АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/787/15 Справа № 206/6391/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000038 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, 2001 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-04.07.2006 року Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.ч. 2, 3 ст.142 КК України 1960 року, ч.ч. 2, 3 ст.185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України 2001 року до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 27.04.2011 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України,
За участю:
прокурора: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України, та призначено покарання :
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Цивільні позови ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

В апеляції:
Обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок незаконним, на його думку суд повинен був при призначенні покарання застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», остільки злочини ним були скоєні в період з 31.07.2012 року по 18.09.2012 року, тобто до набрання чинності даним Законом. На його думку суд не врахував і положення ст.2,9даного Закону щодо звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання. Посилається, що з моменту затримання - 21.09.2012 року, ним було відбуто більше ніж ? призначеного основного покарання, - 1 рік 7 (сім) місяців позбавлення волі, тому вважає, що є особою, на яку поширюється вимога даного Закону.
Просив апеляційний суд змінити вирок, звільнити його від відбуття призначеного покарання згідно Закону України «Про амністію у 2014 році».
Даним вироком ОСОБА_6 , визнаний винним та засуджений за те, що 31.07.2012 року разом з особою, стосовно якого кримінальне провадження виділено в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, вступив в попередню змову з останнім, після чого розподіливши ролі, прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , перелізли через огорожу, та проникли до приміщення магазину, де ОСОБА_6 згідно відведеній йому ролі у вчиненні злочину затуливши рота гр. ОСОБА_11 та обхопивши її за тулуб, витяг останню з приміщення магазину в двір, де співучасник, звів останній руки за спиною та за допомогою заздалегідь приготовленого пластикового хомута стягнув їй руки в районі зап`ясток. Далі ОСОБА_6 завів ОСОБА_11 до службового приміщення магазину та закрив її там, а потім умисно, відкрито заволоділи чужим майном, яке належить гр. ОСОБА_10 , в основному горілчаними виробами, сигаретами, завдавши останньому збитки на загальну суму 12 776 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 02.09.2012 року знаходячись за місцем мешкання особи, стосовно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, повторно вступив у попередню змову з співучасником злочину, та розподіливши між собою ролі, а також вчинивши підготовчі дії до даного злочину, приблизно о 02:00 години 03.09.2012 року, на моторолері «Сузукі АG 100Т», прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через відчинені співучасником злочину вхідні двері, проник до приміщення продовольчого магазину, який належить ОСОБА_9 , та таємно викрав горілчані вироби на сумму 1263,73 грн..

Крім цього, ОСОБА_6 18.09.2012 року, вступив в попередню змову з особою, стосовно якого матеріали виділено в окреме провадження, та приблизно о 21:30 годині, на моторолері «Сузукі АG 100Т» прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за у вказаному АДРЕСА_5 , який належить гр. ОСОБА_8 .. Далі ОСОБА_6 діючи спільно з співучасником злочину, побажавши лишитися не впізнаними, наділи на голову та обличчя заздалегідь заготовлені чорні в`язані шапки - маски та через центральний вхід, шляхом вільного доступу зайшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де співучасник, завів останню до службового приміщення магазину, а ОСОБА_6 згідно відведеній йому ролі, викрав горілчані вироби, що належали гр. ОСОБА_8 , на загальну суму 5500 грн., та зникли з місця події.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, що не підтримав апеляцію обвинуваченого та вважав за необхідне вирок суду залишити без змін, доводи ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію, прохав її задовольнити, або застосувати до нього ст..ст.75, 76 КК України, обговоривши доводи в апеляції, та думку ОСОБА_12 та прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а вирок суду є законним, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України в апеляції не оскаржуються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, колегією суддів перевірено обґрунтованість призначення покарання обвинуваченому.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченомуОСОБА_6 покарання суд врахував дані про його особу, те що він має на утриманні неповнолітню дитину, визнав вину у скоєному.
В той же час з матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_6 раніше був судимий за злочини проти особи з застосуванням насильства, та незважаючи на це правильних висновків не зробив, та знову скоїв тяжкий злочин, з застосуванням насильства.
Тому суд, врахувавши всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого обгрунтовано призначив йому покарання у вигляді у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є справедливим, обгрунтованим, достатнім для його виправлення та попередження скоєнню нових злочинів, та не вбачає будь-яких підстав для застосування до нього ст. ст.75, 76 КК України.
Колегією суддів також перевірено і обґрунтованість рішення суду в частині незастосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до п. є ч.2 ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08 квітня 2014 року зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» № 1246-VII від 06 травня 2014 року, амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за вчинення грабежу при обтяжуючих обставинах, тобто за злочин, передбачений ст.186 ч.3,4,5 КК України.
Даним вироком ОСОБА_6 засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Тобто ОСОБА_12 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 186 КК України, а тому він відповідно до вимог п. є ч.2 ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», не може бути звільнений від відбування призначеного покарання.
Також є безпідставими доводи ОСОБА_6 щодо нього повинно бути застосовано положення ст. ст. 2, 4 даного Закону, мотивуючи це тим, що він відбув з моменту затримання 21.09.2012 року більше ніж ? призначеного основного покарання -1 рік 7 місяців позбавлення волі, але відповідно до пункту «є» ст. 8 вищевказаного Закону, амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за грабіж при обтяжуючих обставинах - ч.3 ст. 186 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що безумовно тягнуть за собою зміну або скасування вироку, в ході апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено.
В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого, а вирок суду знаходить законним та обґрунтованим.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.
На рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який утримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4