АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-10 2007 р. Головуючий
в суді 1 інстанції
Категорія ст. 1255 ч. 1 ПАЛЬОНИЙ
КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

16 січня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суд Черкаської
області в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ В.В.

суддів ВОСКОЛОВИЧА
В.І., ЯТЧЕНКА М.О.

потерпілого ОСОБА_2

адвоката, ОСОБА_1.

представника

потерпілого ОСОБА_3.

розглянувши кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_4. на вирок Черкаського районного
суду Черкаської області від 26 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, раніше
не судима, -

засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України і їй призначене
покарання у вигляді 50 годин громадських робіт.

На підставі п.
«б» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року ОСОБА_4. від
призначеного покарання звільнена.

ОСОБА_4.
засуджена судом за те, що вона 16 травня 2005 року близько 17.00 год. на подвір'ї
домоволодіння № АДРЕСА_1 Черкаського району на грунті особистих неприязних
відносин побила ОСОБА_2, завдавши їй удари руками в обличчя та інші частини
тіла, і заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких
тканин обличчя зліва, крововиливів грудної клітки та живота, крововиливу
третього пальця правої кисті, садна правої кисті.

В апеляції
засуджена ОСОБА_4., не погоджуючись
з вироком суду, порушує питання про його скасування, мотивуючи тим, що вона
потерпілу не била, потерпіла її оговорила, як це було і неодноразово раніше,
покази свідків, на які посилається суд у вироку як на докази її винності,
отримані судом з порушенням кримінально-процесуального
закону: без її присутності в судовому засіданні і ненадання їй можливості задати
їм питання або спростувати їх покази.

Потерпіла
ОСОБА_2 подала заперечення, в яких вказує, що вирок суду є законним та
обгрунтованим, а апеляція засудженої безпідставною.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженої ОСОБА_4. та и
захисника ОСОБА_1., які підтримали
апеляцію засудженої, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника
ОСОБА_3., які заперечували проти задоволення апеляції засудженої, вивчивши
доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
апеляція засудженої підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - скасуванню
з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Законним є вирок, Постановлений за умови
правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання при провадженні
справи кримінально-процесуального закону.

Однак, вирок
суду щодо ОСОБА_4 не відповідає даним вимогам закону, оскільки постановлений при наявності порушень
кримінально-процесуального закону, допущених судом на стадії порушення
кримінальної справи.

Як вбачається з
постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 від 22 серпня 2005
року, справа була порушена суддею щодо конкретної особи - ОСОБА_4, але без
посилання на конкретну норму кримінального закону, а з відданням її до суду вже
за ст. 125 ч. 1 КК України, хоча поняття «віддання до суду» взагалі не передбачено діючим
кримінально-процесуальним законом України.

Крім того дана
постанова про порушення кримінальної справи від 22.08.2005 року винесена з порушенням вимог ст. 98 КПК та п.
п. 4, 11 ст. 6 КПК України.

Так, згідно п. 4 ст. 6 КПК України кримінальну справу не може бути
порушено, а порушена справа підлягає закриттю
внаслідок акту амністії, якщо він усуває застосування покарання за
вчинення діяння.

На час порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_4. - 22.08.2005 року - діяв Закон України
«Про амністію» від 31.05.2005 року, прийнятий після діяння, у вчиненні якого потерпіла Дрозд Г. обвинувачувала
ОСОБА_4, який усував застосування до осіб, які мають неповнолітніх
дітей, покарання у виді позбавлення волі та інші покарання, не пов'язані з
позбавленням волі за умисні злочини, за які законом передбачено покарання не більше 5 років позбавлення волі(п. «б» ст. 1
даного Закону).

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи ОСОБА_4 має неповнолітню дитину і обвинувачувалась
у злочині невеликої тяжкості.

Суддя, не
з'ясувавши дану обставину, а також згоду ОСОБА_4 на застосування амністії, незаконно порушив кримінальну справу щодо неї.

Крім того,
суддя, порушуючи кримінальну справу щодо ОСОБА_4, не звернув увагу, що по справі є ще одна обставина, яка
виключає порушення справи на підставі п. 11 ст. 6 КПК України, а саме не
скасована постанова органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи
за заявою ОСОБА_2 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 на підставі п.
2 ст. 6 КПК України за відсутністю в її діях складу злочину( а. с. 4-5).

Вказані
порушення є істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, які
тягнуть скасування обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_4 з направленням
матеріалів на новий попередній розгляд для виконання вимог ст. 251 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_4.
задовольнити частково.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2006 року

відносно ОСОБА_4 скасувати, а матеріали скарги ОСОБА_2 направити в той же
суд, але іншому судці зі стадії попереднього розгляду справи -

виконання вимог
ст. 251 КПК України.