Справа № 346/2173/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/165/2015 про обвинувачення,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.1 КК України та ст.185 ч.2 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна та таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Кримінальні правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , 4 грудня 2014 року близько 14.00 год., перебуваючи у будинку в АДРЕСА_2 , діючи умисно та керуючись корисливими мотивами, маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу ,наданого власницею будинку ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_5 ювелірну прикрасу - золотий ланцюжок, вагою 3 гр., вартістю 1762,28 грн. В подальшому 17 грудня 2014 року, продовжуючи свої злочинні дії, близько 18.00 год. перебуваючи в цьому ж будинку шляхом вільного доступу ,наданого власницею будинку ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_5 ювелірний виріб - перстень, виготовлений з золота вагою 2 гр.,загальною вартістю 1216,38 грн. В подальшому 27 грудня 2014 року, продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в цьому ж будинку шляхом вільного доступу ,наданого власницею будинку ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав у потерпілої ОСОБА_5 ювелірний виріб - сережки, виготовлені з золота вагою 2 гр.,загальною вартістю 1193,44 грн.

Крім цього, в січні 2015 року ОСОБА_8 передала обвинуваченому ОСОБА_9 банківську картку ПАТ «Приватбанк» своєї доньки ОСОБА_4 , повідомила йому пін-код картки та попросила зняти з банківського рахунку доньки грошові кошти в сумі 500 грн. Під час проведення банківської операції обвинувачений зазначив свій номер мобільного телефону, внаслідок чого без відома для себе вніс зміни до налаштувань по банківського рахунку ОСОБА_4

10 лютого 2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 надійшло повідомлення із звітом надходження коштів на рахунок ОСОБА_4 в сумі 1897,48 грн., після чого обвинувачений ОСОБА_6 ,усвідомлюючи що грошові кошти надійшли на рахунок ОСОБА_10 та належали їй, відповідно 11 лютого 2015 року діючи умисно повторно та усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом,з метою викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_9 скориставшись послугою «операції без карти» на банкоматі ПАТ «Приватбанк» по вул.Мазепи,183, ввівши свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 з кодом підтвердження операції, ввів код доступу до банківського рахунку ОСОБА_4 , чим здійснив крадіжку її грошових коштів в сумі 200 грн.,якими розпорядився на власний розсуд.

6 березня 2015 року, отримавши повідомлення про поступлення коштів на рахунок ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивом, вкрав в банкоматі за адресою м.Коломия,вул.Мазепи,183 через послугу «операції без карти», кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 на загальну суму 800 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинні дії, 7 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, повторно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, користуючись банкоматами ПАТ «Приватбанк», які знаходяться за адресами вул.Мазепи,55 в м.Коломия та по вул.Шухевича,5-А ,скориставшись операцією «операції без карти», вкрав кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 на загальну суму 600 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 8 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись банкоматами ПАТ «Приватбанк» за адресами м.Коломия вул.Мазепи,7 та вул.Шухевича,5-А, скористався послугою «операції без карти», та вкрав кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 на загальну суму 400 грн., якими розпорядився на свій розсуд.

Своїми діями обвинувачений завдав матеріальної шкоди потерпілим на загальну суму 6172 грн. 20 коп.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно знайомий з потерпілою ОСОБА_5 з весни 2014 року, вони зустрічались тривалий час і його було неодноразово запрошено до будинку в с.Годи-Добровідка , де вона проживала. Власник будинку , мама потерпілої довіряли йому, він знав де зберігаються ключі від будинку. Він бачив що потерпіла мала золоті прикраси, які неодноразово одягала, він знав де вони зберігались. 4 грудня 2014 року близько 14.00 год. він приїхав до будинку потерпілої в АДРЕСА_3 ,побачив, що там нікого не було, відчинив двері ключем, який знав де зберігається і вирішив вчинити крадіжку золотого виробу потерпілої. В одній з кімнат в меблевому наборі була скринька у формі серця, в якій був золотий ланцюжок потерпілої, який він вирішив викрасти. Наступного дня він продав ланцюжок незнайомій жінці за 1000 грн., які витратив на власний розсуд. 17 грудня 2014 року близько 18.00 год., він був в гостях у потерпілої, скориставшись тим, що вона готувала їжу на кухні, він знову підійшов до меблевого набору, де зберігалась скринька з золотими прикрасами і викрав з неї золотий перстень, який наступного дня продав незнайомому чоловіку за 900 грн., які витратив на власний розсуд. 27 грудня 2014 року він перебував в будинку потерпілої, і скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав з скриньки, де зберігались золоті вироби золоті сережки, які в подальшому продав незнайомому чоловіку за 1000 грн., які витратив на власні потреби.

В січні 2015 року мати потерпілої ОСОБА_8 передала йому банківську картку для погашення кредиту її доньки потерпілої ОСОБА_11 . Одночасно вона назвала йому пін-код картки і попросила зняти 500 грн. для внесення в банк «Ідея». Він погодився взяв картку і при проведенні операції з банкоматом ввів свій номер мобільного телефону та пін-код картки підтвердження, чим змінив налаштування вхідної інформації банківської картки. Він зняв кошти з рахунку і виконав прохання матері потерпілої, погасивши частину кредиту. 10 лютого 2015 року на свій номер мобільного телефона він отримав смс-повідомлення про поповнення рахунку потерпілої ОСОБА_12 і наявність на ньому коштів на суму 1978,48 грн. Після цього, 11 лютого 2015 року він зняв з рахунку потерпілої ОСОБА_10 в банкоматі магазину «Гостинний дім» по вул.Мазепи в м.Коломия за допомогою операції «операція без картки», номеру свого мобільного телефону та відомого йому пін-коду картки 200 грн., які витратив на власні потреби. В подальшому 6 березня 2015 року він повторно отримав смс-повідомлення про поповнення рахунку потерпілої ОСОБА_12 і наявність на ньому 1939,27 грн. Цього ж дня він поїхав до банкомату біля магазину «Гостинний дім» в м.Коломия, де за допомогою операції «операція без картки», номеру свого мобільного телефону та відомого йому «пін-коду» картки викрав 200 грн., які витратив на власні потреби. Цього ж дня він зняв кошти з рахунку потерпілої ОСОБА_10 в інших банкоматах, а саме в приміщенні магазину «Гостинний дім» в м.Коломия двічі близько 20.00 години по 200 грн. В подальшому 7 березня 2015 року в банкоматі магазину «Берегиня» та відділенні банку по вул.Шухевича в м.Коломиї він двічі зняв з рахунку потерпілої ОСОБА_10 по 200 грн., 8 березня 2015 року тричі знімав кошти по 200 грн. з рахунку потерпілої ОСОБА_10 о 00.00 год. в відділенні банку «А-банк», та близько 15.00 год. з банкомату по вул.Шухевича в м.Коломия. Всі зняті та викрадені з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_10 кошти він витратив на свої власні потреби.

У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом кримінальних правопорушеннях повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна та за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим в сумі 5000 грн., позитивна характеристика з місця проживання, прохання потерпілих суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 185 ч.2 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100,368 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання

за ч.1 ст.185 КК України 120 годин громадських робіт,

за ч.2 ст.185 КК України, застосувавши ст.69 КК України, 240 годин громадських робіт

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням призначити остаточне покарання 240 годин громадських робіт.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Fly» з сім-карткою на номер НОМЕР_2 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Коломийського МВ УМВС повернути засудженому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1