Справа № 1-209/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Ковель 16
серпня 2007 р.

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного А.Д.,

за участю секретаря Федорук
Г.Б.,

прокурора Мазурик О.Й.,

адвоката ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Ковель справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,
українця, громадянина України, з ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого:

1)ІНФОРМАЦІЯ_4 року Ковельським міським судом за ст. 190 ч.1 КК України до
510 гривень

штрафу;

2) ІНФОРМАЦІЯ_5 року Ковельським
міськрайсудом за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років

позбавлення волі і штрафу 510 гривень. Звільнений 6.12.2007 р.
умовно-достроково на строк

7 місяців 11 днів згідно постанови Сарненського райсуду Рівненської області, у скоєнні

злочину, передбаченого ст. ст. 186 ч.2,129 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
14 травня 2007 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у АДРЕСА_1, закривши вхідні двері
квартири на ключ, та утримуючи і не даючи можливості вийти з квартири своїй
колишній дружині ОСОБА_2 погрожував останній тим, що знайде ремінь та здушить
її. ОСОБА_2, сприйнявши погрозу реально і боячись за своє життя, вискочила з
балкону 2-го поверху, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритого 2-х кісточкового перелому кісточок лівої гомілки зі зміщенням
внутрішньої кісточки, закритий перелом головки п'ятої п'ястної кістки правої
кисті і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Підсудний
ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому злочинах не визнав і показав під час судового
засідання відповідаючи на запитання, що проживав у шлюбі з потерпілою до 2004
року, після того як у грудні 2006 року повернувся з місць позбавлення волі став
проживати з нею у фактичних шлюбних відносинах 3.04.2007 р. йому були необхідні
гроші для гри на ігрових автоматах і він попросив бувшу дружину ОСОБА_2 дати
йому під заставу в ломбарді золоті речі, які вони придбали під час шлюбу,
спочатку вона не погоджувалась, а пізніше віддала дані речі. Ніяких погроз чи
насильства щодо неї він не чинив. Пізніше хотів забрати речі, але не зміг так
як вони були вилучені міліцією, про це знала й сама потерпіла.

14.05.2007
р. біля 17 год.
він повертався додому з пляшкою пива в руках і побачив
дружину, яка перебувала на сходовій площадці. Вони зайшли до квартири і він дійсно
декілька разів вдарив її, ніякої погрози вбивством він не висловлював чого вона
вискочила з балкону не знає. Але зразу після цього вибіг на вулицю і хотів її
завезти в лікарню. Позов

прокурора
в інтересах Ковельського МТМО визнає повністю, позов ПТ
«Ломбард Скарбниця»не визнає.

Не
зважаючи на невизнання підсудним вини в погрозі вбивством його вина у скоєному
стверджується іншими доказами по справі.

Так,
потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що дійсно до 2004 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з підсудним. Після відбуття покарання ОСОБА_3
запропонував разом проживати. З цією метою вони знялиАДРЕСА_1Але спільне життя
у них не склалося так як підсудний зловживав спиртними напоями і грав на
ігрових автоматах, ніде не працював. Приходячи додому ображав її та вчиняв
сварки.

3.04.2007
р. він прийшов додому у п'яному стані і сказав, щоб вона повернула гроші, які
він перед тим їй дав. Вона повернула їх. Через деякий час знову зайшов
підсудний і попросив дати йому 100 доларів СІЛА. Оскільки таких грошей у неї не
було він сказав, щоб віддала золоті речі, частину яких було куплено під час
шлюбу, а решту вона сама купувала та їй були подаровані. Вона відмовилася, тоді
він у погрозливій формі сказав, щоб вона знімала золоті вироби, при цьому
здавив їй руку і вона відчула фізичну біль. Злякавшись погроз вона віддала йому
золоті вироби всього на суму 2458 грн. 30 коп.. ОСОБА_3 запевнив її що поверне
їх, однак через деякий час вона звернулась в міліцію з відповідною заявою.
Пізніше вона змінювала покази про те, що погроз зі сторони підсудного не було,
боячись його розправи. Дійсно один раз сходила з Сухацьким в ломбард, хоча
всередину не заходила.

14.05.2007
року вона перебувала вдома і зателефонувала до ОСОБА_3, сказавши, щоб він
приходив на обід. Так як він не приходив пішла в зал ігрових автоматів, де
знайшла його, однак він відмовився йти додому. Побачивши, що він перебуває у
нетверезому стані і попросила сусідку ОСОБА_4 перенести деякі речі зі своєї
квартири. Перенесла телевізор, відеомагнітофон та ще декілька речей. Коли вона
перебувала у сусідки, то її побачив ОСОБА_3, який тримав у руках пляшку пива і
сказав, щоб вона йшла додому, сказавши при цьому, що поб'є пляшку і поріже її.
Злякавшись погроз, пішла до себе у квартиру. ОСОБА_3 закрив вхідні двері і став
наносити їй удари руками та ногами в різні частини тіла. Під час нанесення
ударів він сказав, що вона труп і він задушить її і став шукати ремінь. Вона
перелякавшись за своє життя, оскільки на її думку була реальна погроза
вбивством, вискочила з балкона квартири на землю. При падінні зламала собі ногу
та пальці на правій руці, 3 під'їзду вибіг ОСОБА_3 і декілька разів вдарив її.
Сусіди почали кричати на нього і він припинив побиття. Коли приїхала швидка він
заніс її в машину і сам теж сів, при цьому говорив, щоб вона сказала, що сама
випала з балкону.

Свідок
ОСОБА_5 суду показала, що 14.05.2007 р. вона перебувала у квартирі. В цей час в
квартирі, яка є над нею почула якісь крики та шум, а потім удар об землю.
Виглянувши у вікно побачила, що на землі лежить ОСОБА_2 До неї підбіг її співмешканець ОСОБА_3., який ногою її
вдарив в обличчя, а потім ще раз кулаком в обличчя. Вона зателефонувала на
швидку допомогу. Коли ОСОБА_3 заспокоївся, то взяв ОСОБА_2на руки і заніс в
автомобіль сусіда на ім'я ОСОБА_6. В цей час під'їхала швидка і її перенесли в
карету швидкої допомоги, разом з нею поїхав і ОСОБА_3. На її погляд ОСОБА_3 був
у стані сп'яніння. За час проживання цих сусідів, вона чула, що там
відбуваються постійні скандали та сварки.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що 14.05.2007 р. близько 18 год. знаходився в дворі будинку по АДРЕСА_1 Він помітив як з балкону другого
поверху будинку на клумбу впала жінка ОСОБА_2 Через деякий час вибіг з під'їзду
ОСОБА_3 і декілька разів вдарив її. На просьби присутніх при цьому сусідів
підсудний припинив бійку.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_8

Свідок
ОСОБА_6. показав, що бачив як близько 17 год. 45 хв. 14.05.2007 року з криками впала з балкону другого поверху ОСОБА_2 Він побіг додому викликати швидку. Коли повернувся назад
то разом з підсудним занесли потерпілу в його автомобіль, однак в цей час
приїхала машина швидкої допомоги і ОСОБА_2перенесли туди.

З висновку судово-медичної експертизи № 335 від 4.06.2007 року слідує, що
ОСОБА_2

ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого 2-кісточкового
перелому кісточок

лівої гомілки зі зміщенням, закритого перелому головки п'ятої п'ястної
кістки правої кисті,

які утворилися вірогідніше за все від падіння з висоти 2-го поверху і ударі
об покриття

тротуару і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень
середнього

ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Крім того у неї
відмічені легкі

тілесні ушкодження у вигляді гематоми лобної ділянки, орбітальних ділянок,
припухлість

м'яких тканин, саден лобної ділянки.
(а.с.___ 49-50 ).

Таким
чином, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки погрози вбивством і його дії вірно
кваліфіковані за ст. 129 ч.1 КК України.

При цьому суд виходить з того, що у потерпілої були реальні підстави
побоюватися

здійснення погрози вбивством, оскільки вона як слідує з її показів та
подальших дій

(стрибнула з балкону 2-го поверху) реально сприйняла загрозу свому життю.
Крім того про

реальність погрози вбивством свідчать дії підсудного у самій квартирі, так
і після того як

потерпіла вискочила з балкону оскільки він продовжував наносити їй удари,
коли вона

лежала на землі.

Що
стосується епізоду пов'язаного з відкритим викраденням чужого майна, яке
інкримінується підсудному то за даним злочином його слід виправдати за
відсутністю в його діях події злочину.

З
показів самого підсудного слідує, що він не чинив будь-який тиск на потерпілу і
вона сама добровільно видала золоті вироби. Крім того він вказує, що дані
вироби придбані під час шлюбу за спільні кошти. Що стосується показів
потерпілої то їх слід оцінювати критично, оскільки після цього факту вона разом
з підсудним ходила в ломбард та проживала певний час спільно з ним. Таким чином
досудовим слідством не зібрано, та судом не встановлено, що золоті вироби ОСОБА_2 віддала під впливом насильства.

Також досудовим
слідством не встановлено час придбання золотих речей - чи під час шлюбу
підсудного з потерпілою, чи після нього, що має важливе значення, оскільки
майно нажите подружжям відповідно до КпШіС України є їх спільною сумісною
власністю, якою вправі кожен володіти, користуватися і розпоряджатися.

Виходячи
з того, що відповідно до чинного законодавства обвинувачення не може
грунтуватися на припущеннях, та усі сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь суд вважає, що ОСОБА_3 слід виправдати за ст. 186 ч.2
КК України за відсутності події злочину.

Обираючи
покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого,
особу винного, стан алкогольного сп'яніння, як обставину, що обтяжує
відповідальність і вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе
при застосуванні до нього обмеження волі, як міри покарання. Так як він вчинив
новий злочин будучи умовно-достроково звільнений від покарання за попередній
злочин.

Позов
прокурора в інтересах Ковельського МТМО на суму 390 грн. слід задоволити,
оскільки його визнав сам підсудний та він стверджується відповідними доказами.

Позов ПТ
«Ломбард-Скарбниця» до ОСОБА_3 слід залишити без руху, оскільки він виходить за
рамки даної кримінальної справи, роз'яснивши позивачу його право звернутися з
відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази - золоті вироби, які повернуті потерпілій
слід залишити у її власності.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 129 ч. 1 КК України і
обрати йому покарання у вигляді 2 (два) роки обмеження волі.

На
підставі ст.
71 КК
України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання визначеного за даним вироком,
виходячи з норм ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають
два дні обмеження волі, частково невідбутого покарання за вироком Ковельського
міськрайсуду від ІНФОРМАЦІЯ_5 року - 2 (два) місяці позбавлення волі, остаточно
визнати ОСОБА_3 до відбування 1 (один) рік 2 (два) місяці позбавлення волі.

ОСОБА_3
за ст. 186 ч.2 КК України виправдати за відсутності в його діях події злочину.

Міру запобіжного - залишити попередню - тримання під
вартою.

Строк покарання рахувати з 28.05.2007 р.

Позов
Ковельської міжрайонної прокуратури задоволити, стягнувши з ОСОБА_3 в користь
Ковельського МТМО 390 (триста дев'яносто) грн. витрат на лікування потерпілої.

Позов ПТ
«Ломбард-Скарбниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків від
злочину залишити без розгляду роз'яснивши позивачеві право звертатися до суду з
аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові
докази: дві золоті каблучки, жіноча печатка та золотий ланцюжок з підвіскою,
які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 залишити у її власності.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 15 днів з
дня проголошення, а засудженим у той же термін з часу отримання вироку.