612/463/15-к
1-кс/612/65/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р. смт. Близнюки
В С Т А Н О В И В :
Розгляд скарги, призначений на 10 год. 00 хв. 06.08. 2015 року відкладено до 13.08. 2015 року у зв`язку із зайнятістю адвоката, представляючого інтереси ОСОБА_4 .
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 вказує на наступне.
Постанова є незаконною та необґрунтованої. Не відповідає вимогам про діловодство в МВС України. Копія не містить даних про відповідність оригіналу, відсутній підпис посадової особи та печатка.
Вона є передчасною та винесеною без належного з`ясування обставин справи.
Так слідчим не допитані усі безпосередні учасники подій, не проведені перехресні допити, не проведено відтворення обстановки події, не витребувані дані про належність земельної ділянки з для сінокосіння. ОСОБА_4 не був допитаний як потерпілий та йому не роз`яснювалися права потерпілого.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 на задоволенні скарги наполягали, посилаючись на обставини в ній викладені.
Слідчий СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області лейтенант міліції ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, вказуючи на її законність.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001334 які були надані слідчим, вважаю що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
Судовим розглядом встановлено.
Слідчим СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області лейтенантом міліції ОСОБА_3 24.07. 2015 року винесено Постанову про закриття кримінального провадження, внесеного10.06. 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001334 за заявою ОСОБА_4 про спричинення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України потерпілим на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідно до ч.ч.1,3 ст. 55 КПК України є потерпілим, оскільки йому завдано тілесні ушкодження. Права потерпілого у нього виникли з 10.06.2015 року дати подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, оскільки так передбачено ч.2 ст. 55 КПК України.
Слідчим 11.06. 2015 року йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого і в цей же день він був як потерпілий допитаний. Протокол і пам`ятка у матеріалах провадження. Отже твердження ОСОБА_4 що слідчий допустив порушення закону, не визнавши його потерпілим та не роз`яснивши йому права потерпілого, безпідставні.
При вивченні матеріалів кримінального провадження №0001334 встановлено, що, крім вищенаведеного вони містять: витяг із ЄРДР, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , постанову про призначення судово-медичної експертизи, висновок експерта та інше.
Отже вбачається, що безпосередній учасник подій - ОСОБА_10 дійсно, як це і стверджували у судовому засіданні потерпілий та його представник адвокат ОСОБА_5 допитаний не був. Слідчий пояснив що при виїзді в село його виявлено не було і його свідчення не будуть важливі оскільки він чоловік ОСОБА_6 .
З цим твердженнями слідчого погодитись неможливо, виходячи із наступного.
Усі допитані слідчим свідки вказали на те, що ОСОБА_6 нанесла удар рукою ОСОБА_4 . Такі ж покази дала і вона сама але стверджувала, що це було у відповідь після того як її ударив сам ОСОБА_4 . Що ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 дав свідчення і її син ОСОБА_9 .
Жоден свідок не вказав і жодним іншим доказом не підтверджено ту обставину, що що ОСОБА_6 нанесла Чмулю удар з власної необережності. У оскаржуваній постанові слідчий такий свій висновок ніяк не мотивував, на мотиви з яких він не прийняв до уваги свідчення потерпілого, не вказав.
Щодо проведення перехресного допиту, вчинення інших слідчих дій, в тому числі на які вказує у скарзі ОСОБА_4 , слід виходити із того, що згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Матеріали провадження не містять інформації що потерпілий зверталася до слідчого з певними клопотаннями на які він мав би реагувати в порядку ст. 220 КПК України.
Потерпілий з матеріалами досудового розслідування не був ознайомлений і це слідчим не заперечувалося але слід прийняти до уваги, що таке б право він би мав за умови подання відповідного клопотання, яке, як вбачається, не подавав.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Із оскаржуваної Постанови вбачається, що слідчий висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення дійшов без всякого мотивування, не даючи оцінки доказам, зібраним по справі, не усуваючи протиріччя.
Крім того слушним є зауваження в скарзі на те, що, виносячи постанову, слідчий послався на п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність події кримінального правопорушення), а постановив кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, що передбачено п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Крім того не вказана стаття Кримінального кодексу.
Приймається до уваги і те, що прізвища окремих осіб, щодо яких виконувалися певні процесуальні дії в оскаржуваній постанові вказані, як визнав у судовому засіданні слідчий, неправильно. Описки не виправлені.
Отже вбачається що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження вищенаведених вимог закону слідчим не дотримано, обставини кримінального провадження всебічно та повно не досліджені, зібрані по справі докази в їх сукупності не оцінені, без належного обґрунтування надані переваги одним доказам над іншими. Посилання в мотивувальній частині постанову на норму закону (п.1.ч.1ст.284 КПК України) не відповідає змісту її резолютивної частини.
Таким чином оскаржувана постанова винесена із порушенням вимог ч.5 ст. 110 КПК України.
За таких обставин слід дійти висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а постанова слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 24.07. 2015 року про закриття кримінального провадження, скасуванню, що передбачено п.1 ч.2 ст. 307 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.303,304, 306, 307 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Постанову слідчого Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001334 10.06.2015 року, скасувати.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1