Справа
№5-177/07
ПОСТАНОВА

29 березня 2007 року Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого: судді Смоляра А.О.

при
секретарі: Мандрик
А.М.

за участю прокурора: Груздева А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси подання Черкаської виправної колонії № 62 відносно ОСОБА_1, 1982 року
народження, раніше не судимого, за даною справою засудженого 19.11.2002
року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 186 ч.2 КК України до 4
років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від
відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Постановою
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.11.2002 р. на підставі ст.. 78 КК
України, направлено в місця позбавлення волі строком на 4 роки. Зараховано в строк
відбування покарання час утримання під вартою з 26.12.2001 р. по 19.11.2002
року про застосування умовно-дострокового звільнення, -

Початок відбуття покарання: 19.05.2005 року. Кінець
відбуття покарання 25.06.2008 року.

ВСТАНОВИВ:

Черкаською ВТК-62 та спостережною комісією Придніпровського райвиконкому м.
Черкаси до Придніпровського районного суду м.
Черкаси направлено подання про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_1.

Засуджений ОСОБА_1 суду пояснив, що кається в скоєному
ним злочині, просив суд врахувати його поведінку та звільнити його умовно-достроково.

Представник ВК №62, Волошин А.П. пояснив, що засуджений став на шлях
виправлення, має З заохочення, жодного стягнення, зарекомендував себе з
позитивної сторони, а тому підлягає умовно-достроковому
звільненню.

Заслухавши: висновок представника адміністрації ВК 62, засудженого, думку
прокурора, який вважає що подання не підлягає до
задоволення, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого,
суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений
сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В колонії засуджений перебуває з 07 червня 2005 року, хоча стягнень і не мав,
але протягом першого року відбуття покарання у ВК
№62 не проявляв себе з позитивного боку, перебуваючи в СІЗО він також заохочень не мав. Заохочення він почав отримувати лише тоді,
коли наблизився термін настання пільги. Враховуючи, що
засудженому давалась можливість проявити сумлінне ставлення до законодавства України, шляхом застосування до нього ст.. 75 КК України, та призначення йому покарання з іспитовим терміном, але він не виправдав довіри суду та не
виконував обов'язки покладені на нього вироком. Крім
того, відповідно до матеріалів особової справи, за засудженим ОСОБА_1 рахується цивільний позов на суму 1 200 грн. але
засуджений ніяким чином не намагався погасити суму зазначеного
позову, не проявляв зацікавленості до працевлаштування, хоча мав таку можливість. Фактично під час відбуття покарання ОСОБА_1 своє сумлінне ставлення до роботи не проявив, а став
проявляти добросовісне ставлення до праці, лише безпосередньо перед тим, як пройшло достатньо часу до настання пільги, суд оцінює
його поведінку не як підтвердження виправлення та
перевиховання засудженого, а як намагання уникнення ним повного відбуття покарання.

За таких
обставин суд вважає, що засуджений ОСОБА_1
не довів що став на шлях виправлення,
протягом всього строку відбування покарання, а тому подання адміністрації ВК-62
та спостережної комісії Придніпровського райвиконкому м. Черкаси не підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 81 КК України 407, 411 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в
задоволенні подання адміністрації ВК-62 та спостережної комісії Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про
умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області
протягом 7 діб з моменту її проголошення.