У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Глоса Л.Ф.

розглянула в судовому засіданні 29
січня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Білопільського районного
суду Сумської області
від 4 липня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Сумської області від 11 вересня 2007 року.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

- за ч.1 ст.
286 КК України на
1 рік виправних робіт з відрахуванням 10 % заробітку в дохід держави без
позбавлення права керувати транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ТОВ "Малка-транс" на відшкодування
матеріальної шкоди 42558 грн. 54 коп.;

- фінансового управління Білопільської
райдержадміністрації 21 грн. 04 коп.;

- управління Глухівської міської ради 1463 грн.76 коп.;

- НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 838 грн. 96 коп..

За вироком
суду ОСОБА_1 засуджено за
те, що він 06.06.2006 року близько
17 год. 30 хв., рухаючись на власному автомобілі ВАЗ-21104 зі швидкістю
приблизно 85-90 км/год, на ділянці між
30 км і 31 км. автодороги Суми-Путивль-Глухів у напрямку м. Білопілля порушив
вимоги п. п. "б" п.2.3, п.п.10.1, 11.3, п. п."в" п.14.2
Правил дорожнього руху України, завчасно не оцінив дорожню обстановку, не
переконався, що маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам
руху, почав здійснювати обгін автобуса "ЛАЗ-695", який рухався в
попутному напрямку, та, виїхавши на зустрічну смугу, зіткнувся з автомобілем
«Деу-Ланос» під управлінням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку. В
результаті зіткнення водій автомобіля "Деу-Ланос" ОСОБА_2 і пасажири
автомобіля ВАЗ 21104 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 отримали середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 11 вересня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі та доповненні до
неї засуджений ОСОБА_1 доводить, що вирок суду не відповідає вимогам ст.
334 КПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
оскільки в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася, є вина й водія автомобіля
"Деу-Ланос", однак суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання
про повернення справи на додаткове розслідування для притягнення ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності. Додатково стверджує, що суд безпідставно
задовольнив позов ТОВ "Малка-транс", оскільки взяв до уваги висновок
спеціаліста, який, на його думку, не є доказом у справі. Окрім того, вказує, що
суд, частково задовольняючи позов ТОВ «Малка-транс», допустив у вироку
суперечності в частині визначення розміру відшкодування, оскільки в
мотивувальній частині зазначив суму, що підлягала стягненню, - 42558 грн. 24
коп., а в резолютивній - 42558 грн. 54 коп. Просить судові рішення скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом касаційної скарги та доповнення до неї, засуджений ОСОБА_1 оскаржує фактичні
обставини справи, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції,
і перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України
не підлягають.

Як убачається з матеріалів справи, висновки судів про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, визнаним
судом доведеними, та ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених судами
доказів, і є правильними.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує того, що він допустив порушення
вимог п.п. "б"п.2.3,
п.п.10.1, 11.3, п.п."в" п.14.2 Правил дорожнього руху України.

Те, що саме ОСОБА_1 винуватий у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286
КК України, а водій автомобіля "Деу-Ланос" ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації не
мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21104, а
невідповідність його дій вимогам п.12.3, п.п."г" п.21.6 Правил
дорожнього руху могла знаходитись в причинному зв'язку з ДТП лише за умови
застосування гальм ОСОБА_1, що останнім зроблено не було, підтверджено даними
авто-технічної експертизи та додаткової авто-технічної експертизи, показаннями
в суді експерта, а також іншими наведеними у вироку доказами.

Судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону було розглянуто
клопотання ОСОБА_1 про направлення
справи щодо нього на додаткове розслідування для притягнення до кримінальної
відповідальності й водія автомобіля "Деу-Ланос" ОСОБА_2 і правильно
відмовлено в його задоволенні.

Дії засудженого ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Покарання ОСОБА_1 за вчинений злочин призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу засудженого та пом'якшуючих покарання обставин.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.

Правильність вирішення цивільних позовів у частині
стягнення на користь фінансового управління Білопільської райдержадміністрації
та управління Глухівської міської ради
витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину, та судових витрат по
справі, а також у частині відмови в задоволенні цивільного позову ТОВ
"Малка-транс" про відшкодування моральної шкоди, у касаційній скарзі
не заперечується.

Посилання засудженого ОСОБА_1 у касаційній скарзі на
неправильність вирішення цивільного позову ТОВ «Малка-транс» про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням у ДТП автомобіля «Деу-Ланос», є
безпідставними.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ «Малка-транс», заявивши
на досудовому слідстві цивільний позов до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 42558 грн. 24 коп., послалось на долучений до позову
висновок авто-товарознавчого дослідження, зробленого співробітником Сумського
відділення Харківського НДІСЕ, який мав кваліфікацію судового експерта з
визначення вартості транспортних засобів і розміру шкоди, заподіяної в результаті ДТП власнику транспортного засобу.
Викладені у висновку вихідні дані співпадають з даними щодо пошкоджень
автомобіля, що містяться у справі.

З цим висновком, який є письмовим доказом, ОСОБА_1 був ознайомлений і не заперечував
проти його правильності як під час досудового слідства, виконання вимог ст. 218
КПК України, так і при розгляді справи в суді першої і апеляційної інстанцій.
Також ОСОБА_1 та його представник (представник цивільного відповідача) не
заявляли клопотань про проведення авто-товарознавчої експертизи для перевірки правильності
встановлення розміру шкоди в сумі 42558 грн. 24 коп. Заперечуючи проти позову, вони посилалися в
судовому засіданні лише на те, що винуватими у заподіянні цієї шкоди є не
тільки ОСОБА_1, а й водій пошкодженого
автомобіля ОСОБА_2, що підтвердження дослідженими судом доказами не знайшло.

За таких обставин немає підстав вважати недопустимим та
недостовірним доказом висновок авто-товарознавчого дослідження щодо розміру
шкоди, заподіяної товариству «Малка-транс» пошкодженням у ДТП з вини ОСОБА_1
автомобіля «Деу-Ланос», а також вважати
незаконним рішення суду щодо задоволення в цій частині цивільного позову ТОВ
«Малка-транс» на суму 42558 грн. 24 коп..

Разом з тим, суд, розглядаючи
позов ТОВ "Малка-транс" у частині стягнення матеріальної шкоди, який
заявлений на суму 42558 грн.24 коп. і обґрунтований підтверджуючими
документами, та правильно визнавши у мотивувальній частині вироку доведеним
спричинення матеріальної шкоди цьому підприємству на суму 42558 грн. 24 коп., у
резолютивній частині вироку допустив очевидну описку, указавши про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТОВ "Малка-транс" 42558 грн. 54 коп. ( у
визначенні суми копійок замість цифри
«2» вказав цифру «5»).

Зазначена описка суду може бути виправлена місцевим судом у порядку
ст.ст.409, 411 КПК України, оскільки не тягне погіршення становища засудженого.
Однак вона не дає підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_1, у тому
числі в частині вирішення цивільних позовів, про що порушується питання у касаційній скарзі.

З огляду на викладене, відсутні підстави для призначення справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому
ОСОБА_1 у задоволенні його касаційної скарги.

судді:

Міщенко С.М. Кліменко
М.Р. Глос
Л.Ф.