У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.

суддів

Гриціва М.І., Косарєва В.І.

за участю прокурора

Пересунька С.В.

представника ВАТ ”Вишгородсільрибгосп”

Трофимчука С.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 25 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21
березня 2007 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.Берислав Херсонської області,

судимого 4 квітня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України

на 3
роки позбавлення волі,

звільненого
31 грудня 2004 року

за
відбуттям строку покарання,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, закрито у
зв'язку з декриміналізацією діяння.

В апеляційному порядку постанова не
оскаржувалася.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що він 15
жовтня 2005 року близько 23-ої год., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, проник до кабінету голови правління ВАТ “Вишгородсільрибгосп”, що по
вул. Київська, 10 в м. Вишгород, звідки намагався повторно таємно викрасти
майно на загальну суму 587 грн., але свій злочинний намір до кінця не довів з
незалежних від його волі причин, оскільки був викритий працівниками міліції.

У касаційному поданні прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, порушує питання про скасування постанови і направлення справи на новий
судовий розгляд у зв'язку із неправильним застосуванням кримінального закону,
яке виявилося в застосуванні закону, який не підлягав застосуванню.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України Короткевича М.Є.,
прокурора, який підтримав касаційне подання, пояснення представника ВАТ
”Вишгородсільрибгосп” Трофимчука С.В. про скасування постанови суду,
обговоривши доводи подання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційне подання прокурора підлягає задоволенню.

Суд, закриваючи провадження по справі
щодо ОСОБА_1 у зв'язку з декриміналізацією діяння, послався на те, що
розмір майна, яке той намагався викрасти, не досягає 600 грн., а тому діяння не
є кримінально караним.

Проте такий висновок суду є
неправильним.

Відповідно до Закону України від 2
червня 2005 року ”Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні
правопорушення” з 30 червня 2005 року стаття 51 КУпАП діє в новій редакції,
якою передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна і це
викрадення вважається дрібним, якщо вартість такого
майна на момент викрадення не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, у тому числі й те, яке вчинене повторно і з проникненням у
приміщення.

Виходячи з цих положень, кримінальна відповідальність за
викрадання чужого майна настає, якщо вартість викраденого майна перевищує три
неоподатковувані мінімуми доходів громадян, встановлені на момент викрадення.

Пленумом Верховного суду України в постанові № 9 від 28 травня 2004 року
«Про деякі питання застосування судами України адміністративного та
кримінального законодавства у зв'язку з набранням чинності Законом України від
22 травня 2003 р. «Про податок з доходів фізичних осіб» роз'яснено, що судами
при визнанні діяння, вчиненого після 1 січня 2004 року таким, яке тягне
кримінальну відповідальність у разі, коли настання відповідальності обумовлене
певною кількістю неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, необхідно
виходити з того, що сума такого мінімуму дорівнює розміру податкової соціальної
пільги, визначеної для відповідного року.

На підставі
п. 22.4 ст. 22 вищевказаного Закону з 1 січня 2005 року розмір
неоподатковуваної соціальної пільги встановлений 50% від суми податкової
соціальної пільги, визначеної у підпунктах 6.1. 1 п. 6.1 ст. 6 цього закону і
становить, 131 грн.

Таким чином, вирішуючи питання чи є діяння
ОСОБА_1кримінально караним, суду належало виходити із того, що на момент
вчинення діяння - 15 жовтня 2005 року викрадення вважалося дрібним, якщо
вартість викраденого не перевищувала 393 грн.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що
суд допустив істотне порушення кримінального закону, внаслідок чого постанову
суду не можна визнати законною і обгрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий розгляд.

Під
час якого необхідно врахувати наведене, дати оцінку всім доказам у їх
сукупності та на підставі цього вирішити питання про винність або невинуватість
ОСОБА_1

Отже, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 березня
2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути на новий судовий
розгляд.

С у д д і :

Короткевич М.Є. Гриців М.І. Косарєв В.І.