Справа № 495/9662/14-к

ВИРОК
15.01.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, навчається на курсах за напрямком від Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
29 вересня 2014 року приблизно о 02 годині 40 хвилин, точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поряд із головним входом в ТЦ «Білий Парус», де на першому поверсі, розташований супермаркет «Копійка», за адресою: вул. Ізмаїльська, 60, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, вирішили скористатись послугами таксі. Підійшовши до автомобіля марки Mazda 626, державний знак НОМЕР_1 , котрий належить потерпілому ОСОБА_7 , з маячком служби таксі, який був припаркований навпроти входу у вищевказаний торгівельний центр, думаючи, що в автомобілі знаходиться водій. Обвинувачений ОСОБА_3 присів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 присіли на заднє сидіння, та коли зрозуміли, що таксі без водія, почали чекати його.
В цей час обвинувачений ОСОБА_3 побачив портмоне чорного кольору, яке знаходилось в салоні автомобіля між передніми сидіннями, з чітким умислом та корисливою метою направленою на таємне викрадення майна взяв його та вийшов з автомобілю, за ним також вийшли ОСОБА_6 з ОСОБА_5 . Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник обернувши викрадене на свою користь, а саме: шкіряне портмоне чорного кольору вартістю 150 гривень; грошові кошти в розмірі 820 гривень; водійські посвідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; техпаспорт на автомобіль марки Mazda 626, державний знак НОМЕР_1 ; три пластикові банківські картки «Укрсиббанка», «ПриватБанка», Банка «Русский Стандарт», спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 970 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_9 провинну визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в ніч з 28.09.2014 року на 29.09.2014 року він зі своїми друзями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вживали пиво та напій «Рево», грали в автомати біля ТЦ «Копійка» та перебували там до пізньої ночі. Згодом вирішили поїхати кожний по своїм домівкам. Вони звернули увагу на припарковане на стоянці таксі біля ТЦ «Копійка». Підійшовши до таксі, вони відкрили пасажирські двері та сіли до середини автомобіля. Водія таксі в автомобілі не було. Він присів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 присіли на заднє сидіння. Коли вони знаходились в таксі, то він помітив гаманець, нікому про це не сказавши. У зв`язку з тим, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, вирішив викрасти зазначений гаманець. Після чого він вийшов з автомобіля та проходячи по вул. Ізмаїльській, м. Білгород-Дністровський, показав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викрадений ним гаманець, в якому знаходились грошові кошти, візитні картки, водійське посвідчення та технічний паспорт на ім`я потерпілого. Грошовими коштами він розпорядився на власний розсуд. На даний час потерпілий ОСОБА_7 претензій до нього будь-якого характеру не має, заподіяну шкоду відшкодовано повністю. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, він навчається на курсах за напрямком від Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, на момент вчинення кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання, потерпілий ОСОБА_7 до обвинуваченого претензій не має, на даний час йому відшкодовано повністю завданий збиток, а також враховується думка потерпілого щодо призначення не суворого покарання (а.с. 33-39, 41, 43, 44).
Враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, відшкодував потерпілому повністю завданий збиток, потерпілий ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має та просив суворо не карати, в силу ст. 89 КК України обвинувачений значиться таким, що не має судимості, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: портмоне чорного кольору з написом «T.Covalli» з однієї сторони, із вмістом, а саме: грошовими коштами у розмірі 820 грн. номіналом купюр 100 грн. 4 банкноти, 200 грн. 2 банкноти, 20 грн. 1 банкнота; 7 візитних карток; 2 паперові ікони, три пластикові банківські картки «Укрсиббанк», «Приватбанк», банк «Русский стандарт», повернені під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (а.с. 26, 27).
Речові докази: дозвіл на експлуатацію абонентського радіоелектронного засобу № НОМЕР_2 , два водійських посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу автомобіля Mazda 626 державний номер НОМЕР_1 , добровільно видані ОСОБА_3 та передані під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (а.с. 29, 30).
Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обиралась.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази: портмоне чорного кольору з написом «T.Covalli» з однієї сторони, із вмістом, а саме: грошовими коштами у розмірі 820 грн. номіналом купюр 100 грн. 4 банкноти, 200 грн. 2 банкноти, 20 грн. 1 банкнота; 7 візитних карток; 2 паперові ікони, три пластикові банківські картки «Укрсиббанк», «Приватбанк», банк «Русский стандарт», повернені під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (а.с. 26, 27).
Речові докази: дозвіл на експлуатацію абонентського радіоелектронного засобу № НОМЕР_2 , два водійських посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу автомобіля Mazda 626 державний номер НОМЕР_1 , добровільно видані ОСОБА_3 та передані під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити йому (а.с. 29, 30).
Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.

СУДДЯ