Справа <165/1542/13-к
Провадження 1-кп/165/100/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

26 червня 2013 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Свередюка А.В.,
з участю секретаря Гнатюк К.В.,
прокурора Недумової С.С.,
обвинуваченої ОСОБА_1,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_2,
обвинуваченої ОСОБА_3,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_4,
захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6,
потерпілої ОСОБА_7,
законного представника потерпілої ОСОБА_8,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9,
представника кримінальної міліції
у справах дітей ОСОБА_10,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимої, студенки 1 курсу НЕМК, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимої, учениці ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України
ОСОБА_3, 08 березня 2013 року, близько 20 години, знаходячись в приміщенні магазину «Марія», що по бульвару Шевченка в м. Нововолинську, використовуючи нікчемний привід, ігноруючи елементарні норми моралі, демонструючи свою зневагу до встановлених правил поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зверхність, зняла з неповнолітньої ОСОБА_7 шапку та кинула її на підлогу. Після чого, почувши в свою адресу образливі слова ОСОБА_7, вийшовши на територію, прилеглу до магазину «Марія», вилила на голову потерпілої ОСОБА_7 стакан запарених макаронів та вдарила потерпілу долонею по щоці, в результаті чого, між обвинуваченою та потерпілою виник конфлікт, під час якого, обвинувачена спільно з ОСОБА_1 наносила удари ногами по тулубу потерпілої, внаслідок чого, остання втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри в ділянці вилиці зліва, поверхневих подряпин правої щоки, забійних гематом правої та лівої гомілок, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_1, 08 березня 2013 року, близько 20 години, перебуваючи поблизу будинку № 10, що по пр. Дружби в м. Нововолинську, використовуючи нікчемний привід конфлікт потерпілої ОСОБА_7 з ОСОБА_3, ігноруючи елементарні норми моралі, демонструючи свою зневагу до встановлених правил поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, потягнула потерпілу за куртку в області плеча, збивши таким чином її з ніг та почала спільно з ОСОБА_3, без попередньої домовленості безпричинно наносити удари ногами по тулубу потерпілій ОСОБА_7 внаслідок чого, остання втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри в ділянці вилиці зліва, поверхневих подряпин правої щоки, забійних гематом правої та лівої гомілок, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Суд визнає винними ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, відповідальність передбачена ч. 2 ст. 296 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнала себе винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та суду показала, що 08 березня 2013 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Марія», у неї виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_7, під час якого, вона, разом з ОСОБА_1 били потерпілу. У вчиненому щиро розкаюється.
Обвинувачена ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнала повністю, показала, що 08 березня 2013 року, вона побачила, що у ОСОБА_3 виник конфлікт з ОСОБА_7 і оскільки ОСОБА_3 її подруга, то вона стала теж бити потерпілу. У вчиненому щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 08 березня 2013 року, в приміщенні магазину «Марія», обвинувачена ОСОБА_3 зняла в неї з голови шапку і кинула на підлогу. Після того, як вона образливо висловилась до обвинуваченої, остання вилила їй на голову запарені макарони і вдарила її по щоці. Потім до них підійшла ОСОБА_1 і вони вдвох з ОСОБА_3 повалили її на землю і почали бити.
Факт вчинення ОСОБА_3 і ОСОБА_1 хуліганства, групою осіб підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, кожен окремо, підтвердили факт вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.
З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 92 від 11 березня 2013 року (а.с. 17-18) вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: осадження шкіри в ділянці вилиці зліва, поверхневі подряпини правої щоки, забійні гематоми правої та лівої гомілок, що утворилися від дії тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості, дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
З висновку експерта № 114 від 19 квітня 2013 року (а.с. 41) вбачається, що виставлений діагноз «Забій мяких тканин волосяної частини голови» для визначення ступеня тяжкості до уваги не приймається із-за не підтвердження обєктивними відомостями.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3, ОСОБА_1 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченими злочину, їх особи та обставини, що помякшують покарання.
До обставин, що помякшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3, ОСОБА_1 суд відносить їх щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3, ОСОБА_1, суд не визнає.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжні заходи ОСОБА_3, ОСОБА_1 не обирались.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_6, ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення неповнолітніх від покарання на підставі ст. 497 КПК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру. Клопотання обґрунтовують тим, що обвинувачені ОСОБА_3, ОСОБА_1 вперше вчинили злочин середньої тяжкості, щиро розкаялись у вчиненому, мають бездоганну поведінку, і їх виправлення можливе без застосування покарання.
Згідно ч. 1 ст. 497 КПК України, підставами для застосування примусових заходів виховного характеру є зокрема вчинення неповнолітнім злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості.
Оскільки в судовому засіданні встановлено умисне вчинення неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_1 злочину середньої тяжкості, тому суд застосовує до них положення ст. 105 КК України, де зазначено, що неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує призначення покарання.
Дослідивши клопотання захисників, заслухавши пояснення обвинувачених та їх законних представників, які клопотання підтримали, думку прокурора, який не заперечує щодо звільнення неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_1 від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, думку інших учасників судового розгляду, які не заперечили щодо задоволення клопотання, враховуючи, що неповнолітні вперше вчинили кримінальне правопорушення середньої тяжкості (а.с. 68, 80), після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаюються, їх подальшу бездоганну поведінку, характеризуються позитивно (а.с. 70, 77, 81, 85, 86), ОСОБА_3 є обмежено працездатною (а.с. 69), має постійне місце проживання (а.с. 71, 73), ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с. 71, 74), неповнолітня ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом змішані розлади шкільних навиків (а.с. 85), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 84), суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_3, ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Враховуючи, що виправлення та перевиховання неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_1 не потребує застосування покарання, суд звільняє їх від покарання та застосовує стосовно них примусові заходи виховного характеру на підставі ст. 105 КК України.
Суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_3, ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батькам, чи особам, які їх заміняють строком на 1 рік та встановлення обмеження дозвілля, а саме: заборонити їм залишати своє помешкання з 20 години до 06 години строком на 1 рік.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, на підставі ст. 105 КК України, суд,-
присудив:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_3 від покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Застосувати стосовно ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батькам ОСОБА_4, ОСОБА_15 строком на 1 (один) рік та встановити обмеження дозвілля, а саме: заборонити ОСОБА_3 залишати своє помешкання з 20 години до 06 години строком на один рік.
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_1 від покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Застосувати стосовно ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд опікуна ОСОБА_2 строком на 1 (один) рік та встановити обмеження дозвілля, а саме: заборонити ОСОБА_1 залишати своє помешкання з 20 години до 06 години строком на один рік.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжні заходи ОСОБА_3, ОСОБА_1 не обирались.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити ОСОБА_3, ОСОБА_1 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Свередюк