Справа №11-а-910 2007р. Головуючий в суді 1-ї інстанції -
- ст. 286 ч.2 КК України Доповідач у апеляції - Драний О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня
2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Драного О.П. Суддів: Палічука А.О. Нікітіна О.С. з участю прокурора: Науменка В.В. адвоката:
ОСОБА_1 засудженого: ОСОБА_2 потерпілих:
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за зміненою апеляцією помічника прокурора
Маловисківського району та апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Маловисківського
районного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2007 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Тбілісі Республіки
Грузія, грузин, громадянин Грузії, освіта середня, що не працює,
неодружений, мешканець
АДРЕСА_1, раніше не судимий, -

засуджена
за ст. 286 ч.2 КК України до позбавлення
волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного основного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком
суду вирішено питання про судові витрати по
справі, а також про відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілим.

Згідно з
вироком ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 12 листопада 2005 року приблизно о 17
годині керуючи автомобілем ГАЗ-2410, реєстраційний
номер НОМЕР_1, з причепом НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, та рухаючись в темну пору доби по автодорозі
Львів - Знам'янка зі сторони с
Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області у напрямку
санаторію «Лісова Поляна» Кіровоградського району, на 661-му кілометрі + 850 метрів, порушив вимоги п.п.12.1, 12.3,
13.3 Правил дорожнього руху України,
а саме: не врахував дорожньої обстановки і стану транспортного
засобу, не вибрав безпечної швидкості
руху, не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу в межах своєї смуги руху, а виявивши перешкоду на проїзній
частині, став здійснювати об'їзд
перешкоди з виїздом на смугу зустрічного руху і при об'їзді створив аварійну
ситуацію для водія ОСОБА_3, який рухався
у зустрічному напрямку автомобілем ГАЗ-24,
реєстраційний номер НОМЕР_4, у
результаті чого допустив з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортних
засобів потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4
спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

В
апеляції захисник ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду як незаконний, а справу направити на додаткове
розслідування. Свої доводи апелянт мотивує тим,
під час провадження досудового та судового слідства були допущені
неповнота та істотні порушення кримінально-процесуального закону. Так, на думку захисника, неповнота полягає у тому, що по справі не проведена комплексна
комісійна автотехнічна експертиза, умови
фіксації (ракурс фотознімків) експертом ушкоджень автомобіля ГАЗ-2410 не
відповідають дійсності, не встановлено
чи можливий був розворот автомобіля потерпілого майже на 90° у разі екстреного
гальмування при швидкості руху 50-60 км/год. Крім того, на думку апелянта істотні порушення
кримінально-процесуального закону полягають у тому, що обвинувальний висновок засудженому
вручений лише перед судовими дебатами,
клопотання захисника про повернення справи на додаткове розслідування
суд вирішив у залі судового засідання.

У
зміненій апеляції прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом І інстанції,
просить скасувати вказаний вирок у зв'язку допущеними під судового
розгляду справи істотними порушеннями кримінально-процесуального закону та
м'якістю призначеного засудженому покарання,
а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи зміненої апеляції
помічника прокурора Маловисківського району,
ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 , що підтримали доводи апеляції
останнього, потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_4,
які просили залишити апеляції без задоволення, а вирок суду без зміни, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи
апеляцій, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляція адвоката
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а змінена апеляція помічника прокурора
Маловисківського району - частковому задоволенню.

Відповідно
до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого.

Однак, як під час досудового, так і судового слідства вказані вимоги закону
були грубо порушені і висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у
скоєні вищевказаного злочину не грунтується на зібраних по справі доказах.

Так, засуджений ОСОБА_2 як під час досудового (т.1
а.с. 33, 34), так і судового слідства
(т.2 а.с. 27-28) вини своєї не визнав та показав, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) сталася з вини
потерпілого ОСОБА_3. , який раптово
виїхав на його смугу руху через що сталася ДТП.

Про
те, що ДТП сталася на смузі руху засудженого не тільки не
спростовано по справі, а й
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5,
протоколом огляду місця ДТП
та схемою до нього, а також не
заперечується потерпілими ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Ні в
ході досудового слідства, ні в суді не
з'ясовано питання у зв'язку з чим та при яких обставинах автомобіль під
керуванням потерпілого виїхав на зустрічну смугу руху, хоча з'ясування даних обставин має суттєве
значення для встановлення істини по справі.

Також не
можна погодитися з посиланням суду на висновок судової
транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (т.1 а.с. 81-85) як на
доказ вини підсудного, оскільки такий
висновок суперечать висновку судової автотехнічної експертизи (т.1 а.с. 56-59).

При
таких обставинах по справі слід провести відтворення обстановки та обставин
події з участю засудженого ОСОБА_2,
потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_4., свідка ОСОБА_5 і на підставі отриманих даних провести
комплексну комісійну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну
експертизу.

Крім
того, аргументованими є доводи апеляцій
про те, що судом І інстанції під час
розгляду справи допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону.

Так, з протоколу
судового засідання (т.2
а.с. 46) вбачається, що
фактично копія обвинувального висновку вручена засудженому ОСОБА_2 лише
наприкінці судового слідства, що є
порушенням ст. 254 КПК України.
Також, судом І інстанції у
порушення ст. 273 КПК України клопотання
захисника про повернення справи на додаткове розслідування було розв'язане без
виходу до нарадчої кімнати (т.1 а.с. 35). Вказані порушення вимог кримінально-процесуального
закону у відповідності до ст. 370 КПК
України є істотними.

Оскільки
по справі допущена неповнота та однобічність дослідження обставин справи, яка не може бути в ході судового
слідства, то вирок суду підлягає
скасуванню з направленням справи на додаткове розслідування в ході якого слід
врахувати вищенаведене, а також вжити
всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх
обставин справи і в залежності від встановленого прийняти законне та
обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Змінену
апеляцію помічника прокурора Маловисківського району задовольнити
частково, апеляцію захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2007 року
стосовно ОСОБА_2 - скасувати, а справу
направити прокурору Маловисківського району для проведення додаткового
розслідування.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2
залишити підписку про невиїзд.