АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/939/15 Справа № 204/6268/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника Кримінально-виконавчої

інспекції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання,

Встановила:

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська вироком від 05 вересня 2014 року засудив ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України на один рік позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

За поданням Кримінально-виконавчої інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська цей же суд ухвалою від 31 березня 2015 року направив ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком покарання у зв`язку з тим, що за період перебування на обліку він зарекомендував себе з негативного боку: неодноразово не з`являвся для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію без поважних причин, вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП. Крім того, протягом іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд не навів жодних доказів, які б свідчили про його неналежну поведінку під час перебування на обліку та ухилення від покладених на нього обов`язків, просив ухвалу суду скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, а також через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, пояснення начальника Кримінально-виконавчої інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , який заперечував доводи апеляційної скарги засудженого і просив залишити їх без задоволення, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КК України.

Цих вимог закону судом дотримано не було.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як убачається з вироку від 05 вересня 2014 року, при засудженні ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України на нього було покладено обов`язки, передбачені пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно ухвали суд направив ОСОБА_7 для відбування призначеного названим вироком покарання через те, що за період перебування на обліку в кримінально-виконавчій інспекції засуджений не має позитивної характеристики, не реагує на попередження названої інспекції про наслідки порушення порядку відбування покарання, протягом іспитового строку неодноразово не з`являвся для реєстрації в інспекцію, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.178 КУпАП України, а також через те, що засуджений протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Між тим, як видно з матеріалів провадження, суд ретельно не з`ясував і не зазначив в ухвалі, як поводився засуджений протягом іспитового строку, зокрема, коли саме він не з`являвся в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації без поважних причин, коли вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.178 КУпАП України, що потягло за собою адміністративне стягнення.

Проте з`ясування цих обставин мало істотне значення для постановлення законного і обґрунтованого судового рішення з огляду на те, що ухвалою того самого суду від 03 лютого 2015 року подання Кримінально-виконавчої інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання залишено без задоволення.

Не можна погодитися і з висновком в поданні кримінально-виконавчої інспекції від 20 березня 2015 р. про те, що після ухвалення судового рішення від 03 лютого 2015 року ОСОБА_7 продовжує не виконувати покладені на нього обов`язки, зокрема, не з`являється в інспекцію.

По-перше, згідно подання кримінально-виконавчої інспекції такий факт невиконання ОСОБА_7 покладеного на нього обов`язку з`являтися для реєстрації мав місце лише одного разу (17 лютого 2015 року). По-друге, за твердженням засудженого в названий день він не прибув в інспекцію через те, що того самого дня з ним проводилися слідчі дії за іншим кримінальним провадженням. Цей факт підтверджується наданими ОСОБА_7 повістками про виклик його до слідчого прокуратури Дніпропетровської області.

Наведена обставина, якій суд не дав будь-якої оцінки, не дає підстав вважати, що така поведінка засудженого свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, внаслідок чого його необхідно направити для відбування покарання згідно ч.2 ст.78 КК України.

Те, що ОСОБА_7 протягом іспитового строку вчинив новий злочин, також не є підставою для направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, оскільки ст.78 КК України прямо цю ситуацію не вирішує.

Згідно ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України, а не направляє його для відбування призначеного покарання на підставі ч.2 ст.78 КК України.

Слід зазначити, що на вказану обставину суд вже звертав увагу, коли ухвалою від 03 лютого 2015 р. відмовляв у задоволенні подання Кримінально-виконавчої інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська відносно направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції прийняв рішення стосовно ОСОБА_7 із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, таке рішення не можна залишити в силі, а тому відповідно до ст.407 КПК України ухвалу суду слід повністю скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити Кримінально-виконавчій інспекції Красногвардійського району м. Дніпропетровська в поданні про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Оскільки ухвала районного суду скасовується як незаконна, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 повністю скасувати та ухвалити нову ухвалу такого змісту.

Відмовити Кримінально-виконавчій інспекції Красногвардійського району управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області в поданні про направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4