Справа №295/3972/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000212 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, дітей неповнолітніх не має, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03 листопада 2014 року о 08 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом з метою ухилитися від проходження військової служби, без дозволу та інформування командування військової частини, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

До 14 березня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , маючи об`єктивні можливості прибути до місця проходження військової служби, до військової частини польова пошта В НОМЕР_2 не прибув, у військовій частині обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, проводив час на власний розсуд за місцем реєстрації та проживання до призову на військову службу по мобілізації: АДРЕСА_1

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись пояснив суду, що був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, зарахований до особового складу військової частини та поставлений на всі види забезпечення. З 05.04.2014 року по 29.08.2014 року він проходив службу у зоні проведення антитерористичної операції, після чого повернувся в розташування військової частини.

03.11.2014 року о 08 годині він був на шикуванні в військовій частині, за адресою: АДРЕСА_2 . після шикування зателефонувала сестра ОСОБА_5 , сказала, що мама погано себе почуває і він покинув військову частину і пішов додому, в АДРЕСА_1 , не повідомивши про це своє керівництво ні одразу, ні в подальшому. Мати хворіла приблизно 8 днів, після одужання матері він не повернувся на службу, оскільки необхідно було займатися домашніми справами, городом. До теперішнього часу він до військової частини не повертався і свої обов`язки не виконував, хоча мав для цього всі об`єктивні можливості. Він розуміє, що ухилився від військової служби і просив призначити йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням строк 1 рік.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні дезертирства самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.408КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, ніде не працює, має постійне місце проживання. крім того, провину він визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв слідству і визнає це у відповідності із ст.66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання; обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого частиною 1 статті 408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст.76 ч.1 п. 2,3 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1