Справа № 401/4278/14-к
№ 1-кп/401/13/15р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001008 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не одруженого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.11.2012 року Світловодським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одруженого, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.09.2011 року Світловодським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 16.05.2014 року звільнений від відбування покарання ні підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»; 18.09.2014 року Світловодським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

07.07.2014 року близько 20.00 години ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 проходили по АДРЕСА_3 , де помітили, що в будинку АДРЕСА_4 , який розташований на неогородженій парканом ділянці, відсутнє світло, з чого дійшли висновку про відсутність господарів будинку. В зв`язку з чим, у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, яке знаходилось в приміщенні вказаного будинку. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили в злочинну змову між собою, направлену на реалізацію злочинного умислу. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шляхом виймання зовнішнього скла у вікні кухні незаконно проникли в середину будинку АДРЕСА_4 , де скориставшись тим, що їх дії не помітні стороннім особам, таємно повторно з приміщення кухні викрали демонтовані чавунну батарею опалення 6 секцій, вартістю 90 грн., раковину з нержавіючої сталі в комплекті з краном на два вентиля, вартістю 560 грн., електричну плиту марки «Соncept С 261 Е» на чотири конфорки, вартістю 2100 грн.

Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2750 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині не визнав та суду повідомив, що 07.07.2014 року в вечірній час разом із ОСОБА_7 повертались з риболовлі, яку здійснювали в Цибульській затоці Кременчуцького водосховища. Проходячи по вулиці Заводській в кущах знайшли закидані гілками речі, а саме: електричну плиту, мийку з нержавіючої сталі та чавунну батарею, які вирішили забрати та продати, оскільки подумали, що це сміття. Батарею і мийку поклали на велосипед та відвезли на пункт прийому металобрухту, де продали. Електричну плиту вирішили продати наступного дня, оскільки вона була важкою і самостійно вивезти її не змогли. Наступного дня він зателефонував знайомому ОСОБА_9 , якого попросив допомогти відвезти на пункт прийому металобрухту електричну плиту. ОСОБА_9 приїхав на вулицю Заводську на власному автомобілі ВАЗ, де вони разом із ОСОБА_10 погрузили в автомобіль плиту. При цьому ОСОБА_9 запропонував придбати плиту по ціні металобрухту, на що вони погодились, тому плиту відвезли додому ОСОБА_9 . Під час досудового розслідування він себе та ОСОБА_7 обмовив, оскільки на нього здійснювався психологічний тиск з боку працівників ОСОБА_11 . Показання, які ним надані під час слідчого експерименту він вигадав на прохання слідчого ОСОБА_12 , але ні якої крадіжки вони із ОСОБА_7 не скоювали, а лише продали знайдені речі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав та суду повідомив, що 07.07.2014 року в вечірній час разом із ОСОБА_6 повертались з риболовлі і проходили по вулиці Заводській м.Світловодська, де в кущах побачили закидані гілками речі: електричну плиту, мийку з нержавіючою сталі та чавунну батарею. Того ж вечора батарею та мийку на велосипеді відвезли на пункт прийому металобрухту, де продали, а плиту вирішили продати наступного дня, оскільки вона була надто важкою і її самотужки відвезти було не можливо. Наступного дня на вулицю Заводську приїхав знайомий ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ в який вони поклали плиту. Водій автомобіля придбав вказану плиту по ціні металобрухту. Ні якої крадіжки вони із ОСОБА_6 не скоювали, речі, які були ними продані вони знайшли.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими, їх вина у скоєні інкримінованого злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Потерпіла ОСОБА_8 судом не допитувалась в зв`язку з її неявкою в судове засідання з поважних причин, як вбачається з письмової заяви потерпіла має тяжкий стан здоров`я. (т.2 а.с. 61)

Свідок ОСОБА_13 суду засвідчив, що на початку червня 2014 року він домовився із ОСОБА_8 про купівлю будинку АДРЕСА_4 . У вказаному будинку ним здійснювався ремонт, тому останній раз він в будинку знаходився 05.07.2014 року. 08.07.2014 року близько 09.00 години разом із дружиною приїхали до будинку, де виявили відсутність скла на вікні кухні. Через вікно побачив, що з приміщення кухні зникли батарея, мийка із краном та електрична плита, в зв`язку з чим він зателефонував власниці будинку ОСОБА_8 , яка викликала працівників міліції. Через деякий час з метою встановлення місцезнаходження викрадених речей він проїхав по пунктах прийому металобрухту, на одному з них його знайомий ОСОБА_14 розповів, що декілька днів назад ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на велосипеді привезли батарею та мийку із краном, які йому продали. Про вказаний факт він повідомив працівників міліції. В день затримання ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , останні на його запитання повідомили, що це вони проникли в будинок через вікно та викрали батарею, мийку та плиту, але вони не знали, що ОСОБА_16 має якесь відношення до вказаного будинку. Особисто йому вони також розповіли, куди саме продали викрадені речі та намагались домовитись про відшкодування завданої шкоди. Під час досудового розслідування його було одночасно допитано разом із підозрюваними ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , які в його присутності надали показання про скоєння ними крадіжки з приміщення будинку, тобто показання були аналогічними з тими поясненнями, які вони особисто повідомили йому в день затримання. В зв`язку з чим, сумнівів у їх правдивості у нього не було і не має. У вересні місяці 2014 року ним було оформлено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_4 , тому власником даного будинку на даний час є він.

Свідок ОСОБА_14 суду засвідчив, що влітку 2014 року в вечірній час, точної дати не пам`ятає, до нього додому прийшли ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , з якими він був знайомий раніше. На велосипеді останні привезли мийку з нержавіючої сталі із краном та чавунну батарею, які запропонували придбати, на що він погодився. Через деякий час до нього приходив ОСОБА_16 , з яким він також знайомий раніше і запитував чи не приносив йому хтось мийку, батарею та електроплиту, на що він розповів, що ОСОБА_15 разом із ОСОБА_10 продали йому мийку і батарею, які показав ОСОБА_16 , останній впізнав свої речі. Під час досудового розслідування його було одночасно допитано із ОСОБА_15 , який в його присутності розповів, що разом із ОСОБА_10 через вікно проникли в середину будинку по АДРЕСА_3 , звідки викрали мийку, батарею та електроплиту. Також ОСОБА_15 розповів куди саме поділи викрадені речі.

Свідок ОСОБА_9 суду засвідчив, що на початку липня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_15 та попросив допомогти перевезти електричну плиту, яка належить йому, на що він погодився. В той же день на своєму автомобілі ВАЗ приїхав на вулицю Заводську м.Світловодська в р-н заводу. Снітка разом із ОСОБА_10 з лісосмуги винесли електричну плиту та попросили відвезти на пункт прийому металобрухту. Оглянувши плиту він вирішив придбати її для себе за ціною металобрухту, на що ОСОБА_15 та ОСОБА_10 погодились. По приїзду до нього додому, плиту занесли у двір, а наступного дня приїхали працівники міліції і повідомили, що плита крадена.

Свідок ОСОБА_17 суду засвідчив, що у вересні 2014 року був запрошений працівниками міліції в якості понятого на слідчу дію. Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_6 розповів та показав на місці яким чином він разом з іншою особою, прізвище якого він на даний час не пам`ятає через вікно проникли в середину одного з будинків по АДРЕСА_3 звідки викрали електричну плиту та батарею. Після чого, ОСОБА_6 показав на місце схованки електричної плити та домоволодіння в яких продавали викрадені речі. Показання ОСОБА_6 надавав без будь-якого примусу, вільно, на його думку показання були правдивими.

Свідок ОСОБА_18 суду надав показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 .

Судом також безпосередньо в судовому засіданні досліджені письмові та речові докази, здобуті під час досудового розслідування, з яких вбачається наступне.

Протокол огляду місця події від 09.07.2014 року, відповідно до якого місцем огляду являється домоволодіння АДРЕСА_5 . на території домоволодіння виявлено електричну плиту на чотири конфорки імпортного виробництва. З пояснень власника домоволодіння ОСОБА_19 встановлено, що плита ним придбана у ОСОБА_20 за 50 грн. (т.1 а.с. 15)

Висновок експерта від 28.08.2014 року, згідно якого вартість електричної плити «Соncept С 261 Е» на чотири конфорки, придбаної у 2008 році складає 2100 грн., чавунної батареї опалення 90 грн., раковини з нержавіючої сталі в комплекті з краном 560 грн. (т.1 а.с. 32)

З договору купівлі-продажу від 16.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_8 продала ОСОБА_13 будинок АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.43-44)

З ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 09.09.2014 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, вбачається, що в судовому засіданні в присутності захисника та прокурора ОСОБА_6 суду повідомив про проникнення в липні 2014 року разом із ОСОБА_7 в приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки викрали раковину, чавунну батарею та електричну плиту. (т.1 а.с. 125)

Згідно інформації Світловодського міжрайонного прокурора, в ході перевірки показань ОСОБА_6 щодо здійснення на нього психологічного тиску з боку працівників Світловодського МВ УМВС України в області під час досудового розслідування, наслідком якого було надання ним неправдивих показань щодо скоєння ним злочину разом з ОСОБА_7 , вказані доводи не знайшли свого підтвердження. (т.2 а.с. 95)

Судом також безпосередньо досліджено відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 09.09.2014 року, з якого встановлено, що ОСОБА_6 в присутності двох понятих розповів про обставини скоєння інкримінованого йому злочину. На початку відеозапису, на запитання слідчого підозрюваний повідомив, що він відмовляється від участі захисника для проведення вказаної слідчої дії, оскільки його показання будуть повністю відповідати показанням, наданим в присутності захисника. ОСОБА_6 розповів, що на початку липня 2014 року разом із ОСОБА_7 повертались з риболовлі та побачили, що в одному з будинків по вулиці Заводській відсутнє світло. Підійшовши до будинку, через вікно побачили, що в приміщенні є майно, яке можна продати як металобрухт, тому вирішили проникнути в середину та викрасти виявлене майно. Через вікно, на яке вказав ОСОБА_15 , проникли в середину будинку, а саме вийняли зовнішнє скло вікна, внутрішнього скла у вікні не було. З будинку викрали чавунну батарею та електричну плиту. Також ОСОБА_15 зазначив, що на момент скоєння крадіжки прибудови до будинку, яка малась на час проведення слідчого експерименту, не було. В подальшому ОСОБА_15 показав куди саме вони разом із ОСОБА_10 продали викрадене майно. (т.1 а.с.130)

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні встановленого судом злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Всі вище перелічені судом докази у своїй сукупності виключають будь які сумніви як щодо події інкримінованого обвинуваченим злочину, так і доведеності їх вини у вчиненні інкримінованого злочину.

Посилання захисту на недопустимість доказу, а саме: слідчого експерименту, проведеного 09.09.2014 року за участі підозрюваного ОСОБА_6 , з тих підстав, що вказана слідча дія проведена за відсутності захисника підозрюваного, тобто з порушенням права на захист, не витримує жодної критики.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що захисник підозрюваному ОСОБА_6 призначений 09.09.2014 року за клопотанням підозрюваного. В той же день в період часу з 10.10 год. до 11.00 год. проведено допит підозрюваного ОСОБА_6 за участі захисника (т.1 а.с. 118-121). В подальшому підозрюваним підписано заяву про відмову від захисника на час проведення із ним слідчого експерименту, оскільки показання, які він буде надавати повністю відповідають показанням, які він надав за участі захисника (т.1 а.с. 127). Слідчий експеримент проведено в період часу з 14.08 год. до 14.35 год. 09.09.2014 року (т.1 а.с. 128). Після чого слідчим внесено клопотання до Світловодського міськрайонного суду про обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу, яке розглянуто судом о 16.30 хв. за участі захисника підозрюваного ОСОБА_6 (т.1 а.с. 125-126), тобто після проведення слідчого експерименту. Під час розгляду клопотання слідчого, в судовому засіданні за участі захисника ОСОБА_6 визнав свою вину і надав показання, які відповідають показанням, наданим в ході слідчого експерименту, при цьому від підозрюваного або його захисника будь-яких заяв з приводу порушення його права на захист не надходило, як і не надходило до закінчення досудового розслідування. Також, суд враховує, що перевірка показань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо здійснення на нього психологічного тиску з боку працівників Світловодського МВ УМВС в області під час досудового розслідування була проведена лише на вимогу суду, за результатом якої порушень з боку працівників МВ виявлено не було.

З огляду на викладене, враховуючи, що участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, відмова від захисника для проведення певної слідчої дії є правом підозрюваного, відсутність будь-яких звернень з цього приводу від підозрюваного та його захисника під час досудового розслідування, суд не вбачає порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_6 , а отже не знаходить підстав для визнання слідчого експерименту, проведеного 09.09.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 недопустимим доказом.

Заперечення своєї вини самими обвинуваченими суд розцінює як обраний ними спосіб захисту з метою уникнути передбаченої кримінальним законом відповідальності за вчиненні злочинні дії.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні встановленого судом злочину.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачені вчинили умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_6 раніше судимий Світловодським міськрайонним судом 23.11.2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа на яку скарг не надходило. (т.1 а.с.86-197)

ОСОБА_7 раніше судимий, останній раз Світловодським міськрайонним судом 18.09.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа на яку скарг не надходило. (т.1 а.с.132-153, т. 2 а.с. 96-98)

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.

При цьому суд не враховує обставини, що обтяжують покарання, зазначені стороною обвинувачення: скоєння злочину повторно, за попередньою змовою групою осіб та в стані алкогольного сп`яніння виходячи з наступного.

Обставини, що обтяжують злочин, такі як: скоєння злочину повторно та групою осіб за попередньою змовою в даному випадку є ознакою злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що впливає на його кваліфікацію, тому, виходячи з вимог ч.4 ст. 67 КК України не можуть ще раз враховуватись при призначенні покарання. Що стосується такої обставини, як скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, то вона ні яким чином не підтверджується дослідженими судом доказами, та у фактичних обставинах скоєння злочину, інкримінованого обвинуваченим не відображена.

З урахуванням всіх обставин справи, даних, що характеризують особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність претензій з боку потерпілої та те, що що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді мінімального строку позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_6 суд визначає, керуючись правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 23.11.2012 року до покарання, призначеного за даним вироком.

ОСОБА_7 остаточне покарання суд визначає, керуючись правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 18.09.2014 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 23.11.2012 року до покарання, призначеного за даним вироком, остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з 09.09.2014 року, зарахувавши зазначений період тримання під вартою в строк відбування покарання.

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду від 18.09.2014 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 відраховувати з 22.07.2014 року, зарахувавши зазначений період тримання під вартою в строк відбування покарання.

Речові докази: електричну плиту марки «Соncept С 261 Е» на чотири конфорки, які знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 31-34) повернути ОСОБА_13 за належністю.

На час апеляційного оскарження запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

21.01.2015