У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Пивовара В.Ф.,

суддів Канигіної
Г.В., Гошовської Т.В.

за участю прокурора Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні у м.
Києві 6 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої та апеляційної інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати
у кримінальній справі Апеляційного суду Донецької області від 4 серпня 2006
року щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.

у с т а н о в и л а:

Вироком Єнакієвського
міського суду Донецької області від 16 листопада 2004 року:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уродженця
м. Углеровська Донецької області,
раніше не судимого;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,

уродженця
м. Єнакієва Донецької області,

раніше
не судимого;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3року народження,

уродженця
м. Єнакієва Донецької області,

раніше
не судимого;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4року народження,

уродженця
м. Єнакієва Донецької області,

раніше
не судимого;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5року народження,

уродженця
м. Єнакієва Донецької області,

раніше
не судимого;

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_6року народження,

уродженця
м. Юнокомунарська Донецької області,

раніше
не судимого;

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_7року народження,

уродженця
м. Вуглегорська Донецької області,

раніше
не судимого,

засуджено кожного за ч. 4 ст. 189 КК на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Цим же вироком також
засуджено ОСОБА_8. за ч. 2 ст. 189 КК України судові рішення щодо якої у
касаційному порядку не оскаржуються.

Згідно з вироком ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6. засуджено за те, що вони за
попередньою змовою з іншими особами, справу щодо яких виділено в окреме
провадження у зв'язку з їх розшуком, організувавшись в злочинну групу, з метою
незаконного заволодіння чужим майном, шляхом погроз та застосування насильства
щодо потерпілих, які проживали у м. Єнакієве Донецької області, пошкодження і
знищення їх майна, тобто шляхом вимагання за обставин, викладених у вироку, у
період з вересня 2000 року по квітень 2002 року, а засуджені ОСОБА_97 і
ОСОБА_3., відповідно з 20 лютого і з 8 квітня 2002 року, намагалися заволодіти
грішми потерпілої ОСОБА_9. в сумі 4800 гривень, вимагаючи їх
під приводом повернення нею нестачі у магазині приватного підприємця ОСОБА_10.,
але не змогли отримати гроші, оскільки потерпіла звернулась до відділу міліції.

В аналогічний спосіб ОСОБА_1,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_5. і ОСОБА_7. з вересня 2000 року по квітень 2001
року вимагали від потерпілої ОСОБА_11.
4800 гривень, але фактично отримали від неї у період з 5 по 10 квітня 2001 року 290 гривень.

Продовжуючи свою злочинну
діяльність, ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_4. і ОСОБА_9. разом з невстановленими
слідством особою, з червня 2002 року по
10 лютого 2003 року шляхом вимагання заволоділи грошима потерпілої ОСОБА_11. в сумі 560 гривень, та
коли засуджені збільшили розмір суми грошей, яку вони вимагали у потерпілої,
вона звернулась до відділу міліції.

В аналогічний спосіб ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_4. і ОСОБА_9. у період з 10 червня
2002 року по 10 квітня 2003 року заволоділи грішми потерпілої ОСОБА_13 в сумі
580 гривень.

3 вересня 2002 року ОСОБА_1. і ОСОБА_6. за погодженням та
участю з іншими членами організованої групи, зокрема ОСОБА_5., ОСОБА_2., ОСОБА_7., ОСОБА_3.
вимагали гроші у ОСОБА_12за перевезення нею пасажирів та 5800 доларів США під
приводом повернення боргу засудженій ОСОБА_8., але потерпіла передавши ОСОБА_6
за кілька разів 20 гривень, усвідомлюючи небезпечність їх погроз звернулася до
відділу міліції.

У січня 2003 року ОСОБА_1., володіючи інформацією по те,
що потерпілий ОСОБА_14 займається
виготовленням столярних виробів і має кошти, з метою заволодіння його майном
разом з членами організованої групи ОСОБА_3. і ОСОБА_7. став вимагати
безоплатного виготовлення для їх потреб столярних виробів, у зв'язку з чим
потерпілий звернувся за захистом до відділу міліції.

Крім того, у лютому 2003 року, ОСОБА_1. разом з ОСОБА_3.
і ОСОБА_7. та невстановленою слідством особою, вирішили заволодіти шляхом
вимагання грошима осіб, які торгували на ринку м. Єнакієва Донецької області. З
цією метою вони приїхали на ринок і, представившись представниками
кримінального угрупування, що контролює ринок, стали примушувати підприємців
ОСОБА_15., ОСОБА_16. і ОСОБА_17. добровільно передати їм майно, погрожуючи
насильством і пошкодженням майна потерпілих. Усвідомлюючи небезпеку таких
погроз, потерпілі звернулись за захистом до відділу міліції.

У березні 2003 року ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. разом з
та невстановленою особою вимагали гроші у водіїв відомчих автобусів ОСОБА_19. і ОСОБА_20які займалися
попутним перевезенням пасажирів, але потерпілий ОСОБА_20. усвідомлюючи
небезпечність погроз, передав ОСОБА_3. і ОСОБА_2. 3 гривні і звернувся до
відділу міліції.

У квітні 2003 року ОСОБА_1.
разом з ОСОБА_3. і невстановленою особою, з метою заволодіння майном та грошима
потерпілого ОСОБА_18під приводом його несанкціонованої участі у розбиранні
будинку, який підлягав зносу, вимагали від нього 500 доларів США, але той,
усвідомлюючи небезпеку дій і погроз засуджених, 20 квітня 2003 року передав
ОСОБА_3. 70 гривень та звернувся за захистом до органів міліції.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальній справі Апеляційного суду Донецької області від 4
серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7. змінено. Перекваліфіковано їх дії з ч. 4 ст. 189 на ч. 2 ст.189 КК України і призначено покарання:

-ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. - кожному 5 років позбавлення волі;

- ОСОБА_5 - 4 роки позбавлення волі;

- ОСОБА_7 -
4 роки позбавлення волі;

-
ОСОБА_4. - 3 роки 6 місяці позбавлення волі;

- ОСОБА_6 - 3 роки позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6. і ОСОБА_7звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на них
обов'язків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Цей же вирок щодо ОСОБА_1. за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_19.,
ОСОБА_20., ОСОБА_14. скасовано, провадження по справі у цій частині закрито у
зв'язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочинів.

Закрито провадження по справі щодо ОСОБА_7за епізодом щодо потерпілого
ОСОБА_18у зв'язку з недоведеністю участі ОСОБА_7у вчиненні цього злочину.

Виключено з мотивувальної частини вироку висновок суду про винуватість
ОСОБА_3. і ОСОБА_7у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України за
епізодом щодо потерпілого ОСОБА_11. В решті вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні ставиться питання про скасування
ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і
ОСОБА_7. та направлення справи щодо них на новий апеляційний розгляд у зв'язку
з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю
призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок
м'якості.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка
підтримала подання та просила його задовольнити, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України від 17 січня 2006 року скасовано попередню
ухвалу Апеляційного суду Донецької області щодо ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7. у цій справі у зв'язку з поверховістю
досліджень обставин справи, що потягло неправильне застосування кримінального
закону і призначення засудженим покарання, що не відповідає тяжкості злочинів і
даним про особу засуджених.

Згідно зі ст. 399 КПК України вказівки суду, який
розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду апеляційної
інстанції при повторному розгляді справи.

Проте, Апеляційний суд, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7. з ч. 4 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 189 цього
Кодексу та звільняючи ОСОБА_6. і ОСОБА_7на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням, на порушення вимог ст. 399 КПК України
зазначені вказівки касаційного суду залишив поза увагою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 377 КПК України при
скасуванні або зміни вироку в ухвалі апеляційного суду повинно бути зазначено,
які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або
необґрунтованість вироку.

Апеляційний суд, не дослідивши доказів у справі, дав їм
іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, чим порушив вимоги принципу
безпосередності дослідження доказів.

За таких обставин ухвала Апеляційного суду Донецької
області від 4 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. і ОСОБА_7. у даній
справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний
розгляд, під час якого апеляційному суду необхідно розглянути справу у
відповідності з вимогами закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення з
наведення у ньому відповідних мотивів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої та апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальній
справі Апеляційного суду Донецької області від 4 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд у той же апеляційний суд в іншому складі
суду.

Судді:

В.Ф. Пивовар Г.В. Канигіна Т.В. Гошовська

З оригіналом
згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна