У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія Суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах в складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С. і Школярова В.Ф.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на судові рішення щодо нього,

в
с т а н о в и л а:

вироком Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області
від 09 лютого 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

такого, що відповідно до вимог

ст. 89 КК України судимості не має,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на
строк 9 років.

Ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 04 травня 2006 року
зазначений вирок залишено без зміни.

За вироком ОСОБА_1.
визнано винним у тому, що він 22 липня 2005 року в період часу з 19 до 20 год.
за місцем свого проживання на подвір'ї будинкуАДРЕСА_1в стані алкогольного
сп'яніння під час сварки та бійки з співмешканцем своєї доньки - ОСОБА_2. з
метою умисного вбивства на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно наніс
йому ножем удар в серце, від чого потерпілий помер на місці події.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту
досудового і судового слідства, порушення кримінально-процесуального закону,
внаслідок чого за ст. 115 ч.1 КК України його засуджено необґрунтовано.
Стверджує, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_2., оскільки потерпілий, який
спровокував конфлікт, спіткнувся і впав на ножа, якого він (засуджений) тримав
у руці. Зважаючи на наведене вказує, що слідство велось з обвинувальним ухилом.
Крім того, вважає, що судові рішення щодо нього постановлені з порушеннями
норм кримінально-процесуального
законодавства, оскільки кримінальну справу відносного нього розглянуто без
фіксування технічними засобами, про що він заявляв клопотання в судовому
засіданні, а також не розглянуто його клопотання про розгляд справи в суді
колегіально. Просить скасувати судові рішення щодо нього, а справу направити на
нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів, вважає,
що підстав для її задоволення не вбачається.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1. оспорює фактичні обставини
справи і посилається на однобічність і неповноту досудового й судового
слідства. Відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України фактичні обставини справи,
які були предметом перевірки та оцінки суддів першої та апеляційної інстанцій,
перегляду в касаційному порядку не підлягають. Тому колегія суддів при розгляді
справи за касаційною скаргою на вирок місцевого суду і ухвалу апеляційного
суду, постановлену щодо цього вироку, виходить із фактичних обставин,
установлених рішеннями цих судів.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. в умисному вбивстві
потерпілого ОСОБА_2., ґрунтується на
досліджених і перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав оцінку
відповідно до вимог ст. 67 КПК України.

Доводи ОСОБА_1. у касаційній скарзі про те, що він не мав умислу на
вбивство ОСОБА_2., оскільки потерпілий, який спровокував конфлікт, спіткнувся і
впав на ножа, якого він (засуджений) тримав у руці, спростовуються показаннями
самого засудженого під час досудового слідства про обставини події, показаннями
свідків і даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи.

За висновком цієї експертизи виявлені у потерпілого ОСОБА_2. тілесні
ушкодження не могли виникнути від смертельного травмування потерпілого
внаслідок падіння на ніж і вказують на цілеспрямованість нанесення йому удару в
життєво важливий орган. Смерть потерпілого настала від ножового поранення в
область серця (а.с. 125).

Крім того, сам ОСОБА_1. на досудовому слідстві детально пояснював про
обставини вбивства потерпілого, а саме, що 22 липня 2005 року він під час
сварки з ОСОБА_2. завдав йому удар ножем в область серця.

Ці свої показання ОСОБА_1. підтвердив і при відтворенні
обстановки й обставин події де послідовно та детально показав яким чином наніс
потерпілому удар ножем в серце (а.с. 99-105).

На підставі аналізу зазначених доказів та ретельної перевірки інших
матеріалів справи, в тому числі показань свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7., даних протоколів огляду місця події, суд дійшов правильного
висновку щодо винності ОСОБА_1. у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_2.

Дії засудженого ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано
правильно.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд відповідно до
вимог ст. 65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, і правильно призначив
покарання в межах санкції закону, за яким його визнано винним.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження
засудженого ОСОБА_1. у
касаційній скарзі про те, що судом першої інстанції проігноровано його
клопотання про повне фіксування судового процесу технічними засобами та розгляд
справи судом колегіально.

З огляду на матеріали справи клопотання засудженого
аналогічного змісту відсутні і зауваження на протокол судового засідання з цих
підстав ним не подавалися.

Більш того, в судовому засіданні ОСОБА_1. при роз'ясненні
йому його прав, передбачених ст. 263 КПК України та ст. 63 Конституції України,
просив щоб справу було розглянуто суддею одноособово (а.с. 250).

Перевіркою матеріалів справи істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Таким чином, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, не вбачає в ній,
передбачених ст. 398 КПК України, підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.394 -396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

відмовити в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 на
вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого
2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 04 травня 2006 року.

с у д д і :

Присяжнюк Т.І. Таран
Т.С.
Школяров В.Ф.