АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1000/15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2 заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
з секретарем - ОСОБА_8 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 червня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 червня 2015 року задоволено клопотання виконуючого обов*язки начальника відділення слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №27 м.Харкова на 60 днів, до 16 год.40 хв. 24 серпня 2015 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 25 червня 2015 року скасувати. На думку апелянта, застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не надано достатніх належних та допустимих доказів про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину, а його особисті пояснення надані ним із застосуванням психологічного та фізичного насильства, а тому підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину є необґрунтованою. Окрім того, апелянт посилається на недоведеність обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також щодо неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м*якого запобіжного заходу. На думку апелянта, суд не врахував те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно.
Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який проти апеляційної скарги заперечував та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст. 276-278 КПК України, 24 червня 2015 року слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи, що спричинило особливо тяжкі наслідки (а.с.46-48).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.51-54).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України ;
2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.3 ст.153 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років; дані про особу підозрюваного, який не одружений та не працює, є студентом, громадянином іншої держави, що дає йому можливість безперешкодно виїхати за межі України, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними (а.с.67-68). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчиненого з використанням безпорадного стану потерпілої, що спричинило особливо тяжкі наслідки, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який не одружений та не працює, є студентом та у м.Харкові мешкає тимчасово (на час навчання), є громадянином іншої держави, що дає йому можливість безперешкодно виїхати за межі України, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Наявність у ОСОБА_7 місця проживання у гуртожитку на час навчання в Україні, відсутність судимостей та позитивна характеристика, як на те посилається захисник, хоча і заслуговує на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшує та на правильність висновку щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливає.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 уточнив апеляційні вимоги та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов*язаний із триманням його під вартою. Проте, доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат ОСОБА_6 , стверджуючи про необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного більш м*який запобіжний захід.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 25 червня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 червня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :