Справа № Провадження №11-393/12 11/1090/1961/12 Головуючий у І інстанціїБабіш
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Бех
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2012 року Апеляційний суд Київської області в складі:

головуючого судді Бех М.О.

суддів - Димарецького В.М., Ященко І.Ю.,

з участю прокурора Єлфімова І.П., захисника засудженого адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2, захисника засудженого адвоката ОСОБА_1 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2011 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, особа, має на утриманні малолітню дитину, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.127 КК України на три роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.121 КК України на пять років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді шести років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 25.04.2011 року, близько 15 години, зайшов на подвіря домоволодіння № 1 по вул. Посольській в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, де маючи намір на катування і реалізуючи його завдав удар кулаком в район тулубу ОСОБА_4, який в цей час знаходився на подвірї зазначеного домоволодіння, від чого останній впав на землю. ОСОБА_3 сів зверху на потерпілого, дістав з кишені невстановлений в ході досудового слідства предмет, що має колото-ріжучі властивості, і з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме: отримати від ОСОБА_4 визнання у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_5 почав різати пальці на правій та лівій кистях рук ОСОБА_4, від чого останній відчув сильний фізичний біль. Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на катування, ОСОБА_3 зазначеним предметом завдав потерпілому ОСОБА_4 три поранення в район сідничної області, який так само продовжував відчувати сильний фізичний біль. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 251 м/д від 08.06.2011 року тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних поранень правосідничної області, колото-різані поранення пяти пальців правої та лівої кисті, кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що протягли за собою короткочасний розлад здоровя.

Крім цього, під час вчинення вищевказаних злочинних дій ОСОБА_3, перебуваючи на подвір»ї будинковолодіння №1 по вул..Посольській в смт Глеваха Васильківського району Київської області, маючи намір на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і реалізуючи їх, сидячи зверху на тулубі ОСОБА_6, дістав з кишені невстановлений в ході досудового слідства предмет, що має колото-ріжучі властивості, завдав ним поранення в район грудної клітки потерпілого зліва. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, заподіявши ОСОБА_6, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №251 м/д від 08.06.2011 року одиночне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва в проекції четвертого ребра по передній паховій лінії з пошкодженням лівої легені і пневмотораксом, тобто заподіяв тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В апеляції прокурор просить вирок Васильківського міськрайонного суду скасувати в звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону і неповнотою судового слідства та направити справу на новий судовий розгляд.

На думку прокурора, судом в порушення вимог ст. 338 КПК України не правильно визначено строк відбуття покарання, оскільки судом не враховано вимоги вказаної норми закону, згідно якої початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі або виправних робіт, коли підсудний до винесення вироку не перебував під вартою, обчислюється з моменту приведення вироку у виконання.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_3 покарання не зарахував строк перебування під вартою останнього, а визначив його з 11.05.11 року, тобто з моменту затримання засудженого чим істотно порушив кримінально-процесуальний закон.

Крім того, зазначає прокурор, суд в порушення вимог ст. 299 КПК України визначив загальний порядок доказів, але всупереч вимог вказаної норми закону не допитав всіх свідків у справі, а саме свідка ОСОБА_7, ОСОБА_8, чим допустив неповноту судового слідства.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальну справу, звільнивши ОСОБА_3 з під варти негайно.

На думку захисника вирок суду є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки досудовим та судовим слідством не знайдено жодних речових доказів скоєння злочину ОСОБА_3

Висновки судово-медичної експертизи, огляд, відтворення обставин та місця події не є доказами причетності ОСОБА_3 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, тому що ці документи тільки підтверджують факт отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень і не доводять причетності ОСОБА_3 до злочину.

Захисник засудженого вказує на те, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, його вина у вчиненні злочину не доведена.

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі він оскаржується, з»ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора Куяна М.В. та апеляцію захисника засудженого адвоката ОСОБА_1 тільки в частині скасування вироку, не погоджуючись із зазначеними в ній підставами скасування, заслухавши думку адвоката ОСОБА_1, який підтримав повністю свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи обох апеляцій, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду скасувати, а кримінальну справи повернути на новий судовий розгляд.

У відповідності до ст..64 КПК України при провадженні справи в суді підлягають доказуванню, крім іншого, мотиву злочину, а невиконання цієї вимоги закону свідчить про неповноту судового слідства.

Як вбачається з вироку, визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.127 та ч.1 ст.121 КК України, судом, проте, не встановлено та не зазначено у вироку, що спонукало ОСОБА_3 до катування ОСОБА_1 та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, хоча встановлення такого мотиву може впливати на кваліфікацію дій ОСОБА_3, в звязку з чим вирок законним визнаватися не може.

За змістом ст.. 374 КПК України неповнота судового слідства є підставою для повернення кримінальної справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи викладене вища та керуючись ст..ст.365, 366 КПК України апеляційний суд-

У Х В А Л И В:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 та захисника засудженого адвоката ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2011 року щодо

ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну справу повернути до Васильківського міськрайонного суду на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити взяття під варту.

Головуючий - підпис

Судді підписи

З оригіналом звірено суддя М.О.Бех