Провадження № 1-кп/161/70/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 лютого 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого охоронцем СВК «Урожай», проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

· за ст.ст.122 ч.1, 125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 15.10.2014 року, близько 15:30 год., перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно заподіяв один удар кулаком правої руки в ділянку голови своїй матері ОСОБА_4 .. Від вказаного удару ОСОБА_4 не втримавшись впала на підлогу, при цьому ОСОБА_6 продовжив наносити удари кулаками рук та ногами по всьому тілу, внаслідок чого потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Він же, 15.10.2014 року, близько 16:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно заподіяв три удари кулаком правої руки по тулубу свого дядька ОСОБА_5 , після взявши останнього за одяг, умисно скинув з ліжка, при цьому сильно вдарив об підлогу та продовжив наносити удари кулаками рук та ногами по тілу, до моменту втрати свідомості ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4-9 ребер зліва з посттравматичним гемо пневмотораксом та підшкірною емфіземою, що згідно висновку судово-медичного експерта № 1212 від 10.11.2014 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я, оскільки для їх лікування необхідний час більше 21 доби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місці та спосіб вчинив зазначені злочини. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними по справі матеріалами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового розгляду.

В судовому засідання потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися дати покази на підставі ст.63 Конституції України, оскільки являються родичами обвинуваченого, крім того, суду повідомили, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають та просили суворо не карати ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1, 125 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, спрямованими на заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України, крім того, він же, своїми умисним діями, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відноситься до категорії злочинів невеликої та відповідно середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання та роботи, потерпілі будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не мають та просили суд суворо не карати ОСОБА_6 , останній зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1, 125 ч.2 КК України та призначити покарання:

· за ст.122 ч.1 КК України у виді виправних робіт строком на 6 (шість) місяців, з відрахуванням в дохід держави 15% від заробітку.

· за ст.125 ч.2 КК України у виді виправних робіт строком на 8 (вісім) місяців, з відрахуванням в дохід держави 15% від заробітку.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття 1 (один) рік виправних робіт, із відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: