Справа № 461/3503/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2015 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002392 від 20.06.2014 року про обвинувачення -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, раніше не судимому, з неповною вищою освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку не перебуває, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 19.06.2014, близько 18:10 год., знаходячись в приміщенні будинку № 24 по вул. Братів Рогатинців у м. Львові, на грунті неприязних відносин вступив у конфлікт із потерпілим ОСОБА_5 , під час якого діючи умисно наніс потерпілому удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, заподіявши йому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1026 від 23.06.2014 року синці на голові, на верхній губі, на правій руці, в ділянці лівого кульшового суглобу, садна у лівій завушній ділянці, на грудях справа, на лівій гомілці, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Відтак, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, так як він вчинив умисне легке тілесне пошкодження.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, врахував його особу, позитивну характеристику, те що він не притягався до кримінальної відповідальності, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1