Справа № 335/3522/15-к 1-кп/335/274/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про проведення комплексної нарколого-психіатричної та судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 Кримінального кодексу України.

18 червня 2015 р. до суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про проведення комплексної нарколого-психіатричної та судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивовано тим, що під час підготовчого судового засідання 19 травня 2015 р. та зустрічей обвинуваченого як міського голови з громадою, у сукупності з іншими загальновідомими фактами відносно особистості обвинуваченого, вбачаються ознаки психічних розладів обвинуваченого. Як приклади наводить інформацію з різних інтернет-ресурсів та вказує, що наявні обставини, які можуть свідчити про психічні розлади, прояви різних синдромів, можливе вживання наркотичних або психотропних речовин. Посилаючись на вимоги ст.ст. 242, 332 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), п.п. 5, 7 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України № 397 від 8 жовтня 2001 р., ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судову експертизу», просив призначити комплексну комісійну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого, призначити комплексну нарколого-психіатричну експертизу обвинуваченого, доручити проведення експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса, поставити перед експертами такі питання: 1) чи страждає обвинувачений ОСОБА_4 у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними? Якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба? 2) чи потребує обвинувачений застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме? 3) чи має обвинувачений які-небудь психічні вади, через які не може самостійно реалізовувати своє право на захист? 4) чи страждає обвинувачений на хронічний алкоголізм або наркоманію? 5) чи потребує він лікування від алкоголізму чи наркоманії?

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, оскільки під час досудового розслідування справи було надіслано відповідні запити та встановлено, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Обвинувачений та його захисник просили вирішити це клопотання на розсуд суду. Також обвинувачений пояснив, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив вирішити клопотання про призначення експертизи на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначив, що треба в подальшому дивитись на поведінку обвинуваченого, після чого вирішити клопотання про призначення експертизи.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини першої статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною першою статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України. 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

На даний час відсутні підстави, визначені частиною першою статті 242 КПК України, оскільки на даній стадії процесу судом ще не досліджувалися обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Що стосується вимог пункту 3 частини другої статті 242 КПК України, то суд звертає увагу, що обов`язок звертатись до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності є обов`язком слідчого або прокурора.

Як пояснив у судовому засіданні прокурор, під час досудового розслідування були зроблені відповідні запити до наркологічного диспансеру та психіатричної лікарні, на які було надано відповідь про те, що обвинувачений на обліку в цих установах не перебуває. Зазначене свідчить про те, що на даний час відсутні відомості, які викликають сумнів щодо осудності, обмеженої осудності обвинуваченого.

Посилання представника потерпілого ОСОБА_6 на публікації в інтернет-мережі не можуть бути визнані такими відомостями, оскільки зазначені ним ресурси не можуть вважатися уповноваженими органами або особами щодо надання відомостей про психічний стан особи. Крім того, зазначені представником потерпілого посилання взагалі не містять відомостей щодо психічного стану обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 про проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про проведення комплексної нарколого-психіатричної та судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 липня 2015 р.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17 липня 2015 р.

Суддя ОСОБА_1