Справа №463/6046/14-к
Провадження №1-кп/463/48/15
УХВАЛА
підготовчого провадження
13 лютого 2015 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №0000247 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого, останній раз 13.01.2012р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
встановив:
ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10.10.2014р. частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , вирок Личаківського районного суду м.Львова від 27.06.2014р. відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України скасовано, призначено новий судовий розгляд справи у Личаківському районному суді м.Львові.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесені 29.01.2013р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000247

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки в такому вказано, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, що на думку захисника порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений ст.17 КПК України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, у рішеннях якого чітко вказано на заборону формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Потерпілий при вирішенні даного клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника з приводу клопотання та думку обвинуваченого, потерпілого, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Підставою для повернення обвинувального акта прокурора є їх невідповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Як вбачається з вимог ч.ч.1-3 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається з обвинувального акта, такий відповідає вищевказаним вимогам, а тому суд приходить до висновку, що підстави для його повернення прокурору відсутні.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання захисника, як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору ту обставину, що в ньому вказано, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, що на думку захисника порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений ст.17 КПК України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, оскільки наведене у клопотанні захисника рішення Європейського суду з прав людини стосується заборони формування передчасної позиції суду в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону, а також висловлювання інших посадових осіб, якщо такі твердження спонукають громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи та впливають на оцінку фактів даної справи компетентним судом, разом з тим відомості зазначені прокурором в обвинувальному акту не є доступними громадськості, тому не можуть спонукати громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи. Разом з тим, зазначення в обвинувальному акті, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України є лише викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванням обвинувачення, що відповідає вимогам до обвинувального акта, встановленим п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Всі обставини, встановлені під час кримінального провадження будуть перевірятися доказами головуючим в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст.316 КПК України слід призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000247 у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.190, 291, 314-316 КПК України суд, -

ухвалив:
кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово.
Судовий розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні в залі суду Личаківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Б.Лепкого, 16) на 23 лютого 2015 року о 16:00 год.
Викликати в судове засідання прокурора,уповноваженого на участь у справі, обвинуваченого, захисника, потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1