Справа
№1-120 2007 рік
ВИРОК
ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

28 квітня 2007
року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Поповича С. С з участю
секретаря Черкес У.О. прокурора Баландіної Ю.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с Червень Бережанського району Тернопільської області, проживає АДРЕСА_1, освіта неповна середня, українки, громадянки України,
не працює, раніше не судимої,

за ст. 185 ч. 1 КК України, -

установив:

Підсудна вчинила таємне викрадення
чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено за наступних
обставин.

05 квітня 2006 року приблизно о 23 год. підсудна, перебуваючи на площі Ринок
в м. Івано-Франківську таємно викрала у визнаної
потерпілою по справі ОСОБА_2. жіночу сумочку в якій знаходились наступні речі :
мобільний телефон марки „Нокіа-3120", золотий ланцюжок, гаманець та
косметика, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1242 гривні
52 коп.. Викрадене, за винятком ланцюжка повернуто потерпілій.

В судовому засіданні підсудна свою вину у пред'явленому їй обвинуваченні
визнала повністю та пояснила, що злочин
вчинила саме при викладених вище обставинах. У вчиненому чистосердечно розкаюється, просить не позбавляти
її волі, обіцяє не повторювати подібного.

Суд, визнавши відповідно до змісту ст. 299 КПК України, недоцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не
оспорюються, приходить до висновку, що вина підсудної у скоєні інкримінованого їй
злочину знайшла своє підтвердження.

Дії підсудної слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України так як
досліджені докази достовірно підтверджують, що вона
вчинила умисні діяння, які виразились в таємному викраденні
чужого майна (крадіжку).

Призначаючи підсудній покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого,
так і особу винної.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудної суд вважає повне
визнання нею вини та розкаяння у вчиненому,
те що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності,
її матеріальне становище.

За таких обставин, суд вважає, що покарання підсудній слід обрати
в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді
одного року позбавлення волі, але з врахуванням особи підсудної, обставин
справи та вказаних вище пом'якшуючих відповідальність обставин, суд приходить
до висновку, що виправлення підсудної можливе без реального відбування
призначеного покарання, і що до неї слід застосувати ст. 75 КК України,
звільнивши її від відбування даного покарання,
встановивши іспитовий строк в один рік. При цьому суд враховує, що підсудна перебувала під вартою у період слухання справи судом
з 20 березня 2007 року і по даний час.

Цивільного позову належно
оформленого по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити їй
покарання - один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового
строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1. не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
періодично, один раз в місяць, з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком законної сили змінити з
утримання під вартою на підписку про невиїзд,
звільнивши її з під варти в залі суду.

На вирок протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція
до судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.