Справа № 1306/5417/12
Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 11/783/352/13
Доповідач : Волинець М. М.
Категорія: ч.4 ст.296, ч.1 ст.122, ч.2 ст.15-п.п.1,7
п.7 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2013 року колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді
Волинця М.М.

суддів:
Урдюк Т.М., Тенюха В.П.

за участю прокурора
Михалюка Р.В.

захисника
ОСОБА_1

представника потерпілої
ОСОБА_2

потерпілої
ОСОБА_3

засудженого
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові кримінальну
справу за апеляціями захисника ОСОБА_5
в інтересах засудженого ОСОБА_4 та
прокурора, який брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції, Дзерина
В.М. на вирок Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 грудня 2012 року,

в с т а н о в и
л а:

цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Ісаїв
Турківського району Львівської
області, жителя АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

визнано винним та засуджено: за ч.1 ст.122
КК України на два роки позбавлення
волі; за ч.4 ст.296 КК України на п'ять
років позбавлення волі; за ч.2 ст.15, п.п.1,
7 ч.2 ст.115 КК України на дванадцять
років позбавлення волі; за п.7 ч.2 ст.115 КК
України на чотирнадцять років
позбавлення волі.

Відповідно до ст.49 КК України ОСОБА_4
звільнено від призначеного за ч.1 ст.122
КК України покарання у зв'язку із
закінченням строку давності.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
визначено ОСОБА_4 покарання
чотирнадцять років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів вищевказаним
покаранням поглинуто покарання,
визначене вироком апеляційного суду
Львівської області від 21.05.2007 року, з
урахуванням внесених у нього змін
ухвалою Верховного Суду України від
08.04.2008 року, та визначено ОСОБА_4
остаточне покарання у виді
чотирнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Запобіжний захід - взяття під варту
ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу,
залишено без зміни.

Початок терміну відбуття покарання
ОСОБА_4 рахується з часу затримання - 4
червня 2004 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 100
000 гривень у відшкодування моральної
шкоди, в користь Бориславської
центральної міської лікарні у
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілих ОСОБА_7 в сумі 146,07
грн. та ОСОБА_8 в сумі 231,87 грн., а всього -
377,94 грн., та в користь НДЕКЦ при УМВСУ у
Львівській області вартість
проведення експертизи холодної зброї -
в сумі 188 грн. 30 коп.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та
жителя АДРЕСА_2, раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч.4 ст.296
КК України на три роки позбавлення
волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів покаранням,
визначеним вироком Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 22.12.2011 року, з урахуванням
внесених у нього змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 29.05.2012 року, поглинуто вищевказане
покарання та визначено ОСОБА_9
остаточне покарання у виді семи років
позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу
вироку в законну силу залишено -
заставу.

У строк відбуття покарання ОСОБА_9
зараховано час тримання його під
вартою, з 31 травня 2004 року по 17 жовтня 2011
року.

Після вступу вироку в законну
силу повернути ОСОБА_10 внесену нею
заставу в розмірі 30 000 грн. згідно
квитанції № 21308.29.1 від 04.10.2011 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, в групі осіб з ОСОБА_9 та
іншими трьома особами, відносно яких
кримінальні справи виділено в окремі
провадження у зв'язку з оголошенням їх
в розшук, в ніч з 30 на 31 травня 2004 року, в
період часу з 01:30 год. до 01:45 год.,
знаходячись в громадському місці -
поблизу будинку № 44, що по вул.Коваліва
в м.Бориславі Львівської області,
умисно вчинив хуліганські дії, що
виразились у грубому порушенні
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю
(заподіянням тілесних ушкоджень),
розпочавши безпричинно бійку з раніше
незнайомим йому ОСОБА_11, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 (з якими випадково зустрівся у
вказаному місці), із застосуванням
холодної зброї, заздалегідь
заготовленої для нанесення тілесних
ушкоджень.

У ході вказаної бійки ОСОБА_4,
діючи спільно з ОСОБА_9 та іншими трьома
особами, відносно яких кримінальні
справи виділено в окремі провадження,
наніс потерпілим ОСОБА_11, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 удари гострим та довгим клинком
ножа типу мисливського в різні частини
тіла. ОСОБА_9, в свою чергу, грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою
зухвалістю, безпричинно наносив
вказаним потерпілим множинні удари
руками та ногами в різні частини тіла,
знаючи про наявність холодної зброї
(ножа) у ОСОБА_4 та сприявши його
застосуванню останнім.

ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні
дії, спрямовані на позбавлення життя
ОСОБА_11 і ОСОБА_7, маючи єдиний умисел на
вбивство двох осіб з хуліганських
мотивів, наніс ОСОБА_11 удари гострим та
довгим клинком ножа типу мисливського
в різні частини тіла, чим спричинив
непроникаюче колото-різане поранення
задньо-бокової поверхні грудної клітки
справа у сьомому міжребер'ї,
колото-різане поранення правої сідниці
і шість поранень правого стегна, різану
рану другого пальця правої китиці, два
проникаючі колото-різані поранення
грудної клітки справа у другому та
сьомому міжребер'ях з пошкодженням
пристінкової плеври і правої легені, з
внутрішньою та зовнішньою кровотечею,
внаслідок чого умисно вбив потерпілого
ОСОБА_11.

Продовжуючи свої злочинні дії,
спрямовані на позбавлення життя
ОСОБА_11 і ОСОБА_7, з хуліганських
мотивів, маючи єдиний умисел на
вбивство двох осіб, ОСОБА_4 під час
вищевказаної бійки, ножем типу
мисливського завдав ОСОБА_7 сім
колото-різаних ран обох стегон та
сідниць, в тому числі і на передній
поверхні грудної клітки зліва,
спричинивши останньому легкі тілесні
ушкодження, що викликали короткочасний
розлад здоров'я. Однак, ОСОБА_4 свій
злочинний умисел на вбивство двох осіб
не довів до кінця з причин, які не
залежали від його волі, оскільки, після
нанесення ударів, потерпілий ОСОБА_7
впав на землю без свідомості,
виглядаючи як мертвий, а в подальшому
йому своєчасно надали медичну
допомогу.

Крім цього, ОСОБА_4 продовжуючи
свої хуліганські дії, з метою
протиправного заподіяння тілесних
ушкоджень ОСОБА_8, наніс останньому
ножем типу мисливського, що згідно
висновку експертизи відноситься до
холодної зброї, сім колото-різаних
поранень в ділянку великого вертлюга
правої стегнової кістки, на зовнішній
поверхні правого стегна у верхній та
середній третинах, що супроводжувалось
розвитком шокового стану середньої
важкості і призвело до розвитку
післятравматичного неврита сідничного
нерва справа від рівня верхньої
третини стегна із порушенням функції
стопи, що в свою чергу викликало
тривалий, понад три тижні розлад
здоров'я, спричинивши останньому
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Даний вирок оскаржено захисником
засудженого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 та
прокурором у справі ОСОБА_6 в
апеляційному порядку.

Захисник ОСОБА_5 в поданій апеляції
просить винести ухвалу про скасування
вироку суду та повернути справу на
додаткове розслідування. Разом з цим
змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на
такий, що не пов'язаний з позбавленням
волі.

Не погоджуючись з вказаним
вироком вважає, що такий є незаконним
та необґрунтованим, оскільки не
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, а на доказах, які зібрані
досудовим слідством з істотними
порушеннями
кримінально-процесуального закону, є
суперечливими і ґрунтуються на
припущеннях.

При проведенні досудового та
судового слідства були допущені
істотні порушення кримінально
процесуального права, неправильно
застосовано кримінальний закон.
Висновок суду не підтверджується
доказами, які досліджувались в
судовому засіданні. При наявності
суперечливих доказів, які мають
істотне значення для висновків суду, у
вироку не зазначено, чому суд взяв до
уваги одні докази і відкинув інші.

У матеріалах справи відсутні
докази, а також такі не здобуті в
судовому засіданні, які б свідчили про
те, що ОСОБА_4 вбив ОСОБА_11 і що його дії
були охоплені єдиним умислом,
спрямованим на позбавлення життя
ОСОБА_11 та ОСОБА_7 При цьому не
встановлено, що ОСОБА_4 перебував в
стані алкогольного сп'яніння, оскільки
в день події він спиртні напої не
вживав, що підтвердили свідки.

Звертає увагу суду на те, що в
матеріалах кримінальної справи не має
жодного беззаперечного доказу, який би
підтверджував, що ОСОБА_4 вбив ОСОБА_11,
тому на припущенні та доказах
отриманих незаконним шляхом був
складений обвинувальний висновок і
саме обвинувачення побудоване на
показах осіб, яких на її думку змусили
давати неправдиві покази.

Суд першої інстанції переніс у
вирок всі дані з обвинувального
висновку, без належної їх оцінки та
перевірки достовірності доказів.

Щодо зміни запобіжного заходу
зазначає, що у ОСОБА_4 різко погіршився
стан здоров'я, і він потребує
стаціонарного лікування.

Прокурор в поданій апеляції
просить скасувати вирок Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області відносно ОСОБА_4 та направити
матеріали кримінальної справи на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

В мотивах апеляційної скарги
вказує на те, що суд першої інстанції не
виконав положення ст.ст.334, 335 КПК
України, а саме мотивувальна частина
виправдувального вироку повинна
містити формулювання обвинувачення,
яке пред'явлене обвинуваченому і
визнане судом недоведеним, а також
підстави для виправдання підсудного з
зазначенням мотивів, з яких суд
відкидає докази обвинувачення.

При цьому суд неналежно дослідив
докази зібрані по справі, зокрема не
мотивувавши відкинув покази дані на
досудовому слідстві ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
ОСОБА_15, не надавши їм належної оцінки.

Крім того суд, виключивши з
обвинувачення умисне вбивство з
особливою жорстокістю та замах на
умисне вбивство з особливою
жорстокістю не надав належної оцінки
висновку судово-медичної експертизи
трупа ОСОБА_11 № 172 від 21.09.2004 року та
висновку судово-медичної експертизи
ОСОБА_7 № 695 від 30.06.2004 року зокрема щодо
кількості тілесних ушкоджень,
нанесених потерпілим.

Разом з цим, суд в порушення вимог
ст.335 КПК України у резолютивній
частині вироку не зазначив підстави
виправдання ОСОБА_4 за п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК
України та за ч.2 ст.15, п.п.4, 12 ст.115 КК
України.

Крім цього, судом безпідставно
застосовано до ОСОБА_4 таку обтяжуючу
обставину, як вчинення даного злочину в
стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідача,
засудженого ОСОБА_4 та його захисника
ОСОБА_1, які підтримали подану
захисником ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_4 апеляцію, а
апеляцію прокурора заперечили,
прокурора у справі ОСОБА_16, який
підтримав подану прокурором апеляцію,
а апеляцію захисника засудженого
заперечив, потерпілу ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_2, які заперечили
подані апеляції та просили залишити
вирок суду без змін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що
такі не підлягають до задоволення,
виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.4 ст.296 КК України, не
зважаючи на невизнання вини
засудженим, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
зібраними та перевіреними в судовому
засіданні доказами, є обґрунтованим та
ніким не оспорюється.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.296, ч.2
ст.15-п.п.1,7 ч.2 ст.115, п.7 ч.2 ст.115 КК України,
відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується зібраними та
перевіреними в судовому засіданні
доказами і є обгрунтованим.

Хоча засуджений ОСОБА_4 вину у
вчинених злочинах, не визнав, висновок
суду про доведеність його вини у
вчиненні зазначених у вироку злочинних
дій, ґрунтується на ретельно
досліджених в судовому засіданні та
перевірених в сукупності доказах.

Так, вина ОСОБА_4 у вчинених
злочинах стверджується показаннями
самого засудженого про те, що в ніч з 30
на 31 травня 2004 року, коли з ним був
ОСОБА_9 та інші хлопці, під час бійки,
він застосував ножа для нанесення
потерпілим ударів, після цього ніж
віддав ОСОБА_9, щоб той заховав його, а
також виявив, що загубив свій мобільний
телефон. Показаннями ОСОБА_9 про те, що в
ніч з 30 на 31 травня 2004 року відбулася
бійка, під час якої він наносив удари
руками та ногами незнайомим хлопцям, а
ОСОБА_4 в цей час наносив їм удари ножем
в різні частини тіла, після бійки
ОСОБА_4 виявив, що загубив на цьому
місці свій мобільний телефон, а ніж він
забрав на прохання ОСОБА_9

Вина ОСОБА_4 стверджується
показаннями потерпілих, які вони
давали послідовно на досудовому
слідстві і які всебічно перевірялися
під час судового слідства в суді першої
інстанції. Так, потерпілий ОСОБА_7
пояснив, що в ніч з 30 на 31 травня 2004
року він з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_8
повертались з бару, не маючи при собі
жодних заборонених предметів, коли на
зустріч їм йшло декілька незнайомих
хлопців. Пройшовши компанію незнайомих
хлопців, хтось з чужої компанії
привітався в їхню сторону, на його
думку привітався хлопець, який йшов
першим, який за описом був схожий на
ОСОБА_4, він обернувся і побачив, що
розпочалася бійка. Цей же хлопець
наносив удари ОСОБА_11 він цього вечора
був тверезим. На нього також нападали
хлопці з чужої компанії, які наносили
йому удари руками і ногами, після чого
він відчув різкий біль і, втративши
свідомість, впав на землю.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що
разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_11 після зустрічі
з друзями пішли в напрямку магазину
«Альфа», щоб сісти на таксі, оскільки до
кафе його викликати не змогли та
проходячи попри стоматологічну
поліклініку, побачили групу людей,
приблизно до восьми осіб, які були
одягнені в спортивні костюми. Хтось з
цієї компанії сказав їм «привіт», а
ОСОБА_11 відповів їм привітанням у
відповідь. Повернувшись, побачив як
почалася бійка. Незнайомі хлопці
напали також і на нього, поваливши на
землю, можливо захищаючись він і наніс
комусь удари з метою самооборони. Коли
його копали ногами та били руками,
почув вигуки «Що ви з ним возитесь,
давайте ножем!». Він теж викрикнув
«Хлопці, які ножі?», після чого відчув
два удари ножем в область стегна та
ноги і від болю втратив свідомість. Що
на той час відбувалося з його друзями,
він не бачив, оскільки знаходився в
лежачому положенні і йому наносили
удари, коли прийшов до тями, то пішов в
сторону «Альфа», але в цей момент
перебував у шоковому стані, тому хто
був поряд сказати не зміг.

Вина ОСОБА_4 стверджується
показаннями потерпілої ОСОБА_3 - матері
ОСОБА_11, яка пояснила, що її син 30.05.2004
року пішов з друзями святкувати
церковне свято - «Зелені свята». Вранці
31.05.2004 року близько 08.00 год. її брат
повідомив про смерть сина.
Стверджувала, що її син ніколи не мав з
ніким конфліктів та бійку першим не міг
розпочати. Після смерті її сина, перед
нею навіть ніхто не вибачився.

Крім цього, вина ОСОБА_4
стверджується показаннями свідків
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, яка є сестрою
потерпілого ОСОБА_7, які в цей вечір
відпочивали з потерпілими в кафе, однак
після того як вийшли з кафе, розійшлися.
Так, ОСОБА_17 пояснив, що після того як
вони з компанією вийшли з кафе, він
зустрів знайомого ОСОБА_20 з яким
вирішили піти в гості і зайти в магазин
«Альфа», щоб придбати пляшку горілки,
однак коли верталися побачили на траві
двох хлопців, підійшовши зрозумів, що
це ОСОБА_7, припідняв його та відвів до
кущів, в ОСОБА_11 пульс не
прослуховувався, а тому він побіг
викликати швидку. Свідок ОСОБА_20
підтвердив пояснення ОСОБА_17 з цього
приводу.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що коли
вертався від родичів пізно ввечері, то
по дорозі його знайомий розповів, що
недалеко від його дому сталася бійка,
однак швидку допомогу потерпілим не
викликали. Оскільки він йшов до свого
будинку повз стоматологічну
поліклініку, то побачив хлопця, що
сидів на асфальтній доріжці та ще двоє
хлопців - один лежав на траві, а другий
сидів біля нього. Всі троє були йому не
знайомі. Він побіг у будинок, що був
поруч, щоб викликати швидку допомогу і
поміг занести хлопця, що лежав на траві
в швидку допомогу.

Крім того, вина ОСОБА_4
стверджується показаннями свідків
ОСОБА_22, ОСОБА_23, свідків ОСОБА_24,
ОСОБА_25 та ОСОБА_26, які працювали в кафе
«Галактика» та «Вернісаж», показаннями
свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28, даними на
досудовому слідстві та оголошеними і
перевіреними під час судового
слідства.

Вищенаведені показання
потерпілих, свідків та частково
засуджених підтверджуються
протоколами ставок віч-на-віч від 09.06.2004
року та 11.06.2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9,
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_9,
висновком судово-медичної експертизи
трупа ОСОБА_11 № 172 від 21.09.2004 року,
згідно якого встановлено причини
настання смерті у ОСОБА_11, поясненнями
з цього приводу експерта ОСОБА_29,
висновками судово-медичних експертиз
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 щодо
визначення ступеня тяжкості завданих
тілесних ушкоджень, поясненнями
експерта ОСОБА_30 з цього приводу,
протоколом огляду місця події від
31.05.2004 року з доданою схемою та
фототаблицею, та протоколом огляду
місця події від 31.05.2004 року - будинку
ОСОБА_4, протоколами пред»явлення
предметів для впізнання, протоколами
відтворення обстановки та обставин
події, висновками судово-медичної
імунологічної експертизи,
судово-медико-криміналістичної
експертизи, експертизи холодної зброї,
які належно аргументовані з наукової
точки зору та не суперечить іншим
доказам по справі.

Вищенаведені докази вини
засудженого ОСОБА_4 не суперечать іншим
доказам по справі та
взаємоузгоджуються, а тому суд першої
інстанції правомірно поклав їх в
основу обвинувального вироку.

Показання засуджених ОСОБА_4 та
ОСОБА_9, показання матері ОСОБА_4 є
спрямованими на уникнення від
кримінальної відповідальності, а тому
суд першої інстанції вірно визнав їх
такими, що не відповідають дійсності та
взяв за основу вироку показання
потерпілих, свідків, висновків
експертиз, протоколів ставок
віч-на-віч, відтворення обставин події
та інших доказів вини засуджених, які
підтверджуються іншими доказами по
праві.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд першої інстанції надав
належну оцінку доказам у справі, чим
вичерпав усі можливості в збиранні та
дослідженні доказів обвинувачення.

На підставі аналізу всіх зібраних
у справі доказів, яким дана належна
оцінка відповідно до вимог ст.67 КПК
України, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність винності ОСОБА_4 і вірно
кваліфікував його дії ч.1 ст.122, ч.4 ст.296,
ч.2 ст.15-п.п.1,7 ч.2 ст.115, п.7 ч.2 ст.115 КК
України.

Покликання в апеляції захисника
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4
на те, що у матеріалах справи відсутні
докази вини засудженого, а також такі
не здобуті в судовому засіданні, які б
свідчили про те, що ОСОБА_4 вбив ОСОБА_11
і що його дії були охоплені єдиним
умислом, спрямованим на позбавлення
життя ОСОБА_11 та ОСОБА_7, визнаються
колегією суддів безпідставними та не
приймаються до уваги.

Призначаючи покарання
засудженому ОСОБА_4,, місцевий суд вірно
врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про його особу, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання,
покарання відповідає вимогам ст.65 КК
України.

Колегія суддів вважає, що
визначене судом першої інстанції
покарання є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та
попередження нових злочинів, а
покликання в апеляції прокурора на те,
що суд в порушення вимог ст.335 КПК
України у резолютивній частині вироку
не зазначив підстави виправдання
ОСОБА_4 за п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України та
за ч.2 ст.15, п.п.4, 12 ст.115 КК України та
безпідставно застосував до ОСОБА_4 таку
обтяжуючу обставину, як вчинення
даного злочину в стані алкогольного
сп'яніння, не відповідають дійсності та
колегією суддів до уваги не беруться у
зв»язку з безпідставністю.

Будь-яких істотних порушень вимог
кримінально-процесуального
законодавства при розслідуванні та
розгляді даної справи в суді першої
інстанції, які б вплинули на
правильність прийнятого судового
рішення, колегією суддів не
встановлено.

Керуючись ст.ст.362,365, 366 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 грудня 2012 року, яким
засуджено ОСОБА_9 за ч.4 ст. 296 КК України
та ОСОБА_4 за ч.1 ст.122, ч.4 ст.296, ч.2
ст.15-п.п.1,7 ч.2 ст.115, п.7 ч.2 ст.115 КК України,
залишити без змін, а апеляції захисника
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4
та прокурора, який брав участь в
розгляді справи судом першої
інстанції, ОСОБА_6 - без задоволення.

Головуючий :

Судді: