Справа № 1-22/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2007 року Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого -
судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі -
Мартишок Є.Я.,

за участю прокурора -
Варакіна О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта повна загальна, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, не працюючого, не маючого
судимості,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українки, громадянки України, освіта повна загальна, проживаючої в
незареєстрованому шлюбі, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, не
працюючої, проживаючої в АДРЕСА_2, не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 166 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вчинили злісне невиконання батьками встановлених законом обов'язків по
догляду за дітьми, що спричинили тяжкі наслідки за таких обставин.

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, перебуваючи між собою у фактичних шлюбних стосунках, проживали на території Миколаївської сільської ради в АДРЕСА_2 і від спільного проживання мали двох
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком і
матір'ю яких вони були.

Відповідно до
ст. 12 Закону
України "Про охорону дитинства" та ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її стан здоров"я, фізичний, духовний та моральний
розвиток. Однак, у порушення зазначених вимог норм закону ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків по догляду, вихованню
та розвитку щодо своїх дітей. Злісно не виконуючи встановлених законом
обов'язків батьків по догляду за дітьми, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зловживали
спиртними напоями, неодноразово залишали двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, 2002
року народження та ОСОБА_4, 2005 року народження, у будинку одних без нагляду,
за що мали відповідні попередження зі
сторони працівників сільської ради та фельдшерського пункту під час здійснення
патронажу.

Проте, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, не зробили для себе відповідних висновків і 24 листопада 2006 року в ранковий
час ОСОБА_1 і ОСОБА_2, злісно не виконуючи своїх батьківських обов'язків по
догляду за малолітніми дітьми, залишили їх без нагляду одних в будинку, а самі
пішли до магазину, де вживали спиртне. В результаті злісного невиконання
підсудними обов'язків по догляду за дітьми , залишення їх без догляду та
пустощів останніх з вогнем, у будинку сталася пожежа, від якої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які через малолітство були позбавлені
можливості вжити заходів до самозбереження, загинули.

Згідно висновків
судово - медичної експертизи смерть малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 настала від отруєння окисом вуглецю, що
підтверджується даними судового токсилогічних досліджень, а також даними
судово - медичного дослідження трупів дітей.

Таким чином, дії
підсудних ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які виразилися у злісному невиконанні батьківських
обов'язків по догляду за дітьми, спричинили тяжкі наслідки, а саме: смерть
малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вину свою визнали
повністю і дали покази по обставинам вчинення злочину.

Так, підсудний ОСОБА_1 показав, що з ОСОБА_2 він перебуває у фактичних
шлюбних стосунках з 2001
року. Від сумісного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився
син ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_4.
Крім того вони разом виховували і сина ОСОБА_2 від першого шлюбу ОСОБА_5, 1996 року народження.
24 листопада 2006 року близько 8.30 год. він пішов до
магазину за продуктами. По дорозі його наздогнали ОСОБА_2, а слідом за нею
прибіг і її син ОСОБА_5. Розумів, що молодші діти залишилися в будинку самі,
але повертати не став, так як майже підійшли до магазину. У магазині вони з
ОСОБА_2 купили пляшку лікеру і там же розпили спиртне. Напередодні ввечері вони
також вживали спиртні напої і він

мав потребу випити. Приблизно через півгодини,
непокоячись про дітей, він направився до дому, а ОСОБА_2 з ОСОБА_5 залишилися в
магазині. Йдучи біля мосту, побачив, що з їх будинку валить дим. Підбіг до
будинку і при вході до нього зіткнувся із сусідом, який вибіг зсередини
будинку. Запитав у нього про дітей, і той відповів, що двічі забігав у будинок,
але в диму дітей не зміг знайти. Знову зайти у будинок вже не було можливості.
Побачивши на дворі відсутність візка на якому старший ОСОБА_4 часто возив
молодшого ОСОБА_3а, оскільки той ще не міг ходити, подумав, що діти зуміли
вибратися з хати і пішли до його матері, яка мешкає неподалік. Але через деякий
час вона сама прибігла до хати і повідомила, що дітей у неї не було. У цей час
до будинку повернулася і ОСОБА_2 з ОСОБА_5. Коли пожежники погасили пожежу,
дітей знайшли у кімнаті між шафою та
диваном, куди вочевидь старший переніс молодшого і накрив його своїм тілом,
мертвими.

Підсудна ОСОБА_2
свою вину визнала повністю і дала покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_1

Підсудні показали, що й раніше вони неодноразово залишали своїх малолітніх
дітей одних вдома, за що мали відповідні попередження. Незадовго до зазначених
подій мав місце випадок, коли ОСОБА_4 бавився сірниками й чуть не виникла
пожежа, але вони були дома й зробили йому застереження. Вони усвідомлюють, що
смерть дітей настала в результаті безвідповідального ставлення їх до виконання
своїх батьківських обов"язків щодо належного догляду за дітьми., але таких
наслідків вони не бажали. Вину свою визнають повністю, щиро каються у
вчиненому, зробили відповідні висновки. Загибель дітей з їх вини буде тягарем
для них впродовж всього життя.

Після допиту підсудних суд, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно обставин справи які ніким не оспорювалися, проти чого учасники судового
розгляду не заперечували, дослідивши обставини справи у відповідності з
вимогами ст. 299 КПК
України, приходить до висновку про доведеність вини підсудних у вчинені злочину
і вважає правильним кваліфікацію їх дій за ст. 166 КК України, так як вони вчинили
злісне невиконання батьками встановлених законом обов'язків по догляду за
дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи
підсудним ОСОБА_1 І ОСОБА_2 покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, щодо
ступеню тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних та обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудними вчинено злочин, який згідно до ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудних, суд у відповідності зі ст. 66 КК України,
визнає їх щире каяття, наявність на їх
утриманні неповнолітньої дитини, вчинення злочину підсудною ОСОБА_2 вперше.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудних, судом не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, наслідки, що настали, ставлення
ОСОБА_1 І ОСОБА_2 до скоєного, наявність зазначених пом'якшуючих покарання
обставин, з урахуванням особи підсудних, які характеризуються
задовільно, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 І
ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити їх від
відбування покарання з випробуванням.

Висновками
спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам ОСОБА_1 І ОСОБА_2 визнані
страждаючими психічно-поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю і
такими, що потребують лікування, яке їм не
протипоказане. Враховуючи, що ОСОБА_1 з 1992 року перебуває на обліку з приводу
хронічного алкоголізму і наявні у справі дані підтверджують факт зловживання
ним спиртними напоями , суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_1 пройти курс
лікування від алкоголізму. Щодо ОСОБА_2,
при відсутності даних які підтверджують факт зловживання нею спиртними напоями,
психічної залежності від алкоголю, до висновку спеціалістів суд відноситься
критично і покладення на ОСОБА_2 обов"язку проходження курсу
лікування від алкоголізму вважає за недоцільне.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 визнати винним за ст. 166
КК України і піддати покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 2
роки кожного.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від
відбування призначеного їм покарання звільнити з випробуванням
строком на 1 рік
кожного.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1 І ОСОБА_2 на період оскарження
залишити без змін -
підписка про невиїзд.

У відповідності
зі ст. 76 КК
України, зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в зазначені органи, крім того ОСОБА_1- пройти курс
лікування від алкоголізму.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський
районний суд протягом 15
діб з моменту його проголошення.