печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Генеральною прокуратурою України розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2015 р. за №0001289, за ч.1 ст.111 КК України, виділене з кримінального провадження №0001732 від 25.12.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.109, ч.3 ст.110, ч.1 ст.111, ч.1 ст.255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до вимог ч.2 ст.19, ст.68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 5, 72, 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим» Верховна Рада Автономної Республіки Крим є представницьким органом Автономної Республіки Крим, який здійснює свої повноваження на підставі Конституції України і законів України, Конституції Автономної Республіки Крим і нормативно-правових актів Автономної Республіки Крим з метою сприяння реалізації прав та інтересів населення автономії та вирішенню питань життєдіяльності регіону. Діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим визначається Конституцією України, цим Законом, Конституцією Автономної Республіки Крим, регламентом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, іншими нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим у межах її повноважень.

Згідно п.п.1,3,21 ч.2 ст.9, ч.9 ст.10 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим» до відання Верховної Ради Автономної Республіки Крим належить прийняття Конституції Автономної Республіки Крим та подання її на затвердження до Верховної Ради України, внесення у встановленому порядку змін до неї, а також прийняття нормативно-правових актів, контроль за їх виконанням; прийняття рішення про проведення місцевого референдуму; призначення на посаду та звільнення з посади за поданням Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим відповідно до Конституції України.

Нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим не можуть суперечити Конституції і законам України та приймаються відповідно до Конституції і законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та на їх виконання.

Водночас у захопленому приміщенні Верховної Ради АР Крим 6.03.2014 р. у присутності озброєних осіб у порушення ч.3 ст.2, ст.73, п.2 ч.1 ст.85, ст.132 Конституції України, п.2 ч.3 ст.3, ст.ст.6,18,27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст.6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову №1702-6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму» з визначенням 16.03.2014 р. датою такого волевиявлення, на яке виносилося, зокрема, питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації. Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 р. проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації. У приміщенні Верховної Ради АР Крим за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, 18 депутатами Верховної Ради АР Крим 17.03.2014 р. прийнято постанову №1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим, прийнятої на позачергових пленарних засіданнях Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 р. та Севастопольської міської ради 11.03.2014 р., створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим». У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову №1748-6/14 від 17.03.2014 р. «Про правонаступництво Республіки Крим», у п.1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим. 18.03.2014 р. між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

У той же час згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія АР Крим та м. Севастополя є невід`ємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст.ст.1,2,4 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України» судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтями 66, 74 вказаного Закону призначення на посаду судді вперше здійснюється указом Президента України, а безстроково постановою Верховної Ради України.

Згідно ст.55 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України» особа, вперше призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги судді, за змістом якої, вступаючи на посаду судді, урочисто присягає об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно та справедливо здійснювати правосуддя, підкоряючись лише закону та керуючись принципом верховенства права, чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватися морально-етичних принципів поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді та принижують авторитет судової влади. ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, призначеною постановою Верховної Ради України №2520-ІІI від 7.06.2001 р. суддею Апеляційного суду АР Крим, свідомо та умисно порушила вимоги Конституції і законів України. Всупереч присязі судді, маючи фахові юридичні знання та тривалий стаж роботи суддею, ОСОБА_8 достовірно знаючи про незаконні дії депутатів Верховної Ради АР Крим та анексію Російською Федерацією території України АР Крим, діючи умисно та свідомо на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, впродовж березня-квітня 2014 р. перебуваючи за місцем розташування Апеляційного суду АР Крим по вул. Павленка, 2 у м. Сімферополь, свідомо погодилась на злочинну пропозицію невстановлених слідством представників органів влади Російської Федерації працювати та виносити судові рішення іменем Російської Федерації на посаді судді Апеляційного суду АР Крим на окупованій території України, який увійшов до незаконно створеної судової системи країни-агресора Російської Федерації Республіки Крим. Маючи свідомий та злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, а саме: Російській Федерації, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечення подальшої окупації території АР Крим, упродовж березня-листопада 2014 р., суддя Апеляційного суду АР Крим, громадянка України ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 свідомо та умисно підготувала та подала до Вищої кваліфікаційної колегії суддів Російської Федерації особисту заяву про рекомендацію на вакантну посаду судді Верховного Суду незаконно створеної Республіки Крим як суб`єкта Російської Федерації та необхідний для цього пакет документів, передбачений ч.6 ст.5 Закону Російської Федерації «Про статус суддів в Російській Федерації». Після цього ОСОБА_8 за власноруч складеною заявою прийняла участь у проведенні конкурсу на заміщення вказаної посади судді Російської Федерації на окупованій території АР Крим і подала наступні документи: копію документу, що посвідчує особу претендента як громадянина Російської Федерації; копію документу, підтверджуючого отримання вищої юридичної освіти; копії трудової книжки, інших документів, підтверджуючих трудову діяльність; власноруч заповнені та підписані анкету, яка містить біографічні відомості та відомості про доходи, про майно, яке належить їй на праві власності, та обов`язків майнового характеру, а також відомості про доходи подружжя та неповнолітніх дітей претендента, про майно, яке належить їм на праві власності та обов`язків майнового характеру подружжя та неповнолітніх дітей претендента, чим підтвердила особисту згоду сприяти виконанню функцій представника судової гілки влади країни, яка окупувала АР Крим. Внаслідок вищевказаних свідомих та умисних дій судді ОСОБА_8 , спрямованих на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, які виразились у наданні допомоги державним органам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та продовженні окупації частини її території, тобто державної зради, за результатами проведеного державними органами Російської Федерації конкурсу Указом Президента Російської Федерації №786 від 19.12.2014 р. діючий суддя судової гілки влади України, громадянка України ОСОБА_8 умисно за власною згодою та бажанням була призначена на посаду судді Верховного Суду Республіки Крим Російської Федерації на окупованій території АР Крим. Крім того, ОСОБА_8 , будучи суддею Апеляційного суду АР Крим, діючи умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, надаючи допомогу Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та закріплення незаконних органів влади Російської Федерації на окупованій території АР Крим, упродовж березня-листопада 2014 р., перебуваючи у АДРЕСА_1 , у відповідності до ч.5 ст.9 Федерального Конституційного Закону Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» в інтересах іноземної держави здійснювала правосуддя до створення та початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів Російської Федерації з винесенням рішень на підставі законодавства держави-агресора, чим забезпечила функціонування незаконно створеного органу судової влади цієї держави на окупованій території України. Таким чином, створення та діяльність на окупованій території України органу судової влади іноземної держави, у тому числі внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_8 , призвели до посилення заходів тимчасової окупації АР Крим, а також забезпечили стале функціонування незаконних органів законодавчої, виконавчої, судової влади та правоохоронних органів Російської Федерації.

З огляду на викладене 22.05.2015 р. у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Атбасар, Целіноградської області, Республіка Казахстан, громадянці України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_8 володіє квартирою АДРЕСА_3 , та гаражем, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання у відсутності власника майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, саме підозрюваній, розумність та співмірність обмеження права власності останнього з метою забезпечення конфіскації майна, що особою, що подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає необхідним клопотання задовольнити та арештувати майно, зазначене у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,175,209,272,392,532 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Атбасар, Целіноградської області, Республіка Казахстан, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_3 ; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Покласти обов`язок щодо виконання ухвали на слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1