Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1607/15-к
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження

04 серпня 2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ярмолинецького райсуду матеріали справи у кримінальному провадженні №0000339 від 18.06.2015 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працює, одруженого (із дружиною та дитиною проживають окремо),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
встановив:

Відповідно до обвинувального акту, 17.06.2015 р. близько 21:00 год. під час святкування дня народження ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 під час суперечки на побутовому ґрунті перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. А саме, схопивши металеве відро, ОСОБА_4 наніс ним ОСОБА_5 один удар в ліву частину обличчя, потім, наблизившись у притул до ОСОБА_5 наніс йому один удар в обличчя правою рукою, схопив передпліччям за шию почав душити, від чого ОСОБА_5 втратив свідомість, а потім, взявши зі столу виделку, ОСОБА_4 намагався нанести нею удар в область грудної клітини ОСОБА_5 , однак, останній закрив тулуб рукою і удар виделкою прийшовся в долоню правої руки. Саме це ушкодження в ділянці правої кисті по долонній поверхні в проекції 3-пясної кістки визначено як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 125 КК України, згідно із ч. 2 ст. 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, а кримінальне провадження за його ознаками згідно із п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України віднесено до форми приватного обвинувачення.

В судових засіданнях обвинувачений вину визнав частково, а саме, заперечував щодо кількості нанесених ним ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Показав, що 17.06.2015 р. він разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими особами (приблизно 6 осіб) святкували день народження ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Близько 23:00 год. ОСОБА_5 пішов проводжати ОСОБА_8 , а коли повернувся до будинку, одразу кинувся бити ОСОБА_4 ОСОБА_5 наніс удар кулаком в око ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 зловив ОСОБА_5 передпліччям за шию та придушив до втрати свідомості. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відірвали ОСОБА_4 від ОСОБА_5 та вигнали ОСОБА_4 на вулицю. Пізніше на вулицю вийшла ОСОБА_6 та сказала ОСОБА_4 , щоб він їхав додому, що той і зробив. Жодних ударів виделкою ОСОБА_5 ОСОБА_4 не наносив.

ОСОБА_5 показав, що 17.06.2015 р. він разом з іншими особами у АДРЕСА_2 , святкував день народження ОСОБА_6 .. Близько 23:00 год. він провів ОСОБА_8 , потім повернувся до хати, сів за стіл і продовжував вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_4 почав у грубій формі висловлюватись у його адресу з приводу ігнорування дитини, яку ОСОБА_5 вважає не своєю, на що ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 відповідь теж у грубій формі. Тоді ОСОБА_4 запропонував йому з`ясувати стосунки на вулиці, на що ОСОБА_5 відмовився і першим вдарив ОСОБА_4 кулаком по обличчю. Тоді ОСОБА_4 схопив його за шию та почав душити. До втрати ОСОБА_5 свідомості від удушення, ОСОБА_4 схопив зі столу виделку і намагався вдарити ОСОБА_5 , однак, останній підставив руку, у яку і прийшовся удар. Інші тілесні ушкодження, вважає, могли виникнути після того, як він втратив свідомість. До свідомості його привели присутні, виливши на нього воду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що дійсно, 17.06.2015 р. під час святкування дня народження ОСОБА_6 , вона пішла додому близько 23:00 і ОСОБА_5 її проводжав. Самої бійки вона не бачила, але близько 0:15 год. 18.06.2015 р. їй зателефонувала матір ОСОБА_7 та повідомила про бійку. Разом із дитиною ОСОБА_8 повернулась до будинку ОСОБА_6 . ОСОБА_4 був на вулиці, а ОСОБА_5 сидів мокрий на кухні в будинку. Коли ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 були одні на кухні, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу три виделки і хотів піти з ними до ОСОБА_4 .. ОСОБА_8 його не пустила і ОСОБА_5 кинув виделки. Потім ОСОБА_5 взяв зі столу ще одну виделку з тим же наміром, але ОСОБА_8 його знову не пустила. Тоді ОСОБА_5 в нервах вдарив виделкою по столі. Від удару ручка виделки зламалась і уламком (верхньою, протилежною зубцям частиною) вп`ялась ОСОБА_5 в долоню. ОСОБА_8 допомогла витягнути з рани цей уламок. При цих подіях на кухні ОСОБА_8 і ОСОБА_5 знаходились лише удвох, інших осіб не було. Згодом увійшла ОСОБА_6 , яка сіла на ОСОБА_5 і почала сварити його і бити по обличчю. У цей час ОСОБА_8 пішла.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що 17.06.2015 р. під час святкування дня народження ОСОБА_6 вечором вона вийшла на двір курити і почула крики. Зайшовши в хату вона побачила, як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 рукою по спині, а коли останній викрутився і опинився під рукою, ОСОБА_4 схопив його за шию та почав душити. Коли ОСОБА_5 втратив свідомість, ОСОБА_4 злякався і побіг викликати швидку допомогу. Жодного відра вона не бачила, а до того, як ОСОБА_5 втратив свідомість, він сам схопив зі столу три виделки, дві з яких у нього забрала ОСОБА_8 , а третьою виделкою ОСОБА_5 сам, умисно зубцями пробив собі ліву руку. При цьому епізоді вона теж була присутня.

В порядку ч. 4 ст. 352, ч. 9 ст. 224 КПК України судом проведено одночасний допит зазначених свідків для з`ясування причин розбіжності у їхніх показах. Під час цього допиту свідок ОСОБА_7 визнала факт надання нею завідомо неправдивих показів, зокрема, щодо того, коли в послідовності подій (до втрати свідомості чи після) ОСОБА_5 використовував виделки, кількість виделок, хто при цьому був присутній та характеру і механізму ушкодження руки ОСОБА_5 виделкою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що дійсно 17.06.2015 р. зазначені особи святкували її день народження та усі перебували у стані алкогольного сп`яніння. Вона увесь час з урахуванням незначних проміжків часу, коли справлялась по кухні, була присутня під час розвитку події. Під час святкування ОСОБА_4 почав виказувати ОСОБА_5 щодо його невизнаної дитини, внаслідок чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно полаялись нецензурними словами. Удару відром вона не бачила, а зауважила лише пізніше, що відро на 15 л., яке знаходилось пусте у кухні, було пом`яте. Ствердила, що потерпілий першим удару ОСОБА_4 не наносив, натомість, ОСОБА_4 першим схопив зі столу вилку і наніс нею перший удар ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 закрився від удару рукою, у яку і прийшовся удар. Тоді ОСОБА_6 пішла шукати бинт і була відсутня приблизно 15 хвилин. Коли вона повернулась, ОСОБА_5 вже був придушений і вона разом з іншими особами привела його до тями, виливши воду. Ствердила, що ОСОБА_5 не виходив проводжати ОСОБА_8 , першого удару ОСОБА_4 не наносив, а від удару виделкою отримав чотири рани від зубців виделки.

Зазначені покази були спростовані показами самого потерпілого, який визнав, зокрема, факт нанесення першого удару, який ОСОБА_6 , постійно перебуваючи на місці події не могла не побачити, характеру поранення виделкою уламком тильної сторони, а не зубцями тощо. При цьому, під час допиту у суді ОСОБА_6 неодноразово змінювала свої покази, надаючи різні відповіді на тотожні запитання.

У відповідності до дослідженого протоколу слідчого експерименту від 23.06.2015 р. (а.к.п. 35 - 38) ОСОБА_6 стверджувала, що особисто бачила нанесення ОСОБА_4 . ОСОБА_5 удару відром в обличчя, та нанесення ОСОБА_4 . ОСОБА_5 удару виделкою не на початку конфлікту, а вже після того, як ОСОБА_5 після втрати свідомості прийшов до тями.

Усі свідки, у тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попереджались про відповідальність за відмову від дачі показань і за завідомо неправдиві показання, ствердили про обізнаність із своїми правами та обов`язками, ствердили про відсутність підстав, передбачених законом, коли вони можуть відмовитись від дачі показань, добровільно погодились надати показання.

В судовому засіданні 04.08.2015 р. потерпілий заявив про відмову від обвинувачення та про закриття кримінального провадження, оскільки він примирився із обвинуваченим. Ствердив про добровільність відмови від обвинувачення.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження, визнав факт примирення, просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно із ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені, зокрема, п. 7 ч. 1 цієї статті (потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення), виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що у даній категорії справ відмова від обвинувачення, зокрема, у зв`язку із примиренням, є правом потерпілого, а також згода на закриття відносно нього кримінального провадження є правом обвинуваченого і ч. 6 ст. 284 КПК України у випадку реалізації учасниками провадження цих своїх процесуальних прав покладає на суд обов`язок закрити кримінальне провадження, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 110, п. 7 ч. 1, ч. 6 ст. 284, 369, 372, 477 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000339 від 18.06.2015 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до кримінальної палати Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Головуючий підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1