Справа № 163/416/15-к
Провадження № 1-кп/163/24/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль 02 березня 2015 року
Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження № 0000009 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька та проживаючого в АДРЕСА_1 , водія пасажирського автобуса фірми PKS (Республіки Польща, м. Гродзіск Мазовєцкі, вул. Хельмонскєго, 33), не судимого, одруженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 305 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він здійснив закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто, на його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

Так ОСОБА_4 , 25.01.2015 о 18 год. 55 хв., слідуючи з України в Республіку Польща, в зоні діяльності міжнародного пункту пропуску для автомобільного транспорту "Ягодин" Волинської митниці ДФС України в якості пасажира автобусу сполученням "Луцьк- Варшава", реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, повітряну кульку, в якій знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб обіг, якого заборонено - канабіс масою 3,95 г.

Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою 3,95 г він помістив у презерватив, який поклав у червону повітряну кульку, яку відповідно приховав між стінкою салону автобусу і пасажирським сидінням №27, на якому слідував в якості пасажира, не заявивши про нього під час проходження прикордонно-митного контролю, не вказавши у митній декларації та під час усного опитування.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, що не був закінчений з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час проведення інспекторами Волинської митниці ДФС України та військовослужбовцями

ІНФОРМАЦІЯ_2 прикордонно-митного контролю вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події слідчим УСБУ у Волинській області.

Згідно висновку судової експертизи № 37/37 від 02.02.2015 вилучена у ОСОБА_4 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом масою в перерахунку на суху речовину 3,95 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №770 від 06.05.2000, канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця № 1, Список № 1).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України, як закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу-канабіс, обіг якого заборонено, тобто на переміщення його через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

У суд кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом та угодою між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органів СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби прокуратури Волинської області про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри, погоджується із кваліфікацією його дій.

Сторони уклали угоду на умовах повного і беззастережного визнання обвинуваченим винуватості у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, а також останній зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти досудовому розслідуванню даного кримінального правопорушення, відшкодовувати витрати, пов`язані з залученням експертів у кримінальному провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди з можливістю звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України.

Застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 сторонами обґрунтовується щирим каяттям та активним сприянням розкриттю злочину, вчиненням злочину особою, на утриманні якого перебувають двоє неповнолітніх дітей, визнання обвинуваченим винуватості, не настання тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину, як сукупності пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Звільнення від покарання з випробуванням сторони обґрунтовують першим засудженням обвинуваченого до позбавлення волі, його щирого каяття, активним сприянням розкриттю злочину. Таке звільнення на підставі ст.77 КК України тягне не призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України щодо права на судовий розгляд і обмеження в правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000009, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого під час досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст. 69, 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін, клопотання про скасування цього заходу чи обрання іншого сторонами не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Згідно зі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України скасувати арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 28.01.2015 року у зв`язку з не призначенням судом покарання у виді конфіскації майна відповідно до вимог ст.77 КК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

п р и с у д и в :

Угоду про визнання винуватості від 13.02.2015 року у кримінальному провадженні № 0000009, укладену з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органів СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби прокуратури Волинської області про визнання винуватості та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди, без конфіскації майна (додаткове покарання не призначене на підставі ст.77 КК України).

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній особисте зобов`язання.

Скасувати арешт накладений на майно вилучене у ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді від 28.01.2015 року, зокрема - квиток на проїзд в автобусі міжнародного сполучення № НОМЕР_2 виданий на прізвище ОСОБА_4 котрий знаходиться в матеріалах справи та мобільний телефон марки NOKIA Х1, який знаходяться на відповідальному зберіганні в камері речових доказів СВ Управління СБУ у Волинській області та повернути вказане майно у повне користування та розпорядження ОСОБА_4 .

Речові докази: речовину рослинного походження вагою 3,82 гр. (0,6 гр. використано в ході експертного дослідження), яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, яка знаходиться на відповідальному зберіганні в камері речових доказів СВ Управління СБУ у Волинській області в порядку виконання додаткового покарання, конфіскувати в дохід держави та знищити;

презерватив, червону повітряну кульку, які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері речових доказів СВ Управління СБУ у Волинській області - знищити;

паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 котрий знаходиться в матеріалах кримінального провадження повернути у повне користування ОСОБА_4 ;

багажну квитанцію №005908 видану на прізвище ОСОБА_6 котра зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 565 (п`ятсот шістдесят п`ять ) гривень 50 копійок судових витрат за залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1