Справа № 1-22/
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року Теребовлянський районний суд,
Тернопільської області

в складі: головуючого суду Бойко І.І.

при секретарі Страхоцькіи М.В.

з участю прокурора
Савка М.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та
жительку АДРЕСА_1, українку,
громадянинку України, освіта середня, не
одружену, пенсіонерку, раніше не судиму

за ч. 1 ст. 203 КК України

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2006 року ОСОБА_1,
діючи умисно, займаючись забороненим видом
господарської діяльності, по місцю свого проживання, з метою отримання
прибутку, реалізувала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 0,5 л. алкогольного напою домашнього
приготування (самогону), який попередньо самостійно виготовила з метою
реалізації. Крім того у ОСОБА_1 вилучено пристосування для виготовлення
самогону у домашніх умовах, а також ємкості із приготовленим самогоном, який
остання виготовила та зберігала з метою збуту. Підсудня ОСОБА_1 свою вину у скоєному нею злочині визнала
повністю та пояснила, що у зв'язку із невеликим розміром пенсії, вона у себе
вдома 1,5 року
тому зробила апарат для виготовлення самогони. Інколи для власних потреб і для
продажу виготовляла самогон. 23
грудня 2006 року
вона продала невідомим їй двом чоловікам 1 л. самогону за 8 грн. Пізніше вона дізналася, що ними
виявилися ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були затримані працівниками міліції. Цього ж
дня приблизно о 17 год. вона
вчерговий раз виготовляла на своєму самогонному апараті самогон для власних
потреб та для продажу. Підсудня ОСОБА_1 просить справу розглядати без
дослідження письмових доказів та допиту свідків так як погоджується з усіма
фактичними обставинами справи. Крім,
визнання вини самою підсудньою ОСОБА_1, її вина доводиться іншими
доказами, що маються в матеріалах кримінальної справи, які в судовому засіданні
не досліджувалися, фактичні дані яких
підсудня не заперечує та не оспорює.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудньої ОСОБА_1, які виразилися у зайнятті забороненим
видом господарської діяльності, підпадають під ознаки ч. 1 ст. 203 КК України.
Обираючи міру покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудньої, її похилий вік, те що повністю визнала
свою вину та щиросердечно розкаялася у вчиненому, позитивно характеризується по
місцю проживання, злочин вчинила вперше, а тому суд вважає за можливе
призначити основне покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 203 КК України та
застосувати ст. 69 КК
України до додаткової міри покарання, не призначаючи додаткове покарання - позбавлення
права займатися певною діяльністю.

Керуючись ст. 323-324
КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 за ч. 1 ст 203 КК України та і
обрати їй міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. без
позбавлення права займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного
заходу - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання -
до вступу вироку в законну силу залишити попередню.

Речові докази:

·
скляну пляшку ємк. 0,5
л., заповнену самогоном, вилучена у ОСОБА_2; полімерна пляшка ємк. 1 л., заповнену самогоном, вилучену у
ОСОБА_3.; З /три/ трьохлітрові полімерні пляшки, 1 /одна/
півторалітрова полімерна пляшка, 1/одна/ скляна трьохлітрова банка, заповнені
самогоном, металевий бідон, трубки та бочка (пристосування для виготовлення
самогону), вилучені у ОСОБА_1, які зберігаються у Теребовлянському РВ УМВС
України у Тернопільській області -знищити.

·
4
/чотири/ грошові банкноти номіналом 2
грн. кожна, які зберігаються на депозитному рахунку Теребовлянського РВ
УМВС У - конфіскувати
в дохід держави.

Вирок може бути
оскаржений до Тернопільського Апеляційного суду напротязі 15 діб через
Теребовлянський районний суд.