У Х В А Л А
Справа № 569/8485/15-к
23 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі Слакві ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження по окремому кримінальному правопорушенню (епізоду),-
В с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження по окремому кримінальному правопорушенню (епізоду).
Просить слідчого суддю прийняти дану скаргу до розгляду та скасувати постанову про закриття кримінального провадження по окремому кримінальному правопорушенню (епізоду)
Вважає вказану вище постанову слідчого не законною, винесеною без з`ясування всіх обставин справи, вказує на неповноту досудового слідства.
Для розгляду скарги в судове засідання заявник скарги не з`явилась, хоча представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 повідомлялась належним чином телефонограмою. Остання повідомила, що для розгляду скарги з`явиться зазначений в скарзі адвокат ОСОБА_7 , який також повідомлявся телефонограмою, однак для розгляду скарги не з`явився. В матеріалах скарги відсутня довіреність ОСОБА_5 на представництво її інтересів адвокату ОСОБА_7 ..
Слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився.
Врахувавши думку прокурорів які з`явилися в судове засідання про розгляд скарги без участі заявника скарги та її представника, слідчий суддя вважає, що відсутність названих осіб не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки клопотань про перенесення розгляду скарги не подано.
В судовому засіданні заступник начальника відділу процесуального керівництва кримінальних проваджень прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та старший прокурор прокуратури області ОСОБА_3 заперечили щодо зазначених вимог у скарзі, просили суд у її задоволенні відмовити. Зокрема, вважають, що посилання на буцімто існуючий аудіо запис розмов ОСОБА_6 з ОСОБА_9 не заслуговують на увагу, оскільки не є належним та допустимим доказом по справі. Будь яких клопотань з цього приводу, щодо дослідження аудіо записів розмов, стороною ОСОБА_5 слідчому не пред`являлись . Вважають, наведені покликання заявника скарги, не спростовують вірно прийнятого процесуального рішення про закриття кримінального провадження відносно конкретної особи, а саме ОСОБА_9 ..
Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Закриваючи провадження слідчий керувався ст.,110, п.2 ст. 284 КПК України.
У відповідності до ч.1 п.2 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.
Та обставина, що представник скаржника ОСОБА_6 отримала названу вище постанову слідчого 05.06.2015р. не заперечується прокурорами які з`явились в судове засідання.
Зважаючи на викладені обставини (факти) в скарзі, враховуючи наведені законодавчі норми, скаржник має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та строк оскарження ним постанови не пропущений.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досудове розслідування проведено із достатнім з`ясуванням всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
При прийнятті рішення слідчим про закриття кримінального провадження в повній мірі досліджені, належним чином перевірені показання самої ОСОБА_5 щодо протиправності дій, на її думку, судді ОСОБА_9 ..
Слідчий суддя вважає, що висновки слідчого, які містяться в його постанові від 07 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження по окремому кримінальному правопорушенню (епізоду), відповідають фактичним обставинам та зібраним доказам. Зазначені висновки слідчого знайшли своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_5 на вказану постанову слідчого.
Судом встановлено, що у 2013 році в провадженні судді Рівненського міського суду ОСОБА_9 знаходилася цивільна справа №569/2845/13-ц за позовом ОСОБА_5 до Рівненської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.
Позовна заява ОСОБА_5 у зазначеній справі надійшла до суду 13.02.2013 року (а.с. 2-5). Представником позивача згідно позовної заяви на підставі довіреності була ОСОБА_6 (а.21).
23.04.2013 року через канцелярію Рівненського міського суду ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення позову (а.с.29-30), в якій вона вказує, що всі оригінали документів на спірну квартиру АДРЕСА_1 нею було передано невідомим для неї особам, що спростовує викладене в її скарзі твердження про те, що оригінали документів на вказану квартиру нібито були передані судді ОСОБА_9 ..
25.04.2013 року ухвалою Рівненського міського суду було відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 32-33), про що її було повідомлено належним чином (а.с. 34). Вказана ухвала суду ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_6 не оскаржувалась та набрала законної сили.
Що стосується позовної заяви ОСОБА_5 до Рівненської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування від 12.02.2013 року (а.с.2-5) у справі №569/2845/13ц, яка перебувала в провадженні судді ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_5 вдруге звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ту ж квартиру, але вже з інших підстав, мотивуючи тим, що вона понад п`ять років проживала з ОСОБА_11 однією сім`єю і в зв`язку з цим набула права власності на спірну квартиру в порядку спадкування. До позовної заяви ОСОБА_5 було долучено в додатках: копія будинкової книги на квартиру; копія техпаспорту на квартиру; копія свідоцтва про право власності на житло; копія свідоцтва про право на спадщину за законом №12/2011.
В своїй скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що «оригінали документів, які були долучені у копіях до позовної заяви ОСОБА_5 та в оригіналах знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 , а саме витяг про державну реєстрацію прав від 18.11.2011 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.10.2011 року, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, були ймовірно передані суддею ОСОБА_9 ОСОБА_13 » та зазначає, що «слідчий не встановив наявність чи відсутність оригіналів вищевказаних документів у ОСОБА_13 , що на думку потерпілої, підтвердило б той факт, що суддя ОСОБА_9 передав ОСОБА_13 копії відповідних документів».
З цивільної справи №569/2845/13ц вбачається, що станом на 12.02.2013 року у ОСОБА_5 із документів на квартиру було лише: копія будинкової книги на квартиру; копія техпаспорту на квартиру; копія свідоцтва про право власності на житло; копія свідоцтва про право на спадщину за законом №12/2011. Оригінали цих документів ОСОБА_5 суду не надавались.
В своїй скарзі ОСОБА_5 вказує, що «оригінали документів були долучені в копіях до позовної заяви і серед них були оригінали: витяг про державну реєстрацію прав від 18.11.2011 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.10.2011 року, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі».
Між тим, в додатках до позовної заяви ОСОБА_5 взагалі не згадується про витяг про державну реєстрацію прав від 18.11.2011 року та про витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Лише міститься посилання на долучення копії свідоцтва про право на спадщину за законом №12/2011, а не на свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.10.2011 року, і то була долучена лише його копія, зазначена в додатку.
Таким чином, досліджені судом зазначені обставини спростовують доводи ОСОБА_5 про надання судді ОСОБА_9 оригіналів документів на квартиру. Крім того, ОСОБА_5 в своїй заяві про забезпечення позову у справі №569/2845/13ц сама вказує, що оригінали документів на квартиру вона передала невідомим особам, що також спростовує її доводи в скарзі про те, що документи були передані судді ОСОБА_9 ..
Необхідно зазначити і те, що 05.06.2013 року було винесено рішення у цивільній справі №569/2845/13ц (а.с. 66-69), яким відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні її позову. На вказане рішення нею було подано апеляційну скаргу, хоча пізніше представником ОСОБА_5 було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою ОСОБА_5 від позову (а.с.95). Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.10.2013 року було прийнято відмову представника ОСОБА_5 від позову і закрито у зв`язку з цим провадження у справі (а.с.98).
Суд враховує і ту обставину, що аналогічні скарги представників ОСОБА_5 та інших осіб, які зверталися із скаргами в її інтересах перевірялися Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, за результатами чого 30.01.2014 року було відмовлено у відкритті дисциплінарної справи стосовно суддів ОСОБА_9 і ОСОБА_14 за відсутності будь-яких порушень з їхнього боку у розгляді цивільних справ з приводу предмета спору зазначеної вище квартири.
Отже, вищевикладеними доказами, дослідженими судом, повністю спростовуються наведені у скарзі ОСОБА_5 обставини.
Слідчий, в постанові про закриття кримінального провадження по окремому кримінальному правопорушенню не безпідставно посилається на показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , свідчення яких не підтверджують фактів зловживання службовим становищем ОСОБА_9 ..
Пояснення вказаних свідків узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження.
Що стосується посилання ОСОБА_5 в скарзі на «роздруківку запису з аудіоносія», як на доказ її доводів, то слідчий суддя не може прийняти цей документ до уваги як доказ, тому що надана роздруківка розмов не є допустимим доказом у справі (ст.86 КПК України). Саме з наведених підстав не може бути скасована постанова слідчого від 07.04.2015р..
У відповідності до вимог ст.ст.9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, встановлено, що в ході досудового розслідування, слідчим були проведені всі необхідні слідчі дії, які були спрямовані на отримання доказів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останнім прийнято обґрунтоване, на законних підставах рішення про закриття кримінального провадження по окремому епізоду.
Доводи ОСОБА_5 , викладені у скарзі є необґрунтованими.
За наведених обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні скарги.
Згідно із ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303,305 КПК України, слідчий суддя -
У х в а л и в:
Копію ухвали направити для відома ОСОБА_5 її представнику ОСОБА_6 та в прокуратуру Рівненської області.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з часу її отримання до апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1