Справа №
Вирок

Іменем
України

2 вересня 2008 року Теребовлянський районний суд Тернопільської
області

в
складі: головуючого суддді Бойка І.І.

при секретарі Пасько Л.Р.

з участю прокурора Габрука
О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Теребовля кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
українця, громадянина України, уродженця
та жителя с.
Ладичин Теребовлянського району Тернопільської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого згідно ст.
89 КК України,

за ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
українця, громадянина України, уродженця
м. Тернопіль, жителя с.
Воля Теребовлянського району Тернопільської області, з середньою спеціальною освітою,
одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше
не судимого,

за ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

В ніч із 11 на 12 квітня 2008 року приблизно о 3 год.
ОСОБА_2., який працював на посаді охоронця ЗАТ «Агрокомбінат», що у с. Ладичин
Теребовлянського району, і в цей час знаходився на робочому місці, та ОСОБА_1.,
реалізуючи свою попередню домовленість, прийшли до складського приміщення току
вказаного господарства, де ОСОБА_2. відхилив двері складу, а ОСОБА_1. проник у
вказане приміщення і через отвір відхилених дверей передав зі складу ОСОБА_2.
чотири мішки аміачної селітри. За цими діями їх застав інший охоронець
господарства ОСОБА_3. Після цього, ОСОБА_1. та ОСОБА_2., незважаючи на
попередження ОСОБА_3., відкрито для останнього та в його присутності продовжили
реалізацію свого злочинного наміру та, діючи
умисно, переслідуючи корисливі цілі, викрали вказані чотири мішки аміачної селітри, винесли
їх за територію господарства та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Цими своїми діями ОСОБА_1. та ОСОБА_2. завдали ЗАТ «Агрокомбінат» матеріальну
шкоду на суму 820 грн.

Сам
підсудний ОСОБА_1. вину свою у вчиненому ним злочині визнав повністю та
пояснив, що дійсно він в ніч з 11 на 12 квітня 2008 року спільно із ОСОБА_2.,
який працював охоронцем ЗАТ «Агрокомбінат», що у с. Ладичин Теребовлянського
району, викрали для власних потреб чотири мішки аміачної селітри, однак за цим
заняттям їх застав інший охоронець ОСОБА_3. Незважаючи на його зауваження, вони
винесли вказані мішки за територію господарства і він поносив викрадене додому. Викрадене майно він
повернув на вимогу директора господарства.

Підсудний
ОСОБА_2. свою вину у вчиненому визнав та дав пояснення, аналогічні поясненням
підсудного ОСОБА_1

Підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять справу розглядати без дослідження письмових доказів та допиту
свідків, так як погоджуються з
усіма фактичними обставинами справи.

Крім визнання вини самими підсудними ОСОБА_1. та ОСОБА_2., їхня вина
доводиться іншими доказами, що є в
матеріалах кримінальної справи, які в судовому засіданні не досліджувалися,
фактичні дані яких підсудні не заперечують
та не оспорюють.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, які виразилися
у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою
змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в інше приміщення, підпадають під ознаки ч. 3
ст. 186 КК України.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_2., які
виразилися у відкритому викраденні
чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в інше приміщення, підпадають під ознаки ч. 3
ст. 186 КК України.

Обираючи міру покарання
підсудному ОСОБА_1., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, його молодий вік, те,
що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, шкоду
відшкодував, позитивно характеризується
по місцю проживання та місцю попередньої роботи, а тому суд вважає можливим виправлення
ОСОБА_1 без відбування покарання, і до
нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Обираючи міру покарання
підсудному ОСОБА_2., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у
вчиненому, шкоду повністю відшкодував,
позитивно характеризується по місцю проживання та місцю попередньої
роботи, має на утриманні малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, а тому суд вважає можливим виправлення
ОСОБА_2. без відбування покарання, і до
нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись
ст. 323, 324 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК
України, та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання із випробуванням з іспитовим
строком 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Визнати виним ОСОБА_2у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання із випробуванням з іспитовим
строком 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_2обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня постановлення вироку.

Міру запобіжного заходу підсудних
до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської
області на протязі 15діб через
Теребовлянський районний суд.

Головуючий: