Дата документу 26.05.2015

Справа № 334/4045/15-к
Провадження № 1-кс/334/943/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
місто Запоріжжя 26 травня 2015 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю старшого прокурора прокуратури міста Запоріжжя юриста 2-го класу ОСОБА_3 , слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000471 від «01» травня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_4 погоджене з старшим прокурором прокуратури міста Запоріжжя юриста 2-го класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000471 від 01 травня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 24 квітня 2015 року о 19 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Опель Аскона», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині Набережної магістралі від вул. Української в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжя. Швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 складала приблизно 100 км/год, що значно перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху 60 км/год.

В цей же час, громадянин ОСОБА_7 , здійснюючи рух на велосипеді в районі парку «Перемоги» почав перетин проїжджої частини Набережної магістралі, рухаючись справа наліво за ходом руху водія ОСОБА_5 , в недозволеному для її перетині місці.

При цьому ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п.10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , що рухався з перевищенням швидкості руху, в безпеці маневру не переконався, а почав рух з правого тротуару, перетинаючи три смуги руху Набережної магістралі.

В свою чергу водій ОСОБА_5 під час руху в районі парку «Перемоги», діючи в порушення вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, де зазначено: «п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., п.12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7 цих Правил», мав об`єктивну можливість виявити велосипедиста ОСОБА_7 , що почав перетинати проїжджу частину Набережної магістралі та зупинити транспортний засіб до місця наїзду за умов руху з дозволеною на даній ділянці проїжджої частини швидкістю.
Натомість, ОСОБА_5 продовжив рух зі значним перевищенням швидкості керованого автомобіля, в результаті чого, після виявлення велосипедиста та застосування мір екстреного гальмування не зміг зупинитися до місця наїзду, та скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля на велосипед ОСОБА_7 .
В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_7 , згідно висновку судової медичної експертизи №1850М від 21 травня 2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому потиличної кістки справа з порушенням цілісності великого потиличного отвору, забиття головного мозку, рани в потиличній області», що в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, тілесні ушкодження у вигляді : «закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів», що кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, а також тілесні ушкодження у вигляді: «множинних подряпин в області обличчя, голови, тіла, кінцівок (більш точна локалізація не вказана)», що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №233/15 від 22 травня 2015 року в діях водія ОСОБА_5 наявні невідповідності вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 шляхом зупинки керованого автомобіля до місця наїзду при русі з дозволеною швидкістю в населеному пункті.

В діях велосипедиста ОСОБА_7 , наявна невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Технічна можливість ОСОБА_7 запобігти наїзду залежала від виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України.

25 травня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання.

Прокурор в судовому засіданні також підтримала клопотання слідчого щодо підстав задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винним себе визнав у повному обсязі, погодився із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та пояснив, що не має наміру переховуватись від слідства та суду, щиросердно розкаявся.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , вважає клопотання слідчого обгрунтованим та проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 не заперечувала.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, а також, попередження намагань скриватись від органів досудового розслідування, суду та інше.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри в скоєнні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, що підозрювана може не виконати покладені на нього обов`язки.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України, так як останній завірив суд в тому, що буде з`являтися до слідчого та суду за першою же вимогою, не буде змінювати місце проживання та буде робити все для того щоб відшкодувати потерпілому заподіяну матеріальну шкоду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосована міра запобіжного засобу - у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України, керуючись ст.ст.32,110,176-179,193,194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

· з`являтися до слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, прокурора та суду за телефонним викликом, за повістками та іншими повідомленнями;

· не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, не залежно від стадії кримінального процесу та повідомляти про зміну місця проживання.

У порядку ст. 179 КПК України підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжних захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала діє два місяці з дня її постановлення до 26 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1