ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 р. Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого: АДРЕСА_1 ,
у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

встановив:

12.09.2014 р., ОСОБА_6 , приблизно о 17:50 год., знаходячись біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності незнайомих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , почав справляти свої природні потреби, на що останні зробили йому зауваження.

ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення хуліганських дій, бажаючи в такий спосіб протиставити себе суспільству, знаходячись біля під`їзду вищезазначеного будинку, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та правил поведінки у ньому, діючи з особливою зухвалістю, став висловлюватися нецензурно, підійшов до ОСОБА_5 та наніс їй один удар обома руками у ділянку ребер зліва, в результаті чого, остання впала на асфальт на спину.

Після того як ОСОБА_5 піднялась, ОСОБА_6 , продовжуючи свій умисел на вчинення хуліганських дій, знову підійшов до останньої та обома руками наніс удар в ділянку грудної клітини, в результаті чого, ОСОБА_5 впала на асфальт, вдарившись лівим ребром.

Внаслідок чого, ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2088-С/14 від 24.09.2014 р. були спричинені тілесні ушкодження в області лівого підребер`я, на зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині у вигляді крововиливу, що за ступенем тяжкості відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судове медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Хуліганські дії ОСОБА_8 тривали протягом 10-15 хвилин.

Обвинувачений свою винуватість у скоєні злочину визнав повністю, підтвердив, що 12.09.2014 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння та вирішив справити нужду, але, за це на нього напала незнайома жінка; він дійсно її відштовхнув та вона впала на землю, після чого, він знову її штовхнув руками в область грудної клітини.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила суду, що після того, як вона зробила зауваження обвинуваченому щодо його непристойної поведінки, він штовхнув її та вона впала на землю, а коли піднялась - він ще раз її штовхнув в область грудної клітини. Внаслідок чого, вона отримала забій ребер та пальця і вимушена була лікуватись.

Оскільки, учасники судового провадження не оспорювали доказів по справі, які надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_6 та які суд визнає належними і допустимими, тому, розглянув справу в цієї частини відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки, він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) .

Судом вивчалась особа обвинуваченого і встановлено, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває; має на утриманні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_9 , 2004 року народження, працює без оформлення трудової угоди.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного злочину, якій відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, фактичні обставини по справі і приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті КК України, за якою засуджується.

Потерпілою заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та в цієї частині справа розглянута з дослідженням письмових доказів.

В обґрунтування позовних вимог потерпіла зазначила, що внаслідок дій ОСОБА_6 вона отримала фізичну травму, була вимушена лікуватися та витратила власні кошти на медичні препарати на загальну суму 1006 гр. 83 коп. Крім того, вона перенесла моральні страждання та приниження, всю подію бачила її мати-інвалід 1 групи, тривалий час вона витрачає час на відвідування правоохоронних органів, тощо. Моральну шкоду оцінює в 9000 гр.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково, вказавши, що вимоги значно перебільшені і сплатити ці суми, з врахуванням матеріального і сімейного стану, він не може.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного.

Як вбачається з медичної документації та інформації лікарських закладів, ОСОБА_7 зверталась за медичною допомогою у зв*язку з отриманими травмами, їй було призначено відповідне лікування.

На купівлю призначених медичних препаратів ОСОБА_7 витратила 606 гр.63 коп., що підтверджується чеками аптек.

Тому, суд має правові підстави для задоволення позовних вимог в цієї частині у повному обсязі і стягує зазначену суму на користь потерпілої.

Відповідно до статті 23 ЦК України «1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1). У фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з пошкодженням здоров*я; 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої…»
Відшкодування моральної шкоди проводиться відповідно до правил статті 1167 ЦК України.

Потерпілої в результаті подій, що мали місце 12.09.2014 р. спричинені тілесні ушкодження, вона зазнала фізичних та моральних страждань; був змінений спосіб її життя та вона повинна докладати зусиль для його поновлення. Тому, остання має право на відшкодування моральної шкоди.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р.» Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, визначаючі грошовій еквівалент моральної шкоди, бере до уваги: фактичні обставини події 12.09.2014 р., тяжкість і тривалість перенесених потерпілою страждань, зусилля, які необхідні останньої для відновлення попереднього стану життя.

Тому, з оглядом на положення статті 60 ЦПК України (в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства), принципу розумності та справедливості, позовні вимоги про відшкодування шкоди суд задовольняє частково.

Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на таксі суд відмовляє, оскільки, правових підстав для їх задоволення немає.

По справі процесуальних витрат, речових доказів немає

Керуючись ст.ст. 128, 368, 373, 374, 475 КПК України, ст.23, 1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_6 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (ІН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ІН НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 606 гр.63 коп. та 2000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_10 .