УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007
року січня місяця «25» дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого -
Склярова В.М.,

Суддів - Бондарева
В.К., Руснак А.П., за участю прокурора -
Ігнатова Є.O., розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 6 грудня 2006
року,

яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець с. Новосельцево

Джанкойського
району АР Крим, не працюючий,

судимий
25 серпня 2005 року Джанкойським
міськрайонним судом АР Крим за ст.
310 ч.1 КК України на 2 роки обмеження
волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ст. 296 ч.4 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до
призначеного покарання частково приєднана невідбута частина
покарання за вироком Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 25 серпня 2005 року і визначено 3 роки
3 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислено з 28 вересня 2006 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 235 грн. 39 коп. у рахунок відшкодування судових витрат.

Питання про
речові докази вирішено згідно зі ст. 81 КПК України.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за таких
обставин.

Справа № 11- 133 / 2007 р Головуючий

Категорія ст.296 ч.4 КК України у
1 інстанції суддя Рошка М.В.

Доповідач суддя Бондарев В.К.

12 серпня 2006 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння у дворі домоволодіння ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1, із хуліганських мотивів,
виражався грубою нецензурною лайкою у адресу ОСОБА_3, який знаходився у
дворі, на неодноразові вимоги ОСОБА_2 припинити
хуліганські дії та залишити її домоволодіння не реагував, а продовжував свої дії, штовхнув ОСОБА_3 і, поваливши його на
землю, намагався вдарити. На вимоги ОСОБА_4 припинити хуліганські дії, ОСОБА_1 почав виражатись
у її адресу грубою нецензурною лайкою і,
хапаючи її за руки, завдавати фізичну біль. На вимоги ОСОБА_2 припинити хуліганські дії та залишити двір, ОСОБА_1 знову не відреагував, а продовжуючи свої хуліганські дії, з особливою зухвалістю, яка виразилась у
порушенні громадського порядку, яке тривалий
час і вперто не припинялось, виражаючи явну неповагу до суспільства, взяв у себе вдома кухонний ніж, повернувся у двір
ОСОБА_2 і, погрожуючи їм, продовжив хуліганські дії. Після того, як ОСОБА_3
вибила у ОСОБА_1 ніж із рук, останній, виражаючись у
її адресу грубою нецензурною лайкою, знову взяв у себе вдома ніж
і повернувся до вказаного двору, де, погрожуючи застосуванням ножа, виражався у адресу ОСОБА_4 і ОСОБА_2
нецензурною лайкою до прибуття ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які припинили хуліганські дії
засудженого, що тривали близько 2 годин.

Як виходить зі змісту апеляції, засуджений ОСОБА_1, просить знизити
призначене покарання з урахуванням всіх обставин по справі, визнання їм вини, а
також стану його здоров'я, який страждає на тяжку хворобу.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який вважав за необхідне апеляцію засудженого залишити без задоволення, а вирок суду - без
зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляції, колегія судців дійшла висновку, що вона задоволенню не
підлягає.

Вина засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину за вказаних в
мотивувальної частині вироку обставин повністю підтверджується сукупністю
наявних доказів, яким суд дав належну оцінку.

Дії засудженого судом правильно кваліфіковані за ст. 296
ч.4 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,
пов'язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із
застосуванням предмета, заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону при провадженні досудового
слідства і судового розгляду справи щодо ОСОБА_1, які б могли бути підставою
для скасування вироку, не встановлено.

Покарання призначено засудженому ОСОБА_1 у виді
реального позбавлення волі у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з
урахуванням ступеня суспільної
небезпечності вчиненого, тобто вчинення злочину, який відноситься до числа тяжких, обставини, яка обтяжує покарання -
вчинення злочину особою, що перебуває
у стані алкогольного сп'яніння, а також даних про особу ОСОБА_1, який був раніше засуджений та знову вчинив злочин у період
іспитового строку, посередньо характеризується за містом проживання.

Разом з тим, зважаючи на обставини, які пом'якшують покарання -визнання вини і щире каяття у вчиненому, а також
стан здоров'я засудженого, який страждає на тяжку хворобу, суд визначив
покарання у нижньої межі, встановленої в санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за
вчинення інкримінованого йому злочину.

У зв'язку з
наведеним, підстав вважати таке покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365-367 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Джанкойського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 6 грудня 2006 року щодо нього - без зміни.