У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А. і
Кармазіна Ю.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві
16 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 14 грудня 2005 року і ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 28
березня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

громадянка
України, раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України на
один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з
однорічним іспитовим строком і покладенням на неї обов'язків, передбачених п.п.
2, 3 ч. 1 цього Кодексу.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 28 березня 2006
року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно
з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 22 серпня
2001 року приблизно о 16-ій год. 30 хв. на земельній ділянці поблизу
будинку АДРЕСА_1 на грунті
неприязних відносин умисно завдала ОСОБА_2 удар держаком лопати в область шиї,
заподіявши йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

У
касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на те, що тілесних ушкоджень
потерпілому не завдавала і посилається на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, однобічність і неповноту досудового та судового
слідства, які на її думку, проводились з порушенням кримінально-процесуального
закону. Вважає, що апеляційний суд не перевірив всі доводи апеляції її
захисників і не навів переконливих підстав, з яких їх відхилив.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що в
задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджується доказами, які зібрано з
дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та досліджено судом,
зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 під час конфлікту з
ним умисно вдарила держаком лопати в область шиї та в праву руку, свідків
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які підтвердили, що бачили, як ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_2
держаком лопати.

Із даних висновків судово-медичних експертиз вбачається,
що в ОСОБА_2 виявлено
перелом остистих відростків 2-3 шийних хребців, який віднесений до тілесного
ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я,
і який міг утворитись від одного удару держаком лопати в область шиї ззаду за
обставин, вказаних потерпілим. Як встановив експерт, ОСОБА_2, отримавши тілесні
ушкодження, міг вчиняти активні дії (а.с. 23-24, 60-61, 138).

З огляду на те, що висновки судово-медичних експертиз
отримано на підставі освідування ОСОБА_2, з врахуванням інформації з його
амбулаторної карти і медичної документації, підстав для сумнівів у
достовірності даних цих експертиз, колегія суддів не вбачає.

Суд дослідив і дав належну оцінку показанням свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і обгрунтовано їх визнав такими,
що не можуть достеменно підтвердити невинуватість ОСОБА_1, навівши відповідні
мотиви.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про
доведеність винуватості ОСОБА_1 в умисному заподіянні ОСОБА_2 середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров'я, та
обгрунтовано визнав її доводи про те, що вона даний злочин не вчиняла, а також через стан її
здоров'я не могла заподіяти тілесні ушкодження потерпілому, безпідставними.

Розглядаючи справу за апеляціями
захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах
засудженої ОСОБА_1, апеляційний суд перевірив викладені в
них доводи і навів в ухвалі відповідні мотиви, через які визнав апеляції
необгрунтованими.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК
України.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані
правильно, покарання призначено з врахуванням вимог ст. 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень, у тому
числі й тих, на які посилається засуджена в касаційній скарзі, перевіркою
матеріалів справи не виявлено.

Підстав для призначення кримінальної справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні
касаційної скарги засудженої ОСОБА_1

Судді:

В.О. Паневін О.А. Коротких Ю.М. Кармазін