Єдиний унікальний номер 185/5434/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000543, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником ТОВ «Кашкан-Логістік», неодруженого, не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2013 року обвинуваченого ОСОБА_5 зобов`язано виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.05.2013 року і до досягнення дитиною віку повноліття.

Достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених судом аліментів, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, що спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 11.11.2013 року до 19.03.2015 року не виплачував в повному обсязі в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав. Інших неповнолітніх дітей, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні обвинувачений ОСОБА_5 не мав, офіційно не працевлаштувався. Не бажаючи сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, обвинувачений ОСОБА_5 на неодноразові звернення ОСОБА_4 , попередження та виклики державного виконавця щодо необхідності сплачувати аліменти не реагував, відмовлявся працевлаштуватись, маючи таку можливість, офіційно не працевлаштувався, до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості з цією метою не звертався, про своє працевлаштування в ТОВ «КАШКАН ЛОГІСТИК» державного виконавця не повідомляв, з відповідною заявою до бухгалтерії вказаного підприємства не звертався, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 11.11.2013 року по 19.03.2015 рік на загальну суму 13703 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців:

за 2013 рік загалом 1251 гривень: за листопад - 485 гривень; за грудень 766 гривень;

за 2014 рік загалом 10248 гривень: за січень 854 гривень; за лютий 854 гривень; за березень 854 гривень; за квітень 854 гривень; за травень 854 гривень; за червень 854 гривень; за липень 854 гривень; за серпень - 854 гривень; за вересень - 854 гривень, за жовтень - 854 гривень; за листопад - 854 гривень; за грудень 854 гривень;

за 2015 рік загалом 2204 гривень: за січень 854 гривень; за лютий 854 гривень; за березень 496 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України визнав повністю і пояснив, що тривалий час офіційно не працював, дійсно в 2013 році було постановлено рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь потерпілої, до листопада 2013 року він офіційно працював, але в силу певних обставин звільнився і до 2015 року ніде офіційно не працював, у зв`язку з відсутністю роботи утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина. В наступний час він офіційно працевлаштований, має намір сплачувати заборгованість зі сплати аліментів та поточні платежі робити, вже в бухгалтерії роботодавця є відповідні документи, що надійшли з виконавчої служби. Просить не позбавляти його волі та надати можливість виправитись.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно з кінця 2013 року обвинувачений не сплачує аліментів на утримання сина, на неодноразові прохання допомоги, обвинувачений ухиляється, в наступний час заборгованість зі сплати аліментів складає більше 13000 гривень.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

До них відносяться: довідка державного виконавця Павлоградського ВДВС про заборгованість зі сплати аліментів з ОСОБА_5 /т.2 а.п.31/; виконавчий лист №185/5119/13 про стягнення з обвинуваченого аліментів на утримання сина на користь потерпілої /т.2 а.п.17/; виклики державного виконавця, адресовані обвинуваченому /т.2 а.п.13/, попередження боржника ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності за несплату аліментів /т.2 а.п.14, 15/, поштові повідомлення про отримання викликів державного виконавця /т.2 а.п.16/, рішення суду про стягнення аліментів з обвинуваченого на користь потерпілої на утримання неповнолітнього сина /т.2 а.п.24/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 164 ч. 1 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину до категорії невеликої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкцій інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1