В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000277 внесене в ЄРДР 13.08.2014 року за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого у ЧП «Луценко» - водієм, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до трудового договору, укладеного 18 червня 2012 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , ОСОБА_7 виконував роботи по здійсненню вантажних перевезень автомобілем марки «Камаз 5320», д/н НОМЕР_1 , котрий зберігався поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 .

05 липня 2014 року, при обстеженні зазначеного вище транспортного засобу, ОСОБА_7 виявив відсутність гайок кріплення на колесі середньої осі автомобіля.

Припускаючи, що таким чином невідома особа приготувалась до вчинення крадіжки колеса, ОСОБА_7 з метою запобігти його викраденню та затримання цієї особи, 08 липня 2014 року у вечірній час, з горища будинку АДРЕСА_2 , почав спостерігати за місцевістю, на котрій знаходився автомобіль марки «Камаз 2320».

Близько 23:30 годин цього дня помітивши, як дві особи чоловічої статі прослідували під днище вказаного транспортного засобу, ОСОБА_7 будучи переконаним у здійсненні саме останніми замаху на злочин крадіжку, наблизився до автомобіля марки «Камаз», де помітив раніше йому відомого ОСОБА_6 .

Відчуваючи по відношенню до ОСОБА_6 особисту неприязнь, оскільки вважав, що саме він намагався викрасти комплектуючи транспортного засобу, ОСОБА_7 за відсутності підстав для заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , з метою покарання останнього, реалізуючи виниклий у зв`язку з цим умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не встановленим предметом навмисно завдав останньому удар по голові, від котрого ОСОБА_6 впав на коліна. Далі ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії, тим же знаряддям, ще умисно завдав ряд ударів ОСОБА_6 в різні частини голови (в тому рахунку зліва і зправа) та тулобу, чим заподіяв ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент їх спричинення, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забія головного мозку ІІ ступеню, епідуральної гематоми зліва, перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, гемосінуса клиновидної пазухи зліва, саден та синців лобної області справа та завушної області зліва, розрива лівого слухового проходу, гематемпаума, субдуральної гематоми лівої скроневої області, лівосторонньої сенсорної туговухості, гострого отита зліва, а також легкі тілесні ушкодження, у вигляді садна в області лівого передпліччя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердивши викладені вище обставини щодо наявності підстав для затримання ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав частково вказуючи на те, що запобігаючи злочину крадіжці завдав ОСОБА_6 лише один удар кулаком в область голови зліва, котрим заподіяти потерпілому тяжких тілесних ушкоджень не міг. Тяжкі тілесні ушкодження могли утворитися у ОСОБА_6 під час його перебування (до моменту затримання) під днищем транспортного засобу у результаті удару останнього о металеві частини автомобіля.

Також ОСОБА_7 вказував і на те, що разом із ОСОБА_6 був затриманий ОСОБА_9 . На місці скоєння злочину знаходився домкрат та інші інструменти, котрі не належать членам його родини.

Свої покази ОСОБА_7 підтвердив і при проведенні слідчого експерименту (т.1 а.м.к.п. 81-90).

Покази обвинуваченого стосовно непричетності до спричинення ОСОБА_6 саме тяжких тілесних ушкоджень та застосування до ОСОБА_6 фізичного насильства виключно з метою затримання останнього суд знаходить такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні і розцінює вказані покази ОСОБА_7 як надані з метою пом`якшити свою відповідальність за скоєне.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що 08 липня 2014 року о 21:30 годин 22:00 годині ОСОБА_9 , котрий перебував у нього в гостях, пішов за межі двору справити особисті потреби. Почувши крик ОСОБА_9 направився у напрямку останнього, однак на відстані восьми - десяти метрів від автомобіля марки «Камаз», припаркованого поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 завдав йому ряд ударів предметом продовгуватої форми в різні частини голови (справа і зліва) та руці. За сплином тридцяти хвилин, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, він був доставлений спочатку у лікарні с.м.т.Юр`ївка і м.Павлоград Дніпропетровської області, а потім 09.07.2014 року у лікарню ім..Мечнікова м.Дніпропетровськ, де тривалий час знаходився на лікуванні від завданих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що в свою чергу призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності.

Усі, без виключення, тілесні ушкодження спричинив саме обвинувачений.

Такі покази потерпілий ОСОБА_6 підтвердив і на слідчому експерименті (т.1 а.м.к.п. 73-79) вказавши на обставини нанесення йому ударів ОСОБА_7 з використанням предмету продовгуватої форми по лівому плечу, голові зліва, в область чола;

- показами свідка ОСОБА_9 , аналогічними за своїм змістом показам потерпілого ОСОБА_6 в частині обставин їх затримання, а також зазначившего, що йому завдавав удари предметом продовгуватої форми ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 аналогічним знаряддям ОСОБА_7 по голові зліва.

Свої покази свідок ОСОБА_9 підтвердив і при проведенні слідчого експерименту.

Покази потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_9 , та дані отримані під час проведення з ними слідчих експериментів, щодо обставин (механізму, локалізації) спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, узгоджуються між собою;

- показами свідка ОСОБА_10 , аналогічними за своїм змістом показам обвинуваченого ОСОБА_7 в частині підстав, котрі обумовлювали затримання ними свідка ОСОБА_9 і потерпілого ОСОБА_6 , а також зазначившего, що ОСОБА_9 затримав він, а ОСОБА_6 ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_11 , аналогічними за своїм змістом показам обвинуваченого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_10 в частині підстав затримання останніми ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

- показами свідка ОСОБА_12 , відповідно до котрих, зі слів ОСОБА_13 йому стало відомо, що 08.07.2014 року останній бачив як з-під днища автомобіля марки «Камаз», припаркованого поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , вибігала невідома людина, котру затримала інша особа.

Покази свідка ОСОБА_12 узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , щодо підстав затримання ними потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_9 ;

- показами свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про те, що 08.07.2014 року між 21 22 годинами ОСОБА_6 пішов проводжати ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень не мав;

- показами свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 про те, що вночі з 08 на 09 липня 2014 року у зв`язку із телефонним повідомленням ОСОБА_7 про скоєння злочину, в складі слідчо-оперативної групи прибули на АДРЕСА_2 , де окрім інших осіб знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . Як пояснив ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були затримані ним і ОСОБА_10 під час замаху на крадіжку колес автомобіля марки «Камаз». Також ОСОБА_7 звернув їх увагу на наявність біля транспортного засобу інструментів, в тому рахунку і домкрату, зазначавши про неналежність цього майна членам родини ОСОБА_18 . Враховуючи незадовільний фізичний стан здоров`я ОСОБА_6 , останній був супроводжений до Юр`ївської ЦРЛ Дніпропетровської області.

Також свідок ОСОБА_16 вказував і на те, що знаходячись на місці події бачив в руках у ОСОБА_7 предмет продовгуватої форми (палку);

- показами свідка ОСОБА_19 підтвердившого наявність в руках у ОСОБА_7 , під час його перебування вночі з 08 на 09 липня 2014 року біля будинку АДРЕСА_2 , палки;

- показами свідка ОСОБА_20 про те, що о 00:10 годин 09.07.2014 року оглянувши, як черговий лікар, в приміщенні Юр`ївської ЦРЛ Дніпропетровської області ОСОБА_6 , виявив у нього тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струса головного мозку, садна лівого передпліччя, в області правої лопатки, підборіддя, розрива барабанної перепонки лівого вуха, підшкірної гематоми лівої завушної області. У зв`язку з незадовільним фізичним станом здоров`я, ОСОБА_6 машиною «швидкої допомоги» був доставлений у лікарню м.Павлоград Дніпропетровської області. Виставлений ОСОБА_6 діагноз у вигляді закритої черепно-мозкової травми не є остаточним, оскільки для належного обстеження такої травми в Юр`ївській ЦРЛ Дніпропетровської області відсутнє відповідне обладнання;

- протоколом огляду від 09.07.2014 року (т.1 а.м.к.п. 9-10), відповідно до котрого на вул.Запорожченка, поблизу будинку №74 с.м.т.Юр`ївка Дніпропетровської області, дійсно зберігається автомобіль марки «Камаз». Під днищем транспортного засобу встановлено домкрат, гайки кріплення на одному з колес автомобіля відсутні;

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.м.к.п. 134) згідно з якою, у зазначений медичний заклад 09.07.2014 року о 00:10 годин доставлявся ОСОБА_6 . Останньому по результатам огляду виставлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, садно лівого передпліччя, в області правої лопатки, підборіддя, розрив барабанної перепонки лівого вуха, підшкірна гематома лівої завушної області;

- довідкою Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.Мечнікова (т.1 а.м.к.п. 41-44), відповідно до котрої 09.07.2014 року до вказаного медичного закладу доставлений ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку ІІ ступеню, епідуральної гематоми зліва, перелому скроневої кістки, забію м`яких тканин голови, кінцівок;

- висновком судово медичної експертизи № 342 від 12.08.2014 ( Т.1 а.м.к.п. 69-70) та додаткової судово-медичної експертизи (т.1 а.м.к.п.96-97), згідно з якими у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забія головного мозку ІІ ступеню, епідуральної гематоми зліва, перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, гемосінуса клиновидної пазухи зліва, саден та синців лобної області справа та завушної області зліва, розрива лівого слухового проходу, гематемпаума, субдуральної гематоми лівої скроневої області, лівосторонньої сенсорної туговухості, гострого отита зліва, а також легкі тілесні ушкодження, у вигляді садна в області лівого передпліччя, котрі утворилися від дії тупих предметів, можливо вночі з 08 на 09 липня 2014 року та при обставинах викладений вище.

Тілесні ушкодження могли утворитися при нанесенні удару монтировкою. Маловірогідне заподіяння цих ушкоджень від придавлення виступаючою поверхнею днища автомобіля «Камаз», який зірвався з домкрату та впав на ОСОБА_6 , котрий знаходився під днищем транспортного засобу в лежачому стані.

Виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, вказаних ним в ході проведення слідчого експерименту.

Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 не могли утворитися при обставинах зазначених ОСОБА_7 під час слідчого експерименту;

- показами судово-медичного експерта ОСОБА_21 підтвердившого об`активність, повноту висновків судово-медичної та додаткової судового-медичної експертиз, в тому рахунку і в частині обставин спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (часу, механізму, локалізації);

- довідкою до акту МСЕК №009679 (т.2 а.м.к.п.153) та діагнозом МСЕК (т.2 а.м.к.п. 162), відповідно до котрих потерпілому ОСОБА_6 з 28.10.2014 року встановлено ІІІ групу інвалідності з причини загального захворювання, не пов`язаного з проходженням військової служби, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку.

Оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що потерпілий ОСОБА_6 перешкоджав ОСОБА_7 в його затриманні намагався зникнути, вчинити опір, враховуючи характер і кількість спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не зважаючи на пасивну поведінку останнього, суд приходить до висновку, що шкода здоров`ю потерпілого була заподіяна обвинуваченим у зв`язку з виниклою особистою неприязню (бажанням покарати), а не з метою захисту правоохоронюваних інтересів або затримання ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні докази покази обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протокол огляду від 09.07.2014 року (т.1 а.м.к.п. 134) та враховуючи час перебування ОСОБА_6 у місті зберігання автомобіля марки «Камаз», ремонт котрого здійснював обвинувачений ОСОБА_7 (темна пора доби), суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно причин затримання ним ОСОБА_6 , не позбавленні підстав.

Покази обвинуваченого про можливість утворення у ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень в момент його перебування під днищем автомобіля марки «Камаз» - від впливу частин транспортного засобу, суд знаходить неспроможніми, оскільки засновані лише на припущеннях, а окрім того спростовуються сукупністю наведених вище доказів показами потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 , висновками судово-медичної і додаткової судово-медичної експертиз, показами експерта ОСОБА_21 в судовому засіданні. Окрім того слід зазначити про відсутність будь-яких даних, що вказують на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час інших обставин, не пов`язаних з діями обвинуваченого.

Покази свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 про відсутність, вночі з 08 на 09 липня 2014 року, у руках ОСОБА_7 будь-якого предмету не спростовують факт спричинення ОСОБА_7 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з використанням знаряддя продовгуватої форми, оскільки вони не були очевидцями обставин заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. При цьому на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень саме таким знаряддям прямо вказували, під час допиту і на слідчому експерименті, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , покази котрих в свою чергу узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, показами експерта ОСОБА_21 у судовому засіданні.

Аналізуючи викладенні вище докази, враховуючи їх достатність і допустимість суд вважає, що вина ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння доведена. Скоєне ОСОБА_7 підлягає кваліфікації за ч.1 ст.121 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше. При відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими суд для ОСОБА_7 визнав наявність з боку потерпілого такої поведінки, що спровокувала обвинуваченого вчинити злочин, часткове добровільне відшкодування завданої моральної шкоди.

З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_7 в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи викладені вище, вважає за можливе виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання та застосовує до нього правила ст.ст. 75, 76 КК України з призначенням максимального іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, в розмірі 14 449,86 грн. матеріальної шкоди та 55 000 грн. моральної шкоди.

Суд вважає позов в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди, яка складається з коштів на придбання: медикаментів для лікування та відновлення здоров`я 11 503,95 грн.; продуктів харчування під час знаходження на стаціонарному лікуванні 912,24 грн.; пального під час поїздок до медичних закладів в міста Дніпропетровськ та Павлоград Дніпропетровської області 2 033,67 грн., таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, на підтвердження вимог ОСОБА_6 надав чеки на придбання медичних препаратів та засобів, серед яких є чеки від 20.05.2014 р., 21.05.2014 р., 14.06.2014 р., 07.07.2014 р., що стосуються витрат на ліки, придбані до часу скоєння кримінального правопорушення. В ряді чеків неможливо встановити точну дату їх видачі або назву медпрепарату через пошкодження паперу. В деяких чеках зазначені засоби для лікування респіраторно-вірусних захворювань, серцево-судинної недостатності, алергії, хвороб шлунково-кишкового тракту, препарати для схуднення та по догляду за дітьми, що на думку суду за своїм призначенням безпосередньо не пов`язані з лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих 08 липня 2014 року.

ОСОБА_6 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні під наглядом лікуючого лікаря безпосередньо котрим, визначалися методи і діагностичні, лікувальні, профілактичні заходи необхідні ОСОБА_6 , а тому придбання ОСОБА_6 ліків на власний розсуд виключається.

Однак, потерпілий не надав жодного документу, який підтверджує призначення лікарями саме тих медичних препаратів та засобів, котрі зазначені в чеках.

Також на обгрунтування понесених ним матеріальних збитків ОСОБА_6 надав чеки на придбання продуктів харчування, бензину, квитки на проїзд громадським транспортом. В судовому засіданні 07.11.2014 року потерпілий пояснив, що протягом перебування в лікарні в м.Дніпропетровськ за ним здійснювали догляд родичі, які з цією метою приїздили з інших міст. Саме ці витрати просив стягнути з обвинуваченого. Однак докази, які б підтверджували потреби потерпілого в забезпеченні додатковим або спеціальним харчуванням, стороннього догляду за ним, відсутні.

У зв`язку з викладеним вище, позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 14 449,86 грн. не підлягають задоволенню.

Потерпілий ОСОБА_6 просить суд стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 55 000 грн. та зазначає, що йому заподіяно моральної шкоди, оскільки зазнав гострого фізичного болю, пов`язаного з заподіянням тілесних ушкоджень, був вимушений тривалий час лікуватися в умовах стаціонару, що створило для нього незручності; погіршився стан здоров`я впала гострота зору та слуху, які вже неможливо відновити.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно з ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого. Моральна шкода виразилась у фізичному болі від отриманих тілесних ушкоджень та нервового напруження потерпілого, оскільки останній був змушений пройти курс стаціонарного лікування, відвідувати в подальшому заклади охорони здоров`я, через що безумовно повинен докласти додаткових зусиль для організації свого повсякденного життя.
Стан здоров`я потерпілого суттєво погіршився після заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень. Згідно з довідкою до акта огляду медико-експертної комісії ( т.2 а.м.к.п. 153) ОСОБА_6 встановлено інвалідність ІІІ групи.
Разом з тим суд критично оцінює твердження ОСОБА_6 щодо безповоротнього погіршення гостроти зору і слуху, тому що вони не доведені належними медичними висновками.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 , суд, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, приймає до уваги наявність з боку потерпілого такої поведінки, яка спровокувала обвинуваченого вчинити злочин, та вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 35000 гривень відповідає характеру вчиненого правопорушення, тяжкості фізичних та душевних страждань, які зазнав потерпілий внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.
Однак, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, до стягнення підлягає сума 30000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У відповідності зі ст.75 КК України ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України ОСОБА_7 на протязі трирічного іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1