Справа №531/284/15-к
Провадження №1-кп/531/47/15
В И Р О К

Іменем України

03 квітня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Машівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 11 березня 1998 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

· 20 червня 2000 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі;

· 23 жовтня 2002 року Крюківським районним судом Полтавської області за ст. ст. 391, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

· 09 лютого 2007 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

· 17 грудня 2008 року Кіровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 70 до 4 років позбавлення волі;

· 08 вересня 2010 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. ст. 70, 71 до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

· 21 лютого 2014 року Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 395, 69 КК України до штрафу в розмірі 680 грн., який сплачено в повному обсязі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сахновщина, Машівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта базова середня, не працюючого, учня Карлівського ПТУ №50, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28 листопада 2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, за попередньою змовою між собою,усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом відкривання засову на вхідних дверях, проникли до приміщення літньої кухні ОСОБА_6 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали: мобільний телефон «Nokia 2760» сірого кольору вартістю 150 грн., в якому знаходилась Sim-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн., коштів на якій не було, та карткою пам`яті мікро-SD об`ємом 2 Гб. Вартістю 60 грн., які належали ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Nokia 2700» чорного кольору вартістю 160 грн., в якому знаходилась Sim-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн., коштів на якій не було, які належали ОСОБА_7 . Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 220 грн., а потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 170 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 28 листопада 2014 року він, разом з ОСОБА_5 проникли до приміщення літньої кухні господарства за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрали два мобільних телефони. У скоєному щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 . У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченим, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані правильно; та дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обох обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно 67 КК України, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно 67 КК України, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених: їх вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування їх на обліку у лікаря нарколога; ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі і за корисні злочини, останній раз 21 лютого 2014 року Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 395, 69 КК України до штрафу в розмірі 680 грн., який сплачено в повному обсязі; ОСОБА_5 раніше не судимий, посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинувачених після вчинення злочину, їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, враховуючи особи обвинувачених, суд вважає за недоцільне обирати відносно них міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, враховуючи особи обвинувачених, суд вважає за недоцільне обирати відносно них міру запобіжного заходу.

Речові докази Sim-карту мобільного оператора «МТС» та акумуляторну батарею до мобільного телефону «Nokia 2700», які передані на відповідальне збереження ОСОБА_7 , та мобільний телефон «Nokia 2760», який переданий на відповідальне збереження ОСОБА_6 , вважати повернутими законним власникам; картку пам`яті мікро-SD об`ємом 2 Гб, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000473, повернути ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя