УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року січня
«15» дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
- Капустіної Л.П.,

Суддів -- Бондарева
В.К., Куртлушаєва
І.Д., за участю прокурора - Ярошенко Л.Д., розглянула
у відкритому судовому
засіданні в м.
Сімферополь матеріал за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 5
грудня 2007 року.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
заступника прокурора Київського району м.
Сімферополя АР Крим від 29 квітня 2003 року порушено кримінальну справу
по факту розтрати чужого майна в особливо великих розмірах шляхом зловживання
службовими особами СП «Агрокомплект»
своїм службовим становищем, за ознаками
злочину, передбаченого ст.
191 ч.5 КК України.

31 липня
2003 року ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за
ст. 191 ч.5 КК України за тих
обставин, що 17 червня 1998 року він, працюючи директором СП «Агрокомплект», зловживаючи свої службовим ставищем, за договором,
укладеним з ОСОБА_1 про поставку оргтехніки протягом двох днів з моменту
його укладання, отримав від останнього
за прибутковим касовим ордером НОМЕР_1 грошові кошти, але техніку не надав, а отриманими грошами розпорядився на свій
розсуд, заподіявши ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в сумі 124308 грн.

10
жовтня 2003 року постановою старшого слідчого прокуратури Київського району
м. Сімферополя дії ОСОБА_2
перекваліфіковані з ст. 191 ч.5 КК України на ст. 190
ч.4 КК України, а 15 травня 2007 року
постановою слідчого слідчого відділу Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим
ОСОБА_3 дану кримінальну справу за фактом заволодіння майном ОСОБА_1 шляхом
обману директором СП «Агрокомплект» ОСОБА_2 закрито за відсутністю в діянні
останнього складу злочину,
передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, через відсутність у нього умислу на
заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1.
Таке рішення мотивоване тим, що
поставка товару не була для сторін метою укладеного договору і непоставка зазначеної в
ньому техніки була підставою для виплати потерпілому відсотків, передбачених договором за несвоєчасну
доставку, на підставі якого потерпілим
внесено грошові кошти до каси підприємства,
у зв'язку з чим має місце невиконання договірних зобов'язань і спірні
цивільно-правові відносини між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вирішено в порядку цивільного
судочинства за позовом потерпілого,
вимоги якого повністю визнані ОСОБА_2 і рішенням Центрального районного
суду м. Сімферополя від 14 вересня 2000
року

Справа
№11-98/2008 Головуючий

Категорія ст. 236-6 КПК України в 1 інстанції суддя Козленке В В

Доповідач суддя Бондарев В К

позовні вимоги ОСОБА_1
повністю задоволено і постановлено стягнути на його користь 124308 гри. 34
коп.

ОСОБА_1
звернувся до суду в порядку ст. 236-5 К
ПК України зі скаргою про скасування зазначеної постанови через її
необгрунтованість, неповноту і
необ'єктивність досудового слідства,
посилаючись на наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого
ст. 191 ч.5 КК України, оскільки не взято до уваги службове становище
ОСОБА_2, який був директором
підприємства, до сфери діяльності якого
входила поставка імпортного обладнання,
у зв'язку з чим з ним і було укладено зазначений договір, метою якого була саме поставка техніки.

Постановою
Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 5 грудня 2007 року в задоволенні скарги ОСОБА_1
відмовлено за тих підстав, що постанова
про закриття кримінальної справи від 15 травня 2007 року є законною і обґрунтованою, оскільки має місце невиконання обов'язків за
договором. що і предметом
цивільно-правової о спора, який вже
вирішений за рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14 вересня 2000 року.

В
апеляції ОСОБА_1 просить вищезазначену постанову
суду скасувати і його скаргу про скасування постанови при закриті я справи
задовольнити. Свою апеляцію мотивує чим,
що судом не взято до уваги, що
органами досудового слідства не досліджений ряд обставин, па які раніше вказував суд і які мають
істотне значення по справі, в тому числі
і те, що ОСОБА_2, який був
службового особою, не оприбуткував у
встановленому порядку отримані грошові кошти,
які витрачую не з метою,
пов'язаною з договірними відносинами,
у зв'язку з чим в його діях наявні ознаки злочину, передбаченої о ст.
391 КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважав за необхідне апеляцію залишити
без задоволення, обговоривши доводи
апелянта, а також дослідивши надані
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку
про те, що апеляція задоволенню не
підлягає за наступних підстав.

Як
вбачається з наданих матеріалів справи,
органами досудового слідства рішення про відсутність в діях ОСОБА_2
складу злочину, передбаченого ст. 190 КК
України, внаслідок відсутності у нього
умислу на заволодіння майном потерпілого шляхом обману або зловживання
довірою, з яким погодився і суд, прийнято обґрунтовано, з урахуванням даних, отриманих під час проведення досудового
слідства і перевірки наведених заявником обставин.

Так, органами досудового слідства
встановлено, що грошові кошти потерпілим
внесено до каси СП «Агрокомплексі», директором якого був ОСОБА_2, за укладеними з цим підприємством договорами
НОМЕР_2 від 17 грудня 1997 року про поставку комп'ютерів «Cray» у строк - три
банківських дні, і НОМЕР_1 від 17 червня
1998 року про поставку оргтехніки в строк - два банківських дні, умовами яких також передбачено штрафні
санкції за несвоєчасну поставку в розмірі 0.17% вартості товару за кожний день
прострочення (а.с. 59, 60),
тобто має місце невиконання договірних зобов'язань, спор про які за позовом потерпілого було
вирішено у порядку цивільного судочинства і позовні вимоги ОСОБА_1 були визнані
представником відповідача (СП
«Агрокомплект») - ОСОБА_2 у повному обсязі,
в тому числі і по виплаті зазначеної у договорах пені. Рішенням
Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 14 вересня 2000 року позов потерпілого повністю
задоволено і постановлено
стягнути з СП «Агрокомплект»
на користь потерпілого 124308 грн. 24 коп.

Крім
того, доводи апелянта про те, що не взято до уваги обставини, які вказують на наявність у діях ОСОБА_2
ознак злочину, передбаченого ст 191 КК
України, є необгрунтованими, оскільки не підтверджуються наявними в
матеріалах справи даними

Також, з наданих матеріалів вбачається, що протягом тривалого періоду часу з моменту
порушення кримінальної справи 29 квітня 2003 року постанови про закриття цієї
кримінальної справи неодноразово скасовувалися як прокуратурою, так і судом,
і справа направлялась для проведення розслідування з вказівками про
необхідність виконання ряду слідчих дій,
для виконання яких органами досудового слідства неодноразово
застосовувалися заходи до всебічного,
повного встановлення всіх обставин справи, у зв'язку з чим доводи апелянта в цієї
частині також безпідставні

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про обґрунтованість постанови суду про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_1

Па
підставі наведеного, керуючись ст
ст. 365-367 КПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Київського районного суду м Сімферополя Автономної Республіки Крим від 5 грудня
2007 року про залишення його скарги без задоволення на постанову слідчою СВ
Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_3 від 15 травня 2007 року про
закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2 - без зміни