АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/916/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу від 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатись вказаними грошовими коштами.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді ОСОБА_8 стверджує, що арештовані грошові кошті в сумі 100 доларів США є його особистим майном і вони задекларовані в установленому законом порядку. На думку апелянта, грошові кошті, що знаходились в його банківському сейфі і були арештовані, не підпадають під жодний із критеріїв, передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України. Також ОСОБА_8 зазначає, що у клопотанні старшого слідчого взагалі не встановлена процесуальна та правова природа цього майна по відношенню до кримінального провадження і не має жодних доказів та підстав вважати, що майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, автор апеляції вказує, що, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 171, п. п. 3, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, в оскаржуваній ухвалі не зазначені дані про розмір матеріальної шкоди, можливо завданої кримінальним правопорушенням, підстав необхідності накладення арешту на його майно, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не встановлено час, на який поширюється арешт.
Також ОСОБА_8 звертає увагу, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні та до нього не пред`являвся цивільний позов.
Заслухавши доповідь судді, поясненняпредставника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді має бути поновленийОСОБА_8 , а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 18 березня 2015 року за участю представника власника майна ОСОБА_7 , копію ухвали слідчого судді останній отримав 23 березня 2015 року, а 30 березня 2015 року власник майна ОСОБА_8 направив поштою до суду апеляційну скаргу.

Враховуючи, що необхідною умовою здійснення особою права на апеляційне оскарження є її обізнаність про зміст судового рішення, яке підлягає оскарженню, що дає можливість особі викласти свої доводи стосовно незаконності прийнятого рішення, з метою реалізації свого права на оскарження, то колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року було пропущено з поважних причин, а тому він має бути поновлений ОСОБА_8 , як власнику майна.

Що стосується безпосередньо апеляційної скаргиОСОБА_8 , то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 18 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2012 року по теперішній час особами зі складу засновників, керівників і співробітників АТ «КБ «Союз» (МФО 380515) та ПАТ «КБ «Альянс» (), засновників та керівників суб`єктів господарювання, створених з метою прикриття незаконної діяльності, створено групу з метою заволодіння грошовими котами шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах. На даний час вищевказані особи організовують перерахування підприємствами реального сектору економіки, в тому числі державними і комунальними, грошових коштів на рахунки фіктивних суб`єктів господарювання, в тому числі так званих «транзитних підприємств», для мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, нібито за виконання різноманітних послуг, робіт або поставку товарно-матеріальних цінностей. Фактично такі роботи не виконуються, послуги не надаються, товарно-матеріальні цінності не реалізовуються, а кошти обготівковуються шляхом проведення подальших операцій з іншими «транзитними» фіктивними суб`єктами господарювання, які задіяні в злочинній схемі «конвертаційного центру», з подальшим їх обготівкуванням через рахунки фізичних осіб-підприємців, переважно через каси АТ «КБ «Союз» () та ПАТ «КБ «Альянс» ().

Так, в зазначений період невстановлені особи, діючи умисно, з метою прикриття незаконної діяльності із мінімізації податкових зобов`язань, без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності, на ім`я підставних осіб з числа громадян України зареєстрували та придбали низку суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб). Крім того, встановлено, що членами «КЦ» спільно із службовими особами і співробітниками ПАТ «КБ «Союз» використовуються реквізити вказаних нижче фізичних осіб для відкриття на них банківських рахунків (в тому числі у ПАТ «КБ «Союз» і ПАТ «Банк альянс») з подальшою метою обготівкування значних сум грошових коштів в схемі «КЦ», а також використовується схема оформлення на їх ім`я індивідуальних банківських скриньок і сейфів в ПАТ «КБ «Союз» (в приміщеннях банківської установи) для зберігання великої кількості фінансово-господарської та бухгалтерської документації, значних сум грошових коштів, призначених для передачі «клієнтам «КЦ», тобто для видачі готівкових коштів клієнтам «конвертаційного центру», які оформлені на фізичних осіб, в тому числі і на ОСОБА_8 .

Під час подальшого досудового розслідування було встановлено, що вищевказаними особами для зберігання фінансово-господарської документації, статутних документів, печаток підприємств, задіяних у зазначеній злочинній схемі, а також для зберігання грошових коштів, отриманих внаслідок незаконної діяльності, використовується нежитлове офісне приміщення, розташоване за адресою: місто Київ, вул. Суворова, 4, в якому розміщується Центральний офіс ПАТ «КБ «Союз» (МФО 380515).

13 березня 2015 року в ході проведення обшуку в приміщенні вказаного банку в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу від 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 100 доларів США.

16 березня 2015 року старший слідчий в ОВС СВ ГУ СБ України у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 , за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфувід 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8

18 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого було задоволено та накладено арешт на вищевказані грошові кошти.

Розглядаючи це клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_11 , представника власника майна ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що грошові кошти у розмірі 100 доларів США, вилучені в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфувід 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Як вбачається з матеріалів провадження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 18 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 КК України, підозру про вчинення зазначених кримінальних правопорушень нікому не пред`явлено, тобто дане кримінальне провадження є фактовим. Це свідчить про те, що майно може протягом тривалого часу триматися під арештом, чого не можна допускати.

В свою чергу, аналіз клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфувід 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , дає підстави для висновку, що воно не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ньому викладено тільки опис обставин кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, але відсутнє чітке визначення підстав, у зв`язку з якими потрібно накласти арешт саме на грошові кошти ОСОБА_8 , і не приведено не тільки вагомих доказів, а й жодних даних, що вищезазначені грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, не перевіривши належним чином, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, безпідставно його розглянув і задовольнив, хоча, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути його прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання старшого слідчого про арешт майна, а саме грошових коштів ОСОБА_8 у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу від 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , та при винесенні ухвали про задоволення зазначеного клопотання старшого слідчого, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфувід 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 100 доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу від 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатись вказаними грошовими коштами, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБ України у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 , погодженого із старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 100 (сто) доларів США, вилучених 13 березня 2015 року в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 , який на підставі договору оренди індивідуального банківського сейфу від 16 лютого 2015 року № 73.00.001151 знаходився в користуванні громадянина України ОСОБА_8 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4