Ухвала іменем україни 16 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого судді ОСОБА_10.,
суддів:ОСОБА_11, ОСОБА_12.,

при секретарі ОСОБА_13

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Миколай-Поле, Запорізького району, Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_14,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ОСОБА_6 просить вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року скасувати в частині вирішення цивільного позову та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, порушуючи вимоги ч. 7 ст. 376 КПК України, судом першої інстанції не було надіслано копію вироку на адресу цивільного відповідача. Також, суд апеляційної інстанції не надіслав ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» копію апеляційної скарги та не повідомив його про дату слухання справи, внаслідок чого він не зміг прийняти участь у судовому засіданні і був позбавлений можливості подати заперечення на апеляційну скаргу та заперечення на заяву про зміну позовних вимог, якою позивач збільшив свої позовні вимоги, а також не надіслав на адресу цивільного відповідача ухвалу за результатами розгляду апеляційної скарги, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 401 КПК України.

Крім того, зазначає про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, приймаючи рішення, суд, при розрахунку страхового відшкодування, не застосувавши норми спеціального закону - Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), керувався нормами Цивільного кодексу України. Крім того, порушуючи вимогу п. 3 ст. 9 Закону не було враховано, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Також, при розрахунку моральної шкоди не було застосовано норми спеціального закону, зокрема, ст. 26-1 Закону. Крім того, суди залишили поза увагою доводи цивільного відповідача, надані суду першої інстанції у поясненні, щодо розрахунку суми страхового відшкодування за збиток, заподіяний у зв'язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_8.

В заперечені на касаційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 не погоджується з доводами касаційної скарги та зазначає про їх необґрунтованість.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку щомісячно, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цим же вироком його звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п. п. «в», «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вироком частково задоволений позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» на її користь 3 378,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 243,60 грн. відшкодування процесуальних витрат.

Позов ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди задоволений частково. Стягнуто з цивільного відповідача на його користь 11 352 грн. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5 312,60 грн. процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 08 жовтня 2013 року близько 16 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2113», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю близько 90 км/год. в напрямку міста Дніпропетровська по автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя на території Солонянського району, Дніпропетровської області на 449 км. + 360 м., втратив контроль над керуванням автомобілем, виїхав на праве узбіччя, де допустив одночасний наїзд передньою частиною автомобіля на ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які стояли на узбіччі.

Таким чином, ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 2.3 «б» та 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_8 - легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року вирок суду першої інстанції змінений. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь потерпілого ОСОБА_8 втрачений дохід в розмірі 94 458 грн. В решті вирок залишений без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково не заперечував проти задоволення касаційної скарги, думку представника цивільного відповідача, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження легкого та середнього ступенів тяжкості, правова кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 286 КК України і призначене покарання у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 401 КПК України суддя-доповідач при підготовці кримінального провадження до апеляційного розгляду вчиняє необхідні дії, зокрема, надсилає копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційних скарг, інформацією про їхні права та обов'язки і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу, після чого постановляє ухвалу про закінчення підготовки та призначення апеляційного розгляду.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 402 КПК України цивільний відповідач або його представник мають право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції в письмовій формі протягом встановленого судом апеляційної інстанції строку.

Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Як випливає з роз'яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» апеляційний суд з'ясовує, чи були повідомлені зацікавлені особи про день розгляду кримінального провадження.

Однак, суд апеляційної інстанції вищезазначених вимог не виконав.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України цивільний відповідач має права та обов'язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується цивільного позову. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, розгляд апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 було призначено на 05 листопада 2014 року, про що цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» належним чином повідомлений не був. Будь-які дані про отримання останнім повідомлення про день та час розгляду провадження судом апеляційної інстанції у матеріалах провадження відсутні.

Зазначена обставина, на думку колегії суддів, позбавила представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» права брати участь в суді апеляційної інстанції та надавати заперечення на доводи апеляційної скарги, а тому вона визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яка перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження - направленню на новий апеляційний розгляд в частині розгляду цивільного позову, під час якого суду належить виконати вимоги ст. ст. 401, 404, 405 КПК України та звернути увагу на заперечення, викладені в касаційній скарзі цивільного відповідача, і прийняти рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального права, а також Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу представника цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити в цій частині новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12