Справа № 1-110/08 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2008 року Лебединський
районний суд

Сумської
області

В складі: головуючого - судді
Стеценка В.А.

при
секретарі - Гвоздаковій В.Л.

з
участю прокурора - Ревнівцева І.С.

захисника
- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, невійськовобов»язаного, раніше судимого:

-30.06.88 р. Калінінським райсудом м. Донецька по ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст.
140, ст. 42, ст. 25-1 КК України до 2 років позб. волі умовно, з залученням до
праці;

-27.11.89 року Мелітопольським міським судом Запорізької області по ч. 2
ст. 140, ст. 43 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-28.01.94 року Приазовським райсудом Запорізької області по ч. 2 ст. 206 КК
України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-06.08.97 року Приазовським райсудом Запорізької області по ч. 2 ст. 196-1,
ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

-19.06.02 року Мелітопольським райсудом Запорізької області по ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.75, п. 3 ч. 1 ст. 76
КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та
зобов»язанням

повідомляти про зміну місця проживання, навчання чи роботи;

-02.10.03 року Мелітопольським райсудом Запорізької області по ч. 1 ст.
309, ч. 1 ст. 310, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення
волі. 25.05.2006 року Оріхівським райсудом Запорізької області звільнений
умовно - достроково на 7 місяців;

-18.01.07 року Мелітопольським міськрайсудом Запоріжської області по ч. 2
ст.186, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК
України до 5 років позбавлення волі;

по ч. 3 ст. 186 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Суми, жителя
АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
військовозобов»язаного, не працюючого, раніше судимого:

-27.12.1993 року Ковпаківським районним судом м. Суми по ч. 2 ст. 229-6 КК
України до 2 років позбавлення волі;

-09.04.1997 року Ковпаківським районним судом м. Суми по ст. 17 ч. 1 ст.
82, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-26.01.1999 року Зарічним районним судом м. Суми по ч. 2 ст. 140 КК України
до 1 року позбавлення волі;

-28.07.2000 року Ковпаківським районним судом м. Суми по ч. 3 ст. 140, ч. 1
ст. 145, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі;

-16.08.2006 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 2 ст.
309, ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт;

-21.09.2006 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 2 ст.
309, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до 3 місяців арешту; 10.01.2007
року звільнився по відбуттю строку покарання;

по ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_3, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, військовозобов»язаного, раніше судимого:

-22.06.2007 року Лебединським райсудом по ч. 2 ст.121, ст. 69 КК до 4 років
6 місяців позбавлення волі;

по ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України;

В С Т А
Н О В И В:

Підсудні
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 5 жовтня 2006 року близько 21 години, за попередньою змовою між собою, з метою
незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, прийшли до господарства, що
розташоване в АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_5, в якому тимчасово проживав ОСОБА_6,
зайшли на подвір»я цього господарства,
скориставшись своєю кількісною перевагою вивели звідти ОСОБА_6 і стали
вимагати в нього гроші, мотивуючи свої дії тим, що останній має борг перед
співмешканкою ОСОБА_7 ОСОБА_8 в сумі 700 грн. та тим, що він торгує в цьому
селі а грошей за це нікому не платить. Коли ОСОБА_6відмовився віддати гроші
ОСОБА_4 вдарив його кулаком в обличчя а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 діючи узгоджено та
разом нанесли йому кілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла і
повалили на землю, де продовжили наносити удари.

Помітивши незаконні дії підсудних з двору
вибігла ОСОБА_5, втрутилась в сутичку і завела потерпілого до двору
домогосподарства.

Проте
підсудні, продовжуючи свої дії, направлені на незаконне збагачення та
заволодіння чужим майном, зайшли до двору вищевказаного господарства,
наблизились до ОСОБА_6 і знову стали наносити йому удари руками та ногами по
різних частинах тіла, внаслідок чого потерпілий, боячись побиття, враховуючи
те, що невдовзі перед цим переніс хірургічну операцію, двічі виносив з будинку
і віддав підсудним грошові кошти загальною сумою близько 200 грн.

Однак, не зважаючи на це підсудні продовжували свої незаконні дії і
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побачивши в дворі господарства автомобіль ВАЗ - 2101
державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9, на якому потерпілий
ОСОБА_6приїхав до с. В.Вистороп і скориставшись ключами, які під час нанесення
тілесних ушкоджень випали з кишені
ОСОБА_6 проникли до салону автомобіля та
з метою його угону намагалися привести в дію двигун і від'єднати
автомобільний причеп. Однак, виконавши всі дії, які вважали необхідними для
доведення злочину до кінця, підсудні не змогли привести в дію двигун автомобіля
та спричинити його рух яким-небудь іншим способом і намір на заволодіння транспортним засобом не довели до кінця з причин, що не залежали
від їхньої волі.

Після того як підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
облишили спроби заволодіти автомобілем, вони разом з підсудним ОСОБА_1 слідом
за потерпілим ОСОБА_6 з метою відкритого викрадення майна останнього проникли до жилого будинку і відкрито викрали в нього
гроші в сумі близько 120 грн. які знаходились в нагрудній кишені його сорочки,
після чого залишили господарство ОСОБА_5 а викраденими грошима загальною сумою
320 грн. розпорядились на власний розсуд.

Крім
того, підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 6 жовтня 2006 року близько 3 годин
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, з
метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, повторно прийшли до
господарства, що розташоване в АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_5, в якому тимчасово
проживав ОСОБА_6, зайшли на подвір»я цього господарства, проникли до жилого
будинку, нанесли останньому удари руками та ногами по різних частинах тіла і
відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Моторола Т-205» вартістю 110
грн. який теж винесли за межі домогосподарства а в подальшому використали на
власний розсуд.

Внаслідок
вказаних дій потерпілому завдані тілесні ушкодження у вигляді рубця на передній
черевній стінці, зіркоподібної форми, рожево-білуватого кольору, з западаючою
поверхнею, спаяного з навколишніми тканинами, розміром 26 см. х 21 см. В центрі
рубця рана, покрита кірочкою коричневого кольору, розмірами 2 см. х 0.6 см.,
які згідно висновку судово-медичної
експертизи №33 від 14.02.2007 року відносяться до легких тілесних ушкоджень,
спричинені матеріальні збитки та моральна шкода.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю а від дачі
показів відмовився.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочинів не визнав
і від дачі показів по суті справи відмовився.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину свою визнав частково, однак від
дачі показів відмовився.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 та
частковим визнанням вини підсудним ОСОБА_4 і незважаючи на невизнання вини
підсудним ОСОБА_3, їхня вина повністю доведена показами потерпілого, свідків та
іншими матеріалами справи.

Так,
допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6повністю підтримав свої
покази, дані під час досудового слідства, повідомив суду, що внаслідок значного
проміжку часу, який пройшов з дня вчинення злочину та внаслідок психічного шоку
та фізичного болю, який переніс під час його скоєння не точно пам»ятає
обставини його вчинення, підтвердив, що під час досудового слідства вірно
повідомив про обставини викрадення його майна
та розповів суду, що 5 жовтня 2006 року на легковому автомобілі з
причепом він приїхав до с. Великий Вистороп Лебединського району торгувати
овочами і заночував в домогосподарстві своїх знайомих ОСОБА_5. Ввечері цього ж дня до двору вказаного господарства
зайшли місцеві жителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких на той час він не знав, погукали
його на вулицю поговорити і, не
діждавшись згоди, виштовхали через хвіртку
до лавочки, де знаходились його односельчани ОСОБА_8 та ОСОБА_1 та інші
невідомі особи, які не брали участі у вчиненні злочину. ОСОБА_1 запропонував
йому віддати борги ОСОБА_8 а коли він повідомив, що нічого не винен останній,
ОСОБА_4 вдарив його кулаком в обличчя. Потім його били ОСОБА_3 та ОСОБА_1 В цей
час на вулицю вибігла ОСОБА_5, яка відтягла його від підсудних та завела до
двору. Але ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 теж зайшли на подвір»я і продовжили
вимагати гроші внаслідок чого злякавшись, що останні знову почнуть його бити,
він віддав їм частину грошей, які були при ньому. Проте підсудні заявили, що
цього мало і ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 стали виганяти з двору його автомашину,
але не могли завести чи витягти іншим чином. Злякавшись за себе та жінок, які
були в будинку, він виніс підсудним ще близько 100 грн., але останні знову
сказали, що цих грошей також мало, та продовжили його бити. Намагаючись
уникнути побиття та зберегти залишок грошей, він зайшов у хату, але підсудні
пішли слідом за ним і в жилому будинку відібрали решту грошей, що зберігалися в
кишені його сорочки, після чого покинули
господарство. Всього в нього було відкрито викрадено 320 грн.

Також
він розповів, що після того як ОСОБА_5 повторно надала йому допомогу і
розповіла про все чоловіку, який прийшов з роботи вони, полягали спати. Проте
незабаром він прокинувся, тому що на
веранді будинку, де він ночував, з»явилися підсудні, знову його побили та
відібрали мобільний телефон, після чого
покинули господарство а він, злякавшись, що вони можуть ще повернутися, зібрав
свої речі та поїхав додому.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 05.10.2006 року до них
додому на власному автомобілі з м. Мелітополя Запорізької області приїхав
ОСОБА_6, щоб здійснити у громадян обмін капусти на картоплю. По приїзду
ОСОБА_6залишив машину з причепом та сільськогосподарською продукцією в дворі
їхнього господарства. У вечірній час цього ж дня вона перебувала в своєму
будинку і почула на вулиці стогін та брутальну лайку. Вийшовши з будинку,
побачила, що ворота відчинені, за двором стоїть гурт людей, а ОСОБА_6 нанесені
численні тілесні ушкодження. Хто саме наносив удари вона не бачила, оскільки на
вулиці було вже темно. Свідок завела потерпілого до двору і стала надавати йому
медичну допомогу, але ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли за ними, продовжили
вимагати гроші, намагалися завести транспортний засіб, примушували до цього
ОСОБА_6 а отримавши від нього кілька купюр не заспокоїлись на цьому а
послідували за нею і потерпілим до
будинку і коли потерпілий хотів передати їй залишок грошей, один з підсудних
вихватив їх з рук потерпілого, після чого підсудні вийшли на вулицю. Як вона
зрозуміла зі слів потерпілого, в нього було відібрано підсудними близько 300
грн.

Вночі,
коли члени її сім»ї спали, вони з чоловіком почули стогін та шум на веранді.
Вийшовши на веранду, вона побачила, що в будинку знаходиться і ОСОБА_4, після
чого вибігла з двору, щоб покликати на
допомогу, а коли повернулася, в дворі та в будинку нікого з підсудних вже не
було. Від чоловіка та потерпілого вона дізналась що знову приходили підсудні,
били потерпілого і забрали зі столу на веранді його мобільний телефон.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що в ніч на 6 жовтня 2006
року до неї додому приходила ОСОБА_5 та просила допомоги в зв»язку з тим, що в
її господарство вдерлися ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і причинили тілесні
ушкодження її квартиранту.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 05.10.2006 року він на
вулиці с. В.Вистороп зустрів знайомих
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, до яких приєднався і вони пішли за
грошима до ОСОБА_6, який по словам ОСОБА_8 їй заборгував. Коли прийшли до
господарства по вул. Першотравненвій, підсудні зайшли до двору а він з ОСОБА_8
залишилися на вулиці і коли почалась сутичка відійшли в сторону і не вмішувались
до неї, а підсудні разом з ОСОБА_6 зайшли до двору, звідки в подальшому
доносилися крики, але з якого приводу - свідку невідомо. Хвилин через 30 - 40
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вийшли з двору та пішли з свідком і ОСОБА_8 з місця
пригоди вживати спиртні напої.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що 5 жовтня 2006 року у
вечірній час її співмешканець ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 пішли
з її будинку а приблизно через годину
повернулися разом з ОСОБА_12 до їхнього господарства, випили спиртні напої і
вона чула під час їхньої розмови, що ОСОБА_6винен ОСОБА_8 гроші. ОСОБА_3
випивши дві чарки, сп'янів і вона вклала його спати, а інші допивши спиртне,
пішли з господарства. Про злочин, який скоїли ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у
відношенні ОСОБА_6, вона дізналася зі слів дільничного інспектора.

З
показів потерпілого ОСОБА_6, даних під час досудового слідства (а.с. 55- 57 т.
1) і оголошених в судовому засіданні вбачається, що 05.10.06 року він на легковому автомобілі з причепом приїхав до с.
В.Вистороп торгувати овочами і як завжди залишився ночувати в домогосподарстві
ОСОБА_5. Ввечері цього ж дня до двору
вказаного господарства зайшли підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, примусили його вийти
на вулицю, де знаходились його односельчани ОСОБА_8 та ОСОБА_1 і інші невідомі
особи, які не приймали участі у вчиненні злочину. ОСОБА_1 запропонував йому
віддати борги ОСОБА_8 а інші підсудні стали вимагати грошей за те, що він
торгує в їхньому селі а коли він відмовився ОСОБА_4 вдарив його кулаком в
обличчя а інші повалили на землю і стали бити по різним частинам тіла.

В цей
час на вулицю вибігла ОСОБА_5, яка відтягла його від підсудних та завела до
двору, але підсудні теж зайшли на подвір»я, продовжили вимагання гроші і він
злякавшись, що останні знову почнуть його бити, він віддав їм 70 грн. Проте
підсудні заявили, що цього мало і ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 стали виганяти з
двору його автомашину, але не могли завести чи витягти іншим чином. Тоді він
виніс підсудним ще близько 100 грн., але останні знову сказали, що цих грошей
також мало, та продовжили його бити. Потім він зайшов у хату але підсудні
проникли в житло слідом за ним і там відібрали решту грошей, що зберігалися в
кишені його сорочки, після чого залишили місце пригоди.

ОСОБА_5
знову надала йому допомогу, розповіла про все чоловіку, який прийшов з роботи і
вони полягали спати. Проте незабаром він прокинувся тому, що на веранді
будинку, де він ночував з»явилися ОСОБА_4 з ОСОБА_1, знову його побили та
відібрали мобільний телефон, після чого покинули
господарство а він злякавшись, що вони можуть ще повернутися, зібрав свої речі
та поїхав додому.

З
показів свідка ОСОБА_4 даних під час досудового слідства (а.с. 74-75 т. 1) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що в жовтні 2006 року в його
будинку квартирував ОСОБА_6і 5 жовтня 2006 року повернувшись з роботи пізно
ввечері свідок дізнався, що останнього побили ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
забрали в нього гроші, а також намагалися забрати автомобіль. Вночі, коли
свідок спав він, почув шум на веранді будинку а вийшовши побачив підсудного
ОСОБА_4 в своєму будинку. Після цього, рано вранці потерпілий покинув їхнє господарство.

З
показів свідка ОСОБА_14 даних під час досудового слідства (а.с. 76-77 т. 1) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що він є приватним підприємцем і
займається торгівлею мобільними телефонами та те, що вартість телефону,
викраденого у потерпілого станом на 5 жовтня 2006 року становила 110 грн.

З
показів свідка ОСОБА_15даних під час досудового слідства (а.с. 82 т. 1) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що 15 березня 2007 року вона була
запрошена працівниками міліції до господарства ОСОБА_5 під час відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_6, який в її присутності розповів,
що 05.10.2006 року близько 21 години в це господарство прийшли ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які вивели його за двір били по обличчю та тулубу, відібрали в
нього гроші, почали заводити автомобіль, який хотіли також забрати, але не
змогли цього зробити з технічних причин. Близько 2 години ночі до будинку
повернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і відкрито відібрали в потерпілого мобільний
телефон, після чого ОСОБА_6був змушений покинути господарство ОСОБА_5, щоб не
наражатись на небезпеку. Потерпілий також показував місце за двором, де його
били підсудні, місце в дворі, де був розташований автомобіль, яким намагалися
заволодіти підсудні, а також показав кімнату в будинку, де в нього ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 відібрали гроші, та веранду, де в нього забрали мобільний телефон.

Також з
показів цього свідка вбачається, що 19 березня 2007 року вона була присутня в
якості понятої під час відтворення обстановки і обставин події з участю
ОСОБА_5, яка розповіла, що 05.10.2006 року близько 21 години до її господарства прийшли ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_1, які побили ОСОБА_6, намагалися забрати автомобіль, який належить
останньому і незаконно відкрито заволоділи його грошима. Коли ОСОБА_6намагався
передати їй залишок своїх заощаджень, щоб їх не забрали підсудні, останні
забігли в будинок та вихопили в нього вказані гроші. Вночі, коли вони всі
відпочивали, до будинку знову повернулися підсудні і викрали у потерпілого
мобільний телефон. ОСОБА_5 показала місце за двором, де вона вперше побачила
ОСОБА_6, який лежав на землі побитий, місце в дворі, куди вона привела
потерпілого, місце, де стояв автомобіль, яким намагалися заволодіти підсудні, а
також кімнату в будинку, де у ОСОБА_6 підсудні вихопили гроші з рук.

Крім
того, з показів цього свідка вбачається, що 19 березня 2007 року вона була
запрошена в якості понятої під час відтворення обстановки та обставин події з
участю ОСОБА_8, яка розповіла про обставини злочину, який вчинили підсудні у
відношенні ОСОБА_6 та пояснила, що участі в злочині не приймала, як били
потерпілого вона не бачила, бо відходила від господарства ОСОБА_5 але бачила,
що ОСОБА_3 з ОСОБА_4 намагалися завести автомобіль, який належить ОСОБА_6 Також
ОСОБА_8 показала лавку біля господарства ОСОБА_5, де відбувалася розмова між
підсудними та ОСОБА_6 і місце, де вона стояла на вулиці, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_1
приходили вночі до господарства ОСОБА_5.

З
показів свідка ОСОБА_16 даних під час досудового слідства (а.с. 153 т. 1) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що 5 жовтня 2006 року близько 21
години підійшовши до двору свого сусіда ОСОБА_17 свідок, побачив чоловіка та
жінку, які стояли біля лавки а зайшовши до двору, побачив ОСОБА_4 та ще двох
молодиків, які вимагали у ОСОБА_6, який на той час жив в господарстві ОСОБА_4
гроші або автомобіль.

З
показів свідка ОСОБА_8, даних під час досудового слідства (а.с. 1- 9 т. 2) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що літом 2006 року вона співмешкала
з ОСОБА_1, разом з ним приїхала в с. В.Вистроп і 05.10.06 року там помітила
ОСОБА_6, після чого повідомила своєму співмешканцю, що той винен їй грошові кошти,
так як раніше вони спільно займалися комерційною діяльністю.

Ввечері
цього ж дня вона разом з підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та з ОСОБА_12
прийшли до господарства в с. В.Вистороп, в якому тимчасово проживав ОСОБА_6,
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зайшли на подвір»я, заламавши руки вивели звідти ОСОБА_6, і
стали вимагати в нього гроші, мотивуючи свої дії тим, що останній заборгував
свідку та тим, що торгує в цьому селі а грошей за це не платить. Коли
ОСОБА_6відмовився віддати гроші ОСОБА_4 вдарив його кулаком в обличчя а ОСОБА_3
та ОСОБА_1 діючи узгоджено та разом звалили його з лавки та теж стали наносити
йому удари. Не бажаючи бути причетною до вчинення злочину свідок разом з ОСОБА_12 покинула місце конфлікту і відійшовши
в сторону спостерігала за подіями та бачила як з двору вибігала ОСОБА_5, яка завела потерпілого на подвір»я, як
підсудні пішли слідом за нею і продовжили незаконні дії та намагалися
заволодіти автомобілем, після чого покинули місце вчинення злочину. При цьому
вона дізналась від ОСОБА_7, що йому дісталося від потерпілого 200 грн., ОСОБА_3
50 грн., а скільки викрадених коштів дісталося ОСОБА_4 їй невідомо.

Також
вона повідомила працівникам міліції, що від будинку потерпілого вони пішли
додому до ОСОБА_3, де вжили спиртні напої і пішли додому. Проте по дорозі
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про щось між собою домовились і повторно зайшли до
господарства ОСОБА_5 в той час як вона залишилась на вулиці і бачила як
господарка вибігала з будинку та побігла по допомогу до сусідів та те, що
вийшовши з будинку і направляючись додому ОСОБА_4 грався мобільним телефоном а
потім віддав його ОСОБА_7, який в подальшому продав цей телефон в м.
Мелітополі.

Крім
того, свідок свідок пояснила працівникам міліції, що протягом подій 5 та 6
жовтня 2006 року перебувала поряд з ОСОБА_1, так як була його співмешканкою та
не хотіла сама залишатись в чужому селі, проте не бажала здійснення злочину
і не приймала ніякої участі у його
вчиненні.

З
показів підсудного ОСОБА_7, даних під час досудового слідства (а.с. 43 - 52, 57
т. 2) і оголошених в судовому засіданні вбачається, що літом 2006 року він
разом зі співмешканкою ОСОБА_8 тимчасово проживав в с. В.Вистроп і 05.10.06
року побачив там односельчанина ОСОБА_6,
про якого ОСОБА_8 повідомила підсудному, що той винен їй грошові кошти, так як
раніше вони спільно займалися комерційною діяльністю.

Ввечері
цього ж дня вони разом з підсудними ОСОБА_3, ОСОБА_4 вжили спиртні напої і з
ОСОБА_12 та ОСОБА_8 прийшли до господарства в с. В.Вистороп, в якому тимчасово
проживав ОСОБА_6ОСОБА_4 зайшов на подвір»я, вивів звідти потерпілого і ОСОБА_3
разом з ОСОБА_1 стали вимагати в нього гроші, мотивуючи свої дії тим, що
останній заборгував ОСОБА_8 Коли ОСОБА_6відмовився віддати гроші ОСОБА_4 вдарив
його кулаком в обличчя та кілька раз по різним частинам тіла а ОСОБА_3 звалив
його з лавки і за куртку став тягати по
землі. Через кілька хвилин ОСОБА_6 піднявся з землі і пішов до двору а підсудні пішли слідом за ним і продовжили незаконні
дії поки він не виніс і не віддав ОСОБА_4 200 грн., які той передав ОСОБА_1
Після цього підсудні знову стали вимагати гроші та намагалися заволодіти
автомобілем, а коли ОСОБА_6піщов у будинок за ним туди зайшов і ОСОБА_4, який
повернувшись до двору сказав, що гроші забрав, але не сказав скільки. Тоді
підсудні покинули місце вчинення злочину, пішли додому до ОСОБА_3 і знову вжили
спиртні напої та порозходились ночувати.

Також
він повідомив працівникам міліції, що по дорозі від будинку ОСОБА_3 ОСОБА_4
запропонував іще раз зайти до господарства ОСОБА_5 і відібрати в нього ще грошей,
тому вони втрьох з ОСОБА_8 підійшли до цього будинку, проте в середину пішов
тільки ОСОБА_4, а ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 чекали його на вулиці. Приблизно
через 5 хв. ОСОБА_4 повернувся і вони пішли далі. По дорозі ОСОБА_4 грався
мобільним телефоном а потім віддав його ОСОБА_7, який в подальшому продав цей
телефон в м. Мелітополі.

З
показів підсудного ОСОБА_3, даних під час досудового слідства (а.с. 93 т. 2) і
оголошених в судовому засіданні вбачається, що 05.10.06 року в себе вдома від
ОСОБА_8 він дізнався, що в с. В.Вистороп знаходиться її односельчанин, який
винен їй гроші, так як раніше вони спільно займалися господарською діяльністю.

Ввечері
цього ж дня він разом з підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 прийшли до господарства в с. В.Вистороп, в якому
тимчасово проживав ОСОБА_6ОСОБА_1 зайшов на подвір»я, вивів звідти ОСОБА_6, і
ОСОБА_8 спитала в нього коли той віддасть гроші а коли ОСОБА_6відмовився
віддати гроші ОСОБА_1 кілька раз вдарив його кулаком в обличчя та кілька раз по
різним частинам тіла, зваливши на землю. Після цього ОСОБА_6встав з землі і
пішов до двору та виніс 70 грн. та
сказав, що більше не має. Тоді ОСОБА_1 наніс йому ще кілька ударів після чого
ОСОБА_6іще раз виніс гроші і віддав їх ОСОБА_8 ОСОБА_1 став заводити
автомашину, проте в нього це не вийшло і ОСОБА_3 сказав потерпілому, що машина
буде в нього, поки той не розрахується. Тоді ОСОБА_6піщов у будинок а за ним
туди зайшли і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В будинку потерпілий віддав підсудним ще одну
грошову суму і вони залишили місце злочину. В подальшому ОСОБА_3 бачив у
ОСОБА_7 мобільний телефон «Моторола» і дізнався, що цей телефон також забрано у
ОСОБА_6

З
показів підсудного ОСОБА_3, даних під час досудового слідства (а.с. 116, 121 т.
2) і оголошених в судовому засіданні вбачається, що 05.10.06 року ОСОБА_6 з
подвір»я будинку викликав сам ОСОБА_3 разом іще з одним підсудним, гроші в
останнього вимагали ОСОБА_8 разом з ОСОБА_1 а ОСОБА_3 в цей час стояв
осторонь і після того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_4 кілька раз вдарили
потерпілого в обличчя та по різним частинам тіла припинив їх дії. Після цього
ОСОБА_6виніс і віддав іншим підсудним якусь суму грошей. До двору ОСОБА_3 не
заходив а з вулиці з метою пожартувати крикнув, що вони «Сумський рекет». Після
цього підсудні розійшлись по домівках, а в нього дома ніхто не збирався і
спиртного не вживав.

З
показів підсудного ОСОБА_4, даних під час досудового слідства (а.с. 175, 177,
182 т. 2) і оголошених в судовому засіданні вбачається, що він відмовився
давати працівникам міліції детальні покази, проте пояснив, що вину у вчиненні
злочину визнає частково, так як не приймав у ньому активної участі, а винним у
всьому вважає ОСОБА_7

З протоколів огляду місця події та
схеми (а.с. 41, 83-85 т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що місцем
скоєння злочину є господарство в АДРЕСА_5, яке належить ОСОБА_5, огороджене
дерев'яним парканом, з металевими воротами та хвірткою, за якою розташований цегляний будинок. На
момент огляду замки в дверях будинку пошкоджень не мали, в господарчому дворі
знаходився автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору, державний номер НОМЕР_2, який
був зачинений, а біля замка малися пошкодження розміром близько п»ятикопійчаної
монети.

З
протоколу відтворення обстановки та обставин події та схем до нього (а.с. 86-90
т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 15.03.07 року
ОСОБА_6розповів та показав на місці як 05.10.06 року близько 21 години до
господарства, де він квартирував прийшли
підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, стали вимагати у нього гроші, нанесли йому
удари руками та ногами по різних частинах тіла, відібрали гроші,
намагалися забрати з двору автомобіль
а вночі ОСОБА_4 та ОСОБА_1, повернулись
до вищевказаного господарства і відкрито викрали з веранди будинку мобільний
телефон, що належав ОСОБА_6, після чого втекли з місця злочину.

З
протоколу відтворення обстановки та обставин події та схем до нього (а.с. 91-90
т.1), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 19.03.07 року ОСОБА_5
розповіла та показала, як 05.10.06 року близько 21 години до господарства
останньої прийшли підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які вимагали у
потерпілого гроші, наносили йому удари руками та ногами по різних частинах
тіла. Також вона показала, що спочатку ОСОБА_6 наносили удари за двором, а
потім в дворі і в будинку, під час побоїв підсудні відібрали в потерпілого гроші та намагалися
угнати автомобіль, заводили машину і пробували вивести з двору іншим чином.
Крім того вона пояснила, що вночі підсудні, повернувшись до її господарства,
викрали з веранди будинку мобільний телефон, що належав ОСОБА_6

З
протоколів очних ставок (а.с. 98-99, 112-114 т.1), досліджених в судовому
засіданні вбачається, що ОСОБА_6під час досудового слідства в присутності
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердив факт та обставини вчинення злочину, те що
ОСОБА_4 в присутності потерпілого визнав, що бачив його 05.10.06 р. у дворі
господарства ОСОБА_5 і відмовився давати свідчення; ОСОБА_3 підтвердив факт
вимагання коштів, проте не визнав своєї участі в нанесенні ОСОБА_6 тілесних
ушкоджень а ОСОБА_1 теж не визнав своєї участі в нанесенні потерпілому тілесних
ушкоджень, проте підтвердив що отримував від нього 200 грн. і послався на те,
що вночі 6 жовтня 2006 року він до будинку ОСОБА_5 приходив з ОСОБА_4 та ОСОБА_8,
але в будинок проникав тільки ОСОБА_4

З протоколів очних ставок (а.с. 101-102, 103-104 т.1), досліджених в
судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_8 під час досудового слідства в
присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснила, що гроші в ОСОБА_6 вирішив вимагати
ОСОБА_1 а її використав як привід для цього і після вчинення злочину вона цих
коштів не отримала; ОСОБА_4 в її
присутності відмовився давати свідчення; ОСОБА_3 її слів не оспорив.

З
протоколу очної ставки (а.с. 105-106 т.1), дослідженого в судовому засіданні
вбачається, що ОСОБА_6під час досудового слідства в присутності ОСОБА_8
підтвердив факт вчинення злочину, повідомив суду, що ніяких грошей ОСОБА_8 не
винен, 05.10.06 року вона від нього їх не вимагала і претензій до неї він не
має та те, що ОСОБА_8 послалася на те, що ніяких особистих коштів ОСОБА_6 в
борг не давала, від ОСОБА_6 їх не
вимагала і не отримувала.

З протоколу очної ставки (а.с. 107
т.1), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_18 ствердила свої
покази в тій частині, що підсудні вживали спритні напої в її будинку 05.10.06
року.

З протоколу очної ставки (а.с.
108-111 т.1), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_8 під час
досудового слідства в присутності ОСОБА_7 пояснила, що не пропонувала ОСОБА_7
вимагати гроші в ОСОБА_6 а лише випадково згадала про існування боргу і після
вчинення злочину вона цих коштів не отримала, а ОСОБА_1 пояснив працівникам
міліції, що йому було передано іншими підсудними та потерпілим 200 грн., інші
гроші, відібрані у потерпілого, залишились у ОСОБА_4 та те, що запропонував
проникнути до господарства ОСОБА_5 вночі 6 жовтня 2006 року ОСОБА_4, а ОСОБА_1
лише підтримав цю пропозицію, і коли вони втрьох із ОСОБА_8 прийшли до двору
потерпілого, то в будинок проникав тільки ОСОБА_4, який і викрав мобільний
телефон.

З протоколу очної ставки (а.с.
115-116 т.1), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 під час
очної ставки повністю підтвердив покази ОСОБА_7, дані в якості підозрюваного та
обвинуваченого і заперечив свої покази
дані раніше за виключенням того, що 05.10.06 року перебував в господарстві
ОСОБА_5

З квитанцій (а.с. 66 т.1),
досліджених в судовому засіданні вбачається, що потерпілим понесені матеріальні
збитки від вчинення злочину.

З
протоколів виїмки та огляду речових доказів року (а. с. 118 - 120 т.1)
вбачається, що під 15.03.07 року в господарстві ОСОБА_5 було вилучено і
оглянуто автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору, державний номер НОМЕР_2, 1975
року випуску НОМЕР_3, об'єм двигуна 1300 см3.

З техпаспорту (а.с. 125 т.1), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору,
державний номер НОМЕР_2, 1975 року випуску НОМЕР_3, об'єм двигуна 1300 см3
належить ОСОБА_6.

З висновку спеціаліста (а. с. 126-131
том І) вбачається, що вартість автомобіля ВАЗ 2101 синього кольору, державний
номер НОМЕР_2, 1975 року випуску станом на 05.10.06 року становила 4 848 грн.

З
висновку експерта № 33 від 14.02.2007 року (а. с. 136 том І) вбачається, що
ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді рубця на передній черевній стінці
зіркоподібної форми, рожево - білуватого кольору з западаючою поверхнею,
спаяний з навколишніми тканинами, розміром 26 см х 21 см, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень і могли утворитися від дії тупих твердих предметів з
обмеженою поверхнею, час утворення тілесних ушкоджень може відповідати часу
вказаному потерпілим.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд вважає, що вина підсудних
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4
доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так,
факт вчинення ними злочину стверджується потерпілим ОСОБА_6 із свідчень якого,
даних під час досудового слідства та в судовому засіданні вбачається, що саме
незаконни-ми діями підсудних йому були спричинені тілесні ушкодження, відкрито
викрадені його грошові кошти, мобільний телефон та вчинено замах на викрадення
легкового автомобіля.

Крім
того, свідок ОСОБА_5 не тільки підтвердила покази потерпілого а й повідомила
суду, що бачила на власні очі тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_6, надавала
йому медичну допомогу та те, що саме підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ввечері 05.10.06 року без дозволу проникли до двору її господарства та до її
жилого будинку, вимагали гроші в потерпілого, намагалися угнати його автомобіль
а вночі 06.10.06 року ОСОБА_4 перебував в її будинку з незаконними намірами.

З
показів свідків ОСОБА_8 ОСОБА_13 та ОСОБА_12вбачається, що підсудні 05.10.06
року зустрічалися в помешканні ОСОБА_3, разом вживали спиртні напої,
відвідували господарство ОСОБА_5

Крім
того, з показів свідка ОСОБА_8 вбачається і те, що вона випадково повідомила
своєму співмешканцю - ОСОБА_7 про існування боргу, не передбачала можливості
вчинення ним та іншими підсудними злочинних дій, що саме внаслідок настання цих
дій вона разом з свідком ОСОБА_12 не бажаючи бути причетними до них відлучалися
з місця вчинення злочину і що саме ОСОБА_1 розпорядився незаконно отриманими
грошовими коштами та мобільним телефоном.

З
показів свідків Онищенка Л.О. та ОСОБА_4
також вбачається, що ввечері 05.10.06 року підсудні без дозволу незаконно
перебували в господарстві останнього а вночі 06.10.06 року підсудний ОСОБА_4
незаконно перебував в його будинку.

Також
суд враховує і той факт, що під час здійснення досудового слідства підсудний
ОСОБА_1 детально розповів про обставини вчинення злочину (а.с.43-52 т.2), ці
покази були підтверджені підсудним ОСОБА_3 під час проведення між ними очної
ставки (а.с. 115-116 т.1) та не
суперечать показам підсудного ОСОБА_4 (а.с. 175 т.2).

При цьому
суд враховує і те, що вказані покази потерпілого, свідків та підсудних
об»єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, з якого
вбачається, що потерпілому були завдані легкі тілесні ушкодження, які могли
утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, час утворення
тілесних ушкоджень може відповідати часу вказаному потерпілим. Ці тілесні
ушкодження знаходяться в місцях, вказаних свідком ОСОБА_5

Разом з
тим, суд не може прийняти до уваги покази підсудних в тій частині, що вони не
вчиняли злочину а лише намагалися допомогти ОСОБА_8 отримати борг від ОСОБА_6 і
розцінює їх дані з метою уникнути відповідальності за скоєне, так як ці покази
спростовуються показами потерпілого, з яких вбачається те, що він на початку
розмови пояснив підсудним, що не винен ОСОБА_8 ніяких коштів, показами
підсудних, які підтвердили цей факт та показами самої ОСОБА_8, з яких
вбачається, що вона не просила бити потерпілого, відбирати в нього телефон чи
заволодіти його автомобілем.

Крім
того, суд не може прийняти до уваги ці доводи і тому, що підсудні є дорослими,
повнолітніми, нормально розвинутими особами і не могли не знати про те, що для
вирішення питань заборгованості між громадянами існують законні методи.

Разом з тим, доводи
підсудного ОСОБА_7 в тій частині, що
вночі 06.10.06 року він не приймав участі у викраденні мобільного телефону на
думку суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і дані з метою
уникнути відповідальності за скоєне, поскільки вони спростовуються не тільки показами потерпілого та свідків
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, з яких вбачається що в цей час потерпілому були завдані
тілесні ушкодження і викрадено його телефон і показами свідка ОСОБА_8 в тій
частині, що вона саме чекала на вулиці підсудних ОСОБА_7 і ОСОБА_4 та в тій
частині що саме ОСОБА_1 розпорядився викраденим майном, а й з показів самого
підсудного в тій частині, що саме з ним ОСОБА_4 домовлявся про проникнення до
будинку де мешкав потерпілий, саме йому після викрадення передав телефон і саме
ОСОБА_1 цей телефон продав з метою отримання грошових коштів.

Крім того і доводи
підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в тій
частині, що вони не приймали участі у
вчиненні замаху на угон автомобіля на думку суду теж не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні і дані з метою уникнути відповідальності за
скоєне, поскільки вони спростовуються не
тільки показами потерпілого та свідка ОСОБА_5
а й з показів самих підсудних в тій частині, що вони намагалися завести
автомобіль, вигнати його з подвір»я і не зробили цього тільки внаслідок причин,
незалежних від їхньої волі.

Тому,
оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає вину підсудних повністю
доведеною в межах пред»явленого їм обвинувачення а дії підсудного ОСОБА_7 суд
вважає необхідним кваліфікувати по ст. 186 ч. 3 КК України, так як він вчинив
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, повторно, за попередньою змовою
групою осіб, поєднане з проникненням в житло та інше сховище.

Дії
підсудного ОСОБА_3 суд також вважає необхідним кваліфікувати по ст. 186 ч. 3 КК
України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане
з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,
повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло та
інше сховище.

Крім
того, дії підсудного ОСОБА_3 суд вважає
необхідним кваліфікувати по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, так як він
вчинив замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою
групою осіб, повторно.

Дії
підсудного ОСОБА_4 суд також вважає необхідним кваліфікувати по ст. 186 ч. 3 КК
України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане
з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,
повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло та
інше сховище.

Крім
того, дії підсудного ОСОБА_4 суд вважає
необхідним кваліфікувати по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, так як він
вчинив замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою
змовою групою осіб.

При обранні міри покарання
підсудному ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що він
вчинений особою, яка перебувала в стані алкогольного сп»яніння, а також те, що
підсудний повністю визнав свою вину, матеріальний та сімейний стан підсудного,
стан його здоров»я та його характеристику.

Враховуючи ці обставини суд вважає необхідним призначити
йому покарання у вигляді позбавлення
волі, поскільки його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

При цьому суд вважає
необхідним, призначивши покарання за
злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК
України на підставі ч.4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим визначити покарання по ч.3 ст.
186 КК України за злочини вчинені до винесення попереднього вироку та за
злочин, покарання за який призначене цим попереднім вироком.

При обранні міри покарання
підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, матеріальний та сімейний стан підсудного,
стан його здоров»я та його характеристику.

Враховуючи ці обставини суд вважає необхідним призначити
йому покарання у вигляді позбавлення волі,
поскільки його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає необхідним
застосувати ч.1 ст. 70 КК України і призначивши покарання за кожний злочин
окремо, визначити йому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань.

Також суд приймає до уваги те, що
підсудним ОСОБА_3 даний злочин було
вчинено до відбуття покарання, призначеного йому вироком Лебединського райсуду
від 21.09.06 року і вважає необхідним застосувати ч.1 ст. 71 КК України і до
покарання, призначеного по ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України за
сукупністю вироків шляхом повного складання призначених покарань приєднати
покарання, призначене підсудному вироком Лебединського райсуду від 21.09.06
року по ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України і вважати його
відбутим.

При обранні міри покарання
підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що він
вчинений особою, яка перебувала в стані алкогольного сп»яніння, вік підсудного
і невеликий життєвий досвід, матеріальний та сімейний стан підсудного, стан
його здоров»я та його характеристику.

Враховуючи ці обставини, суд вважає необхідним
призначити йому покарання у вигляді позбавлення
волі, поскільки його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає необхідним
застосувати ч.1 ст. 70 КК України і призначивши покарання за кожний злочин
окремо, визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених
покарань.

При цьому на підставі ч. 4 ст. 70
КК України суд вважає необхідним,
призначивши покарання за злочин, передбачений ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 17 ч. 2 ст. 289 КК
України на підставі ч. 4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом складання призначених покарань визначити
покарання за вказані злочини, вчинені до
винесення попереднього вироку та за злочин, покарання за який призначене попереднім вироком Лебединського райсуду від
22.06.07 року.

Цивільний
позов, заявлений ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 1780 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю, так як в
судовому засіданні встановлено, що саме на таку суму завдано матеріальної шкоди
потерпілому неправомірними діями підсудних, а відповідно до ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана неправомірними діями підсудних, підлягає повному відшкодуванню
цими особами.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з підсудного моральної шкоди в сумі 2000 грн.
суд також вважає необхідним задоволити повністю, так як в судовому засіданні
було встановлено, що діями підсудних потерпілому були завдані моральні
переживання в зв"язку з викраденням
і пошкодженням його майна та пошкодженням його здоров»я, з відвідуванням
правоохоронних органів в іншій області, пов'язаним з проведенням досудового
слідства що відволікало його від звичного для нього способу життя. Також суд
приймає до уваги і те, що шкода завдана неправомірними діями підсудних і
позовні вимоги повинні бути задоволені в силу
ст. 1 167 ЦК України.

При цьому суд приймає до уваги те,
що злочинні дії підсудних-потерпілих неможливо розмежувати і на підставі ст. 1
190 ЦК України вважає необхідним
покласти на них обов»язок відшкодувати вчинену ними шкоду в солідарному
порядку.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ
2101 синього кольору, державний номер НОМЕР_2, 1975 року випуску НОМЕР_3, який
зберігається під розпискою ОСОБА_6 за місцем його проживання на думку суду необхідно вважати
повернутими власнику.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

П Р И Г О В О Р И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. ч. 3
ст. 186 КК України і призначити йому
покарання по цьому закону у вигляді 7 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань визначити йому покарання по ч. 3 ст. 186 КК
України за вчинення злочину до винесення попереднього вироку та за вчинення
злочину, за який він 18.01.2007 року засуджений Мелітопольським міськрайонним
судом по ч. 2 ст. 186, ст. 395, ст. 70, ст. 71 КК України і остаточно визначити
йому до відбування міру покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк покарання засудженого ОСОБА_7 вважати з 21 червня 2007 року.

Зарахувати в строк відбутого
покарання ОСОБА_7 позбавлення волі в період з 30 жовтня 2006 року по 21 червня
2007 року, а саме 7 місяців 22 дні
відбуте ним по вироку Мелітопольського міськрайонного суду від 18.01.07
року.

Мірою запобіжного заходу щодо
засудженого ОСОБА_7 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну
силу.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ч. 3
ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК
України і призначити йому покарання:

- по ч. 3
ст. 186 КК України у виді 6 років
позбавлення волі;

- по ч.
2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України
у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань визначити
йому покарання у виді 8 (вісім) років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 71,
72 КК України до покарання, призначеного
по ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України за сукупністю вироків
шляхом повного складання призначених покарань приєднати покарання, призначене
підсудному вироком Лебединського райсуду від 21.09.06 року по ч. 2 ст. 309, ст.
69, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України у вигляді 3 місяців арешту, вважати його відбутим і остаточно визначити
йому покарання у виді 8 (вісім) років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання засудженого ОСОБА_3 вважати з 15 березня 2007 року.

Мірою запобіжного заходу щодо
засудженого ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну
силу.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.
186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- по ч. 3
ст. 186 КК України у виді 7 років
позбавлення волі;

- по ч. 2
ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією
майна.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом частково складання

призначених покарань остаточно визначити йому покарання у
виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст.
186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 286 КК України та злочину, за який він засуджений
вироком Лебединського районного суду від 22.06.2007 року по ст.121 ч.2, ст. 69
КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити
йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання засудженого ОСОБА_4 вважати з 15 березня 2007 року.

Зарахувати в строк відбутого
покарання ОСОБА_4 позбавлення волі в період з 13 листопада 2006 року по 15
березня 2007 року, а саме 4 місяці 2 дні
відбуте ним по вироку Лебединського районного суду від 22.06.2007 року

Мірою запобіжного заходу щодо
засудженого ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну
силу.

Стягнути
з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь
ОСОБА_6, жителя АДРЕСА_1 на відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 1780
грн., та на відшкодування моральної шкоди - 2000 грн.

Речові
докази: автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору державний номер НОМЕР_2, що
знаходиться на зберіганні під зберігальною розпискою потерпілого ОСОБА_6,
вважати повернутим власнику.

На
вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в той же строк з моменту
вручення їм копії вироку через Лебединський районний суд.

Суддя:
В.А. Стеценко.