Справа № 635/30/15-к
Провадження № 1-в/635/4/2015 року
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Хрохівського виправного центру № 140 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, засудженого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 164 КК України, ст. 71 КК України до 2 років 3 міс обмеження волі,

УСТАНОВИВ:

05.01.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд звільнити його від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року, за яким він засуджений за ч. 2 ст. 164 КК України, ст. 71 КК України до 2 років 3 міс. обмеження волі в зв`язку із тим, що його дружина відмовилась від стягнення аліментів на утримання дитини і виконавче провадження закрито.

В судовому засіданні засуджений підтримав подане клопотання, пояснивши що він засуджений за ухилення від сплати аліментів, але не теперішній час стягувач відмовилась від виконання рішення суду і виконавче продовження закрито, тому вважає, що на підставі таких подій він повинен бути звільнений від відбування покарання.

Представник Хролівського виправного центру № 140 надав позитивну характеристику засудженого, але з боку адміністрації виправного центру клопотання про звільнення засудженого не подав.

Прокурор просив відмовити в задоволенні поданого клопотання за його безпідставністю.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року і відбуває покарання у Хролівському виправному центрі № 140 у вигляді обмеження волі строком в 2 роки 3 місяці.

Покарання призначено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 КК України злочином вважається злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Підстави для звільнення від відбування покарання визначені положеннями Кримінального кодексу України. Зокрема, відповідно до вимог ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу. Особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною. Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Крім того, на підставі ст. 81 КК України особа може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

На підставах, передбачених ст. ст. 84-87 КК України особа може бути звільнена від відбування покарання за хворобою, на підставі акта амністії та в порядку помилування.

Крім того, відповідно до вимог ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Обставини, на які посилається засуджений не є підставою для його звільнення, оскільки закриття виконавчого провадження в зв`язку із відмовою стягувача від примусового стягнення аліментів не усуває караність діяння і така дія стягувача не змінює кваліфікацію дій засудженого у минулому часі. Відмова стягувача від стягнення аліментів як підстава звільнення особи від відбування покарання, призначеного вироком суду за ч. 2 ст. 164 КК України законом не передбачена.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його звільнення від відбування покарання і повністю відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

засудженому ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1