Справа № 346/3997/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/225/2014 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, працює підприєм¬цем, раніше неодноразово судимого, останній раз 26.12.2011 року вироком Коломийського міськрайонного суду за ст.ст.364 ч.2, ст.366 ч.2 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн. з позбавленням займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2013 року покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 грн. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, у вчиненні злочину передбаченого ст.382 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 ч.1 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду,що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2011 року за ст.ст.364 ч.2,366 ч.2 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 було засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 гривень, з позбавленням права займати підприємницькою діяльністю строком на 2 роки та відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду від 19 липня 2013 року, покарання у виді штрафу було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт. Однак останній навмисно не виконував вказану постанову суду. Так, з 1.08.2013 року ,обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Коломийському РП Коломийського МРВ КВІ УДДУПВП в Івано-Франківській області. 16 вересня 2013 року його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та з наслідками ухилення від відбування покарання, також оголошено під розписку постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, з визначенням такого дня другий четвер кожного місяця. Одночасно йому двічі видавалось направлення до Підгайчиківської сільської ради для відбування покарання з 16 вересня 2013 року та 7 жовтня 2013 року. Однак обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та умисного невиконання постанови Коломийського міськрайонного суду, допустив систематичне порушення порядку і умов відбування покарання не приступив 17.09.2013 року та 8.10.2013 року з направленням, яке йому надавалось до відбуття громадських робіт, не відпрацювавши жодної години громадських робіт без поважних причин не з`являвся за викликами та 14.11.2013року,12.12.2013 року,9.01.2014р.,13.02.2014р.,13.03.2014р.,10.04.2014р. не прибув на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію без поважних на те причин. На застосовані до нього застереження не реагував, зник з місця постійного проживання з метою ухилення від покарання , не повідомивши про це органи КВІ, не відпрацювавши жодної з 240 годин,що йому були призначені.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2011 року за ст.ст.364 ч.2,366 ч.2 КК України, його було засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 гривень, з позбавленням права займати підприємницькою діяльністю строком на 2 роки. В подальшому у відповідності до постанови Коломийського міськрайонного суду від 19 липня 2013 року, покарання у виді штрафу було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт. 16 вересня 2013 року він ознайомився з змістом та порядком і умовами відбування покарання та наслідками ухилення від виконання призначеного йому покарання у Коломийському РП Коломийського МРВ КВІ УДДУПВП в Івано-Франківській області. Вказує, що 17 вересня 2013 року він приїхав у с.Підгайчики, однак до виконання громадських робіт не приступив, в подальшому він не прибував і не приступав до виконання громадських робіт, оскільки має борги перед людьми і повинен їх повертати, тому змушений працювати з метою повернення коштів людям на інших роботах.

Обвинувачений у вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.382 ч.1 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає визнання вини в повному обсязі, щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Остаточне покарання суд визначає за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України, оскільки обвинувачений після постановлення вироку Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2011р.,яким його було засуджено за ст.364 ч.2, ст.366 ч.2 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, та постанови Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2013 року, якою покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 грн. було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. Обвинувачений є засудженим згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 26 грудня 2011 року до штрафу в розмірі 10 000 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

Щодо призначення додаткового покарання - позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю, то суд зазначає, що оскільки дане питання не обговорювалось при винесенні постанови Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2013 року, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2011 року в частині призначення додаткового покарання є виконаним, то додаткове покарання за правилами ст.71 ч.3 КК України суд не призначає.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.382 ч.1 КК України і призначити покарання штраф в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2011 року та постанови Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2013 року,якою покарання у виді штрафу у розмірі 10 000 грн. було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт і остаточно призначити покарання у вигляді - штрафу в розмірі 8500 гривень та 30 днів арешту.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 з часу його затримання і перебування під вартою з 6 квітня 2015 року по 5 травня 2015 року і на підставі ч.5 ст.72 КК України звільнити ОСОБА_4 від при значеного покарання у виді арешту - в зв`язку з його реальним відбуттям.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 замінити з тримання під вартою на підписку про особисте зобов`язання із негайним звільненням його з-під варти до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1