Справа № 1-191 / 2011
В И Р О К

Іменем України

18 серпня 20 11 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - Тетервак Н.А.,

при секретарі - Онищенко В.В.,

з участю прокурора - ІващенкаС.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, 23.08. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, утриманців немає, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України(звільнений по амністії), проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину за ст. 289 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 20 травня 2011 року, близько 17 години, перебуваючи в ставні алкогольного сп»ягніння та знаходячись біля господарства №17 по вул..Леніна в с.Макарівка Іванківського району Київської області, помітив автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2,в замку запалення якого знаходилися ключі від вказаного автомобіля та вирішив незаконно ним заволодіти,з метою здійснення на ньому поїздки.

З метою реалізації свого умислу,направленого на незаконне заволодіння автомобілем НОМЕР_2, ОСОБА_1 через незамкнені водійські двері сів за кермо вказаного автомобіля,за допомогою ключа запалення завів двигун автомобіля та на вказаному транспортному засобі зник з місця скоєння злочину,заволодівши автомобілем НОМЕР_3,вартістю 5 757 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав частково і поясни,що 20 травня 201 року він був біля магазину в с.Макарівка Іванківського району. Він побачив,що стоїть автомобіль АЗЛК,який належить ОСОБА_2,але господаря в салоні не було. Він подумав,що міліція забрала ОСОБА_2, а тому вирішив відігнати автомобіль до господарства ОСОБА_3. Він сів в салдон, завів двигун,так як ключі були в автомобілі та відігнав автомобіль додому ОСОБА_3, де віддав його дружині.

Крім частково визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив,що нещодавно він придбав автомобіль АЗЛК(Москвичс)зеленого кольору. 20.05. 2011 року він поїхав до свого знайомого, який проживає в центрі села Макарівка Іванківського району Київської області. Автомобіль він поставив біля його двору, а коли через 5 хв. вийшов з хати,то автомобіля біля двору не було. Він побачив працівників міліції і думав,що його автомобіль забрали на штраф майданчик, а тому звернувся до працівників міліції та виявив,що його автомобіль хтось угнав. ОСОБА_1 він не дозволяв брать його автомобіль. Претензій до ОСОБА_1 у нього немає.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, зібраними по справі:

-заявою ОСОБА_2 про викрадення з автомобіля НОМЕР_4( а.с. 4);протоколом огляду місця події від 20.05. 2011 року( а.с. 5-7);ОСОБА_3 про те,що автомобіль йому повернули( а.с. 10);Довіреністю на розпорядженя автомобілем( а.с. 1); Довідкою НДІ про вартість автомобіля ( а.с. 14)..

Підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується негативно,працездатний, який не працює.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 289 ч. 1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Часткове невизнання підсудним своєї вини ,суд розцінює як обраний ним спосіб захисту,з метою виправдати свої дій та уникнути відповідальності та покарання.

Обставинами , які помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття.

Обставинами , які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини, які пом»якшують та обтяжують покарання і вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 289 ч.1 КК України,оскільки підсудний не працює та не має доходів,а тому штраф до нього застосувати неможливо.

Відповідно до ст. 75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк та покласти зобовязання не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи і проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази: повернуто потерпілому.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.289 ч.1 КК України і призначити йому 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому дворічний іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 зобовязання не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи і проживання.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів, починаючи з наступного дня після проголошення.

Суддя: