У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Кравченка К.Т., Кузьменко О.Т.

за участю прокурора

Волошиної Т.Г.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 2 жовтня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який затвердив обвинувальний висновок,
на вирок колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Запорізької області від 21 травня 2008 року.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 березня 2008 року
засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Чернігів, мешканця АДРЕСА_1, раніше
судимого: 1) 22 січня 1992р. за ч. 3 ст.
140 КК України на два роки позбавлення
волі; 2) 8 грудня 1993р. за ч. 1 ст. 229-6 КК України на два роки виправних робіт; 3) 26 грудня 1995 року за ч.
2 ст. 141, 86-1 КК України на 6 років позбавлення волі; 4) 14 травня 2002 року
за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі зі
звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України з іспитовим строком 2 роки; 5) 28 серпня 2002 року
за ч. 3 ст. 185 КК України
із застосуванням

ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14
грудня 2005р. по відбуттю покарання,

за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на п'ять
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України суд зобов'язав ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
періодично з'являтись у ці органи для реєстрації.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він у середині серпня 2007 року на
Дослідній станції у м. Запоріжжя з метою збуту шляхом зривання стебел
дикоростучої рослини коноплі незаконно придбав та виготовив особливо
небезпечний наркотичний засіб канабіс
(маріхуану), який переніс до свого помешкання в АДРЕСА_1, де
висушив та зберігав, а 8 січня 2008 року
приблизно об 11 годині біля будинку 17 по пр. Леніна в м. Запоріжжя частину
його вагою 3,5 грами збув за 70 гривень ОСОБА_2

Наступного дня в цей же час та на тому ж місці ОСОБА_1 за 70 гривень
повторно збув ОСОБА_2 ще 3,3086 грами канабісу.

Вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Запорізької області від 21 травня 2008 року за апеляцією прокурора, який
затвердив обвинувальний висновок, зазначений вирок у частині призначеного
засудженому покарання скасовано і йому призначено за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України два роки
позбавлення волі без конфіскації майна.

В касаційному поданні та доповненні до нього прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, посилаючись на те, що апеляційна
інстанція недостатньо врахувала ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину,
дані, що свідчать про підвищену суспільну небезпечність особи засудженого,
необґрунтовано застосувала ст. 69 КК України і призначила йому м'яке покарання,
просить вирок апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора, яка підтримала касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів
вважає, що воно підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційна інстанція, розглядаючи справу
за апеляцією прокурора (іншими учасниками процесу вирок не оскаржувався), в
якій він, не оспорюючи обґрунтованість призначення місцевим судом покарання
ОСОБА_1 у виді п'яти років позбавлення волі, ставив питання про безпідставність
застосування до нього ст. 75 КК України, навівши відповідні мотиви, визнала
неможливим виправлення засудженого без відбування покарання, у зв'язку з чим вирок суду першої інстанції у частині
призначення ОСОБА_1 покарання скасувала. Однак, постановлюючи вирок, колегія
суддів призначила засудженому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої
у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, - два роки позбавлення волі, тобто із
застосуванням ст. 69 КК України.

Разом з тим, за змістом ст. 69 КК України призначення покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, можливе лише за наявності
кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, із приведенням у вироку
відповідних мотивів такого рішення.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення
волі на строк від п'яти до десяти років
із конфіскацією майна.

Як убачається з вироку, апеляційний суд, стверджуючи про можливість
призначення покарання ОСОБА_1 нижче від
найнижчої межі, встановленої у санкції цієї статті КК України,
виходив із того, що засуджений щиро розкаявся, добровільно видавши наркотичний
засіб, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Однак у матеріалах справи відсутні дані щодо видачі ОСОБА_1 наркотичного
засобу. Збутий ним наркотичний засіб добровільно видано органам міліції
покупцем ОСОБА_1 (а.с. 8,18).

Що ж стосується інших обставин, що пом'якшують покарання, апеляційна
інстанція не мотивувала у вироку яким чином вони істотно знижують ступінь
тяжкості злочину, у вчиненні якого засуджений визнаний винним.

Крім того, згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Указані вимоги закону повинні враховуватись судом і при вирішенні питання
про можливість застосування ст. 69 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час займається
злочинною діяльністю, має п'ять судимостей, які в установленому законом порядку
не погашені, в тому числі і за тяжкі злочини. Зазначене залишилось без належної
оцінки апеляційною інстанцією, тоді як воно свідчить про стійке небажання
ОСОБА_1 стати на шлях виправлення та підвищену ступінь суспільної небезпечності
його особи.

Враховуючи наведене, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого ОСОБА_1
визнаний винним, колегія суддів касаційного суду вважає, що призначене засудженому покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, не
відповідає вимогам ст. 65 КК України внаслідок його м'якості, у зв'язку з чим
вирок апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд.

На підставі наведеного й, керуючись статтями 395 і 396 КПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання прокурора, який затвердив обвинувальний висновок,
задовольнити.

Вирок колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Запорізької області від 21 травня
2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Судді:

ВЕРЕЩАК В.М. КРАВЧЕНКО К.Т. КУЗЬМЕНКО О.Т.