Справа № 594/291/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві кримінальне
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.146 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4
представника служби у справах дітей Борщівської РДА ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника-адвоката ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 09 жовтня 2013 року близько 23:00 год. разом із іншими особами проїжджаючи по вул. Січових Стрільців у селі Вигода Борщівського району Тернопільської області на мікроавтобусі сірого кольору марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала інша особа, зупинились навпроти господарства потерпілого ОСОБА_6 , біля якого в цей момент знаходилися потерпілий ОСОБА_8 , та неповнолітня ОСОБА_11 . Також із вищевказаного господарства на вулицю вийшли потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , і в цей час у ОСОБА_3 спільно із іншими трьома особами виник умисел на вчинення хуліганських дій.
Надалі інша особа з метою реалізації злочинного умислу, діючи в групі із обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими особами підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який сидів на скутері на вулиці біля хвіртки господарства ОСОБА_6 , та наніс ОСОБА_9 удар правою рукою у праву частину обличчя, завдавши фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень. Після цього інша особа підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який стояв на вулиці біля хвіртки свого господарства, та наніс йому удар правою рукою в ліву частину обличчя, від якого останній упав на землю. Інша особа , продовжуючи свої хуліганській дії, наніс декілька ударів ногами по спині ОСОБА_7 , після чого останній встав із землі та втік додому. Внаслідок умисних дій іншої особи потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, яке згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
В період, коли інші особи вчиняли хуліганські дії, спричиняючи тілесні ушкодження ОСОБА_7 та завдаючи фізичну біль ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 з метою реалізації злочинного умислу, діючи в групі з іншими особами, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку людей, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилась у відкрито-вираженому, очевидному для винного і інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності, з особливою зухвалістю, яка виразилась у грубому порушенні громадського порядку, особливій нахабності і грубості, безпричинно, з хуліганських спонукань у вигляді прагнення протиставити себе суспільству, відкликав ОСОБА_8 , який стояв на вулиці біля мікроавтобуса, та відійшовши в сторону, почав розмовляти з ним і в ході розмови наніс удар кулаком правої руки по лівій частині обличчя ОСОБА_8 , від якого той присів до землі. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс декілька ударів ногами по голові, тулубі та ногах ОСОБА_8 .
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на верхній тубі, а також набряк м`яких тканин на першому пальці, правої кисті, які згідно висновку судово- медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Надалі, продовжуючи свої хуліганські дії, двоє інших осіб зайшли на подвір`я господарства потерпілого ОСОБА_6 , де одна з інших осіб, діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, підійшов до ОСОБА_6 , рукою вибив у нього цигарку з рота, після чого разом із іншою особою зловили його за одяг та проти його волі почали витягувати на вулицю. ОСОБА_6 , вирвавшись від них, взяв у руки дерев`яну палицю та з метою припинення їхніх хуліганських дій, почав нею розмахувати, виганяючи їх на вулицю. Тоді інші особи вийшли на вулицю, підійшли до мікроавтобуса, а ОСОБА_6 вийшов за ними, продовжуючи розмахувати дерев`яною палицею та закликати до припинення хуліганських дій. У цей час один із інших осіб штовхнув ОСОБА_6 в спину і той упав на землю.
Потім ОСОБА_3 разом із іншими трьома особами підійшов до ОСОБА_6 та продовжуючи свої хуліганській дії разом, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, нанесли ОСОБА_6 удари ногами по обличчі, голові, спині, животі, руках та ногах, виражаючись в його адресу нецензурними словами. Вказані дії ОСОБА_3 в групі із іншими трьома особами, що відзначалися особливою зухвалістю, тривали близько 1 хв. і супроводжувалися криками і нецензурними висловлюваннями, та відбувалися в громадському місці, на очах у присутніх людей.
Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, разом з іншими трьома особами, підняли ОСОБА_6 із землі, взявши його за руки та за ноги, і всупереч його волі затягнули в мікроавтобус «Рено Трафік», д.н.з НОМЕР_1 , та посадили на заднє пасажирське сидіння, незаконно позбавивши волі, чим обмежили його фізичну свободу.
В подальшому, ОСОБА_3 разом з іншими трьома особами, діючи умисно, сів у той же мікроавтобус і усі разом спочатку поїхали в с. Урожайне Борщівського району, після чого повернули та поїхали в с. Латківці Борщівського району. Під час руху в с. Урожайне Борщівського району, перебуваючи в мікроавтобусі, інша особа, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_3 та іншими двома особами, наніс декілька ударів руками по голові та тулубу ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_3 спільно з іншими трьома особами на мікроавтобусі «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2 , поїхали в с.Вигода Борщівського району, де близько 00.10 год 10.10.2013 року на вулиці Січових Стрільців висадили ОСОБА_6 , а самі поїхали в сторону с.Окопи Борщівського району. При цьому ОСОБА_3 діючи умисно, за попередньою змовою з іншими трьома особами, утримували ОСОБА_6 в мікроавтобусі «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала інша особа, в період часу від 23.20 год. 09 жовтня 2013 року по 00.10 год. 10 жовтня 2013 року, позбавивши його просторової та часової орієнтації, рухів та спричинивши тілесні ушкодження, чим заподіяли йому фізичних страждань.
Умисними діями ОСОБА_3 в групі з іншими трьома особами ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, садна на носі, лівій щоці, лівому передпліччі, правій та лівій гомілках, спині, які згідно висновку судово- медичної експертизи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України не визнав та суду показав, що 09 жовтня 2013 року біля 23 години він разом із знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 мікроавтобусом сірого кольору марки «Рено Трафік», яким керував ОСОБА_12 , їхали в смт.Жванець зустріти друга, який повертався з армії. Того дня він був одягнений у зелений батнік та чорну куртку. Коли проїжджали через с.Вигода, ОСОБА_12 зупинив мікроавтобус біля одного з господарств, коло якого на лавці сидів потерпілий ОСОБА_8 з дівчиною, і запитав у них дорогу на Київ. Далі вони всі повиходили з мікроавтобуса на вулицю, куди на скутері також під`їхали потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_12 сказав до ОСОБА_14 та до потерпілого ОСОБА_8 , чому вони не б`ють цих малих. Далі ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_7 , який сидів на скутері, та наніс йому удар, від якого той упав. Тоді ОСОБА_14 наніс ще декілька ударів йому по толубу, після чого ОСОБА_7 встав і побіг на подвір`я. Потім вийшов батько ОСОБА_7 і ОСОБА_12 наніс йому удар, після чого почали його витягувати на вулицю. Він у цей час з ОСОБА_16 був на вулиці і розмовляв з ОСОБА_8 . Коли почули крики, відійшли в бік мікроавтобуса і тоді він наніс ОСОБА_8 удар. Далі ОСОБА_8 хотів утікати і тоді він наніс йому ще один удар по ногах, від якого ОСОБА_8 упав, після чого утік. В цей час з подвір`я вибіг ОСОБА_6 і дерев`яною палицею розбив фару мікроавтобуса, після чого ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_6 у рів і став наносити йому удари руками та ногами, а потім затягнув його в мікроавтобус. Після цього вони всі також сіли в мікроавтобус і поїхали в с.Урожайне до дільничного інспектора міліції. Не заставши його вдома повернулся назад. По дорозі зупинялися і ОСОБА_12 сказав ОСОБА_6 написати розписку, що той і зробив, після чого останнього відвезли додому. Вину в незаконному позбавленні волі ОСОБА_6 він не визнає, оскільки жодних ударів йому не наносив, до мікроавтобуса не затягував.
Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст.146 КК України, повністю доведено зібраними у справі доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що того дня він із ОСОБА_9 приїхали скутером у с.Вигода до ОСОБА_7 . На його телефонний дзвінок на вулицю вийшла ОСОБА_17 , з якою вони сіли на лавку і розмовляли, а ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_7 . Через деякий час над`їхав мікроавтобус, який розвернувся та зупинився біля них і водій запитав, як проїхати в м.Київ. В той час на вулицю вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і ОСОБА_9 завів скутер. На вимогу водія ОСОБА_9 заглушив скутер. Потім водій запитав його, чому він не поб`є цих малих. Він відповів, що немає за що, на що водій сказав, що побити можна просто так. Тоді ОСОБА_9 сказав, що просто так не буває, після чого водій вийшов з мікроавтобуса і наніс удар ОСОБА_9 , від якого той нахилився. Далі усі вибігли з мікроавтобуса і водій сказав до одного з них, тепер йому відомо, що це був ОСОБА_14 , щоб той бив того, хто в шоломі. Тоді ОСОБА_14 наніс удар ОСОБА_7 в голову, від якого той упав. В той час його відкликав ОСОБА_16 поговорити. Вони відійшли на вулицю, в цей час до них підійшов ОСОБА_3 і нічого не пояснюючи наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого він присів і тоді ще відчув удари в хребет і в ногу. Потім він підвівся і відбіг звідти на відстань біля 100 м. Коли через деякий час повернувся на те місце, то мікроавтобуса вже не було, на вулиці були сусіди, які повибігали з будинків і тоді він дізнався, що ОСОБА_6 забрали в мікроавтобус і кудись повезли.
Потерпілий ОСОБА_9 під час судового розгляду показав, що того дня біля 23 години разом із ОСОБА_8 приїхали в с.Вигода до ОСОБА_7 . Він пішов до ОСОБА_7 в дім, а ОСОБА_8 залишився на вулиці із дівчиною ОСОБА_17 . Приблизно через пів години вони з ОСОБА_7 вийшли на вулицю покататися на скутері, для чого він дав ОСОБА_7 шолом. В цей час на вулиці вже стояв мікроавтобус сірого кольору марки «Рено Трафік» і ОСОБА_8 розмовляв з водієм мікроавтобуса, як тепер йому відомо, ОСОБА_12 . Він завів скутер, однак, на прохання водія мікроавтобуса заглушив його. Тоді ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_8 і запитав, чому він не б`є цих малих, на що той відповів, що немає за що їх бити. ОСОБА_12 сказав, що просто так, на що він сказав, що просто так не буває. Тоді ОСОБА_12 вийшов з мікроавтобуса, підійшов до нього і наніс йому удар правою рукою в ліву сторону обличчя та сказав ОСОБА_14 , щоб той бив того, що в шоломі. Далі ОСОБА_14 наніс удар ОСОБА_7 в ліву частину обличчя, після чого ще наносив удари ногами. Тоді ОСОБА_7 викликав свого батька ОСОБА_6 . Він бачив, коли ОСОБА_6 вийшов, на подвір`ї в нього були ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які стали тягнути його на вулицю, виражалися нецензурними словами. Також він бачив, як ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_6 у рів, після чого усі четверо осіб, які приїхали мікроавтобусом, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , стали наносити йому удари, виражаючись при цьому нецензурними словами. Потім ОСОБА_6 силоміць затягнули до мікроавтобуса, при цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_3 тримали його за руки, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ноги. Після того, як вони поїхали, він разом із іншими сусідами пішов вслід за мікроавтобусом шукати ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 09 жовтня 2013 року біля 23 години до нього приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_8 залишився на вулиці сидіти на лавці із своєю дівчиною ОСОБА_18 , а ОСОБА_9 зайшов до нього додому. Через деякий час вони з ОСОБА_9 вийшли на вулицю і побачили, що на узбіччі стоїть мікроавтобус, а ОСОБА_8 розмовляє з водієм. ОСОБА_9 дав йому шолом, який він надів на голову і сів на скутер. В цей час водій мікроавтобуса, як йому тепер відомо, ОСОБА_12 , сказав, щоб вони заглушили скутер, що ОСОБА_9 і зробив. Далі ОСОБА_12 запитав ОСОБА_8 , чому він не б`є цих малих, на що ОСОБА_8 відповів, що немає за що. Тоді ОСОБА_12 сказав, що побити можна просто так. ОСОБА_9 зауважив, що просто так не буває, після чого ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_9 і наніс удар йому в голову, від якого той упав разом із скутером. Тоді ОСОБА_19 сказав ОСОБА_14 , щоб той бив того, хто в шоломі. Далі ОСОБА_14 підійшов до нього і наніс удар рукою в ліву частину обличчя, від чого він упав. Тоді ОСОБА_14 наніс йому ще декілька ударів по спині і він навколішки трохи проповз, а далі піднявся і побіг до приміщення літньої кухні сказати про все, що відбувається батькові. Коли батько вийшов, на подвір`ї уже були ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які почали шарпати його та тягнути до мікроавтобуса. Батько вирвався від них і тоді він дав батькові дерев`яну палицю, якою той почав їх розганяти і зачепив палицею фару в мікроавтобусі. Потім він бачив, як батькові в рові ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 наносили удари ногами по різних частинах тіла, а потім затягнули до мікроавтобуса, при цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_3 тримали за руки. Забравши батька, вони поїхали. Тоді зібралися сусіди і пішли шукати батька в сторону, куди поїхав мікроавтобус, а він залишився вдома. Батька привезли десь через одну годину. При цьому він був побитий, відмивався від крові.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 09 жовтня 2013 року біля 23 години знаходився вдома в приміщенні літньої кухні. В цей час туди забіг його син ОСОБА_7 і сказав, що його побили. Тоді він вийшов на подвір`я і побачив там двоє невідомих , якими були ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Не пояснивши, що вони роблять у нього на подвір`ї, ОСОБА_14 вибив у нього з рук цигарку, після чого обидва стали його тягнути на вулицю. Він вирвався від них, в цей час син дав йому дерев`яну палицю, якою він вигнав нападників на вулицю, де випадково цією ж палицею розбив фару мікроавтобуса. Коли повертався назад на подвір`я, з-заді підбіг ОСОБА_12 і штовхнув його в рів біля містка при вході на подвір`я . Він упав і тоді усі четверо, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_3 стали наносити йому удари ногами в різні частини тіла. Все це відбувалося на очах у сусідів, які повиходили на крики із своїх будинків. Потім ОСОБА_12 та ОСОБА_3 взяли його за руки, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ноги і так затягнули в мікроавтобус, де спочатку поклали на підлогу, хтось ще наніс удари, після чого посадили на сидіння біля вікна. Біля нього сидів ОСОБА_13 , а далі ОСОБА_14 і хтось із них ще йому наніс удари по тілу. Сидячи в мікроавтобусі він чув, як ОСОБА_12 сказав везти його до дільничного, якого повідомити, що він побив йому мікроавтобус. Далі вони поїхали в с.Урожайне, після чого в сторону м.Борщів. Доїхавши до с.Дзвинячка розвернулися і поїхали в сторону с.Вигода. Доїхавши до лісосмуги біля с.Латківці ОСОБА_12 зупинив мікроавтобус і погрожуючи фізичною розправою заставив його написати розписку про те, що він пошкодив йому мікроавтобус, що він під впливом психологічного тиску змушений був зробити. Після цього його відвезли додому. В автомобілі його возили орієнтовно одну годину, приблизно з 23.20 години до 00.10 години. Втекти в нього не було можливості, оскільки з мікроавтобуса його не випускали.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_11 показала, що того дня біля 23 години вона знаходилася біля господарства ОСОБА_6 . Там також були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . Вона з ОСОБА_8 залишилася на вулиці, а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пішли на подвір`я. Через деякий час під`їхав мікроавтобус, водій якого ОСОБА_12 спочатку запитав у них дорогу на Київ, а потім ОСОБА_12 та ОСОБА_14 безпричинно побили ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які вийшли на вулицю. При цьому ОСОБА_12 наніс удар рукою в область плеча ОСОБА_9 , а ОСОБА_14 ударив ОСОБА_7 правою рукою в ліву частину обличчя, від чого той упав на землю, після чого ОСОБА_14 ще наніс йому удари ногами. Потім до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_3 і запитав, чи вона не хоче їхати з ними, на що вона відмовилася та, злякавшись, втекла додому.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_6 . Того дня в жовтні 2013 року біля 23 години із свого будинку почула крики і вийшла на вулицю. Побачила, що біля господарства ОСОБА_6 стоїть мікроавтобус сірого кольору. Тоді вона підійшла ближче до огорожі і побачила, як до ОСОБА_6 на його подвір`ї підійшов ОСОБА_12 та інший незнайомий їй хлопець і між ними виникла шарпанина. ОСОБА_6 вирвався від них, у цей час ОСОБА_7 дав йому дерев`яну палицю, якою ОСОБА_6 вигнав хлопців та при цьому ударив фару мікроавтобуса, яку розбив. Далі вона бачила, як ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_6 і той упав у рів, після чого четверо осіб стали наносити йому удари ногами, а потім затягнули в мікроавтобус. Серед тих осіб були ОСОБА_12 та хлопець у зеленому батніку з капюшоном, які тримали ОСОБА_6 за руки, а за ноги тримали інші два хлопці. В цей час вона та інші сусіди, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , кричали до нападників, вимагали припинити свої незаконні дії, на що ті не реагували, а потім поїхали в сторону с.Урожайне. Тоді вони усі зібралися і пішли вслід за мікроавтобусом. Коли вони дійшли до кінця села, цей мікроавтобус над`їхав назустріч їм і минув їх на великій швидкості. Коли вони повернулися, то ОСОБА_6 уже був на подвір`ї, він був побитий, у крові, на ньому був розірваний одяг. Тоді ОСОБА_23 їм розповів, що в мікроавтобусі йому ще наносили удари і погрожували.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству із потерпілим ОСОБА_6 . Того дня біля 23 години почула крики на вулиці. Коли вийшла подивитися, то бачила, як ОСОБА_6 четверо невідомих осіб затягнули в мікроавтобус сірого кольору і поїхали в сторону смт.Мельниця-Подільська. Тоді вона разом з іншими сусідами пішла вслід за мікроавтобусом шукати ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_6 . Того дня біля 23 години почув крики на вулиці. Коли вийшов подивитися, то побачив, що від господарства ОСОБА_6 від`їхав мікроавтобус. ОСОБА_7 сказав, що забрали його батька і тоді він і інші сусіди, які там знаходилися, пішли вслід за мікроавтобусом з надією, що ОСОБА_6 по дорозі десь висадять.
Свідок ОСОБА_15 під час судового розгляду пояснив, що того дня біля 22 години він разом із обвинуваченим ОСОБА_3 , а також із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 мікроавтобусом, яким керував ОСОБА_12 , їхали зустріти їхнього знайомого, який повертався з армії. По дорозі зупинялися в с.Михайлівка біля магазину, де вживали алкогольні напої. Далі, проїжджаючи с.Вигода, зупинилися біля одного з господарств і ОСОБА_12 запитав якогось хлопця, як проїхати в м.Київ. Потім ОСОБА_12 вибіг із мікроавтобуса і ударив котрогось із хлопців, які стояли на вулиці. Тоді вони усі вийшли з мікроавтобуса. Хтось із хлопців побіг на подвір`я і покликав батька, як йому тепер відомо, потерпілого ОСОБА_6 , який вибіг із дерев`яною палицею і наніс удар по мікроавтобусі. Потім ОСОБА_12 почав наносити удари ОСОБА_6 , а пізніше затягнув його в мікроавтобус, щоб відвезти до дільничного. Він не бачив, щоб ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 , а в мікроавтобус його затягнув сам ОСОБА_12 . Далі вони усі сіли в мікроавтобус і поїхали до дільничного, якого не застали вдома. Коли поверталися назад, ОСОБА_12 зупинив мікроавтобус і сказав до ОСОБА_6 , щоб той написав розписку, після чого пересів біля ОСОБА_6 і вони щось писали. Потім ОСОБА_6 відвезли додому.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 дали показання, аналогічні показанням ОСОБА_15 .
При цьому суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 в тій частині, що ОСОБА_3 не наносив ударів потерпілому ОСОБА_6 та не затягувував його до мікроавтобуса, оскільки такі їхні показання є необ`єктивними, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються показаннями потерпілих та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 .
Враховуючи показання потерпілих та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , дані в судовому засіданні, які підтвердили, що бачили, як ОСОБА_3 наносив удари потерпілому ОСОБА_6 у рові та разом з іншими насильно затягнув його в мікроавтобус, суд критично оцінює показання обвинуваченого в судовому засіданні про те, що він жодних ударів потерпілому ОСОБА_6 не наносив та не позбавляв його волі і вважає, що обвинувачений дав такі показання з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується також наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно протоколу огляду місця події від 24 січня 2015 року, при огляді проїзної частини вулиці С.Стрільців, с.Вигода Борщівського району Тернопільської області, а саме частини, що знаходиться біля господарства ОСОБА_6 , присутній при огляді ОСОБА_6 вказав на місце, де стояв мікроавтобус сірого кольору марки «Рено», на якому приїхав ОСОБА_12 , та показав місце, а саме рів, де його кинули та наносили удари.
Як вбачається з протоколів проведення слідчих експериментів від 11 листопада 2014 року разом з таблицями ілюстрацій до них, проведених з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , останні відтворили обстановку та обставини подій, які мали місце 09 жовтня 2013 року близько 23 год. біля господарства ОСОБА_6 на вулиці С.Стрільців с.Вигода Борщівського району Тернопільської області та в господарстві ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 11 жовтня 2013 року №111, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлені синці на лівому передпліччі, а також садна на носі, лівій щоці, лівому передпліччі, правій та лівій гомілках, спині. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі. За морфологічними властивостями, дані ушкодження характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 спричинені за декілька діб до судово-медичної експертизи, можливо і 09.10.2013 року.
За даними висновку судово-медичної експертизи від 11 жовтня 2013 року №112, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлені садна на верхній губі, а також набряк м`яких тканин на першому пальці правої кисті, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі. За морфологічними властивостями, дані ушкодження характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 спричинені за декілька діб до судово-медичної експертизи, можливо і 09.10.2013 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 11 жовтня 2013 року №113, при проведенні судово-медичної експертизи, у ОСОБА_7 виявлений синець на верхній повіці лівого ока, який за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження. За морфологічними властивостями, дане ушкодження характерне для виникнення внаслідок дії тупих предметів. Тілесне ушкодження у ОСОБА_7 спричинене за декілька діб до судово-медичної експертизи, можливо і 09.10.2013 року.
Аналізуючи всі дані в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб, і такі його умисні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, і такі його умисні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.146 КК України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на час вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є вчинення злочину неповнолітнім, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
З огляду на наведене суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід обрати у вигляді позбавлення волі, з врахуванням помякшуючих обставин ближче до мінімального розміру, в порядку, визначеному ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком та покладенням певних обов`язків, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Крім того, в ході судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла заява про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році», оскільки на момент вчинення злочинів він був неповнолітнім.
Відповідно до п. "б" ст.1 Закону України " Про амністію в 2014 році" підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році" виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України " Про застосування амністії в України" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Враховуючи наявність згоди обвинуваченого ОСОБА_3 на застосування до нього амністії, відсутність підстав, що не дозволяють застосування амністії, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., а також те, що на момент вчинення злочинів ОСОБА_3 був неповнолітнім та вчинення ОСОБА_3 до набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році» кримінальних правопорушень за ч. 2. ст..296, ч.2 ст.146 КК України, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, на підставі п. «а» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд -
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.146 КК України і призначити покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України 1(один) рік позбавлення волі;
- за ч.2 ст.146 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;
На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст..ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запорбіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий : підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1 .