АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-25307 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст.. 185 ч. 3, 357 ОСОБА_6
ч. З КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р. Колегія судців
судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА А.І.

суддів КЕКУХ В.Ф., ШВИДКОГО Д.М.

за участю прокурора СВИЩ Л.А.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши кримінальну справу
за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Уманського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 p., яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше 6 разів судимий, -

засуджений за ст.. 185 ч. 3 КК України на 5 років позбавлення волі; за ст.. 357 ч. 3 КК - на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим йому
визначено остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше 4 рази судимий, -

засуджений за ст.. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

В порядку задоволення позовних вимог
із засуджених стягнуто на користь: потерпілого ОСОБА_3 - 1600 грн.; потерпілого ОСОБА_4 - 921 грн. 50 коп., а також на користь
держави 129 грн. 95 коп. судових
витрат.

Вирішено
питання про долю речових доказів по справі.

Згідно вироку ОСОБА_1 і ОСОБА_2
засуджено за те, що вони близько 23 години 29.08.2006 p., знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння і за попередньою змовою між собою, проникли в приміщення тимчасового
помешкання, розташованого у дворі приватного
будинковолодіння АДРЕСА_1, звідки таємно викрали 70джинсових
штанів, 6 джинсових піджаків, 2 джинсових шортів, 95 костюмних штанів, 10
чоловічих сорочок, джинсовий жіночий костюм, 9 полімерних сумок, а всього на
загальну суду 17557 грн., що в 100.3 рази
перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вони ж, повторно, будучи нетверезими, 30.08.2006 року близько 2 години 30 хвилин проникли
в будинок АДРЕСА_2, звідки
таємно викрали майно ОСОБА_4, зокрема,
гроші в сумі 472 грн., мобільний телефон
«Алькатель», інше майно, а всього на загальну суму 921 грн. 50 коп., після чого
ОСОБА_1 з викраденим зник, а ОСОБА_2 був затриманий в зазначеному
домоволодінні.

Крім того, ОСОБА_1 29.08.2006
р. близько 22 години 30 хв., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, в будинку АДРЕСА_3,
скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_5, заволодів її важливими особистими документами, а саме: паспортом
і трудовою книжкою.

В своїй апеляції та декількох доповненнях до неї ОСОБА_1 посилається: на
незаконність вироку, оскільки інкримінованих йому злочинів він не вчинював;
грубе порушення норм КПК працівниками міліції, слідчими органами, зокрема,
слідчим Сидоренко, які застосовували до
нього фізичний та моральний тиск, із-за чого він змушений був написати явку з
повинною і підписувати папери викривального характеру. Вказує на відсутність
будь-якого доказу у підтвердження його вини та на той факт, що засуджений
ОСОБА_2 обмовив його, зазначає і про те, що суд 1 інстанції, зокрема, суддя ОСОБА_6 упереджено
відносилась до нього, а секретар Люльчик В.В. вдалася до перекручення показань,
відповідей на запитання тощо.

Він просить врахувати і істотне погіршення його стану здоров'я із-за ряду
хвороб внутрішніх органів, знаходження його в санітарній частині СІЗО-30 та
необхідність медичного обстеження.

Апелянт просить скасувати, незаконний, на його
думку, вирок, справу направити на додаткове розслідування і змінити
йому запобіжний захід на підписку про невиїзд.

Засудженим ОСОБА_2, іншими учасникам судового процесу вирок не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді,
міркування прокурора про залишення вироку без зміни, засудженого
ОСОБА_1, який підтримав апеляцію і вважає себе незаконно засудженим,
перевіривши справу і обміркувавши доводи апеляції, колегія суддів приходить до
слідуючого.

Висновок суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, за які його засуджено, ґрунтується на достатній кількості доказів, які зібрані в
установленому процесуальним законом порядку і є легітимними.

Як вбачається з вироку, суд за кожним епізодом злочинної діяльності обох
засуджених глибоко і всебічно дослідив їх, дав їм юридичну оцінку і
обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Ними, зокрема, є:

(за епізодом крадіжки майна ОСОБА_3)
показання ОСОБА_3; свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; потерпілого за іншим епізодом ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11; визнавальні показання ОСОБА_1 при допиті в
якості підозрюваного 30.08.2006
р.(т. 1 а. с. 24); протокол огляду місця події від 30.08.2006 p.; речові докази - носильний одяг; висновок
дактилоскопічної експертизи про виявлення сліду пальця руки ОСОБА_1; протокол
відтворення обстановки і обставин події від 1.09.2006 p., де ОСОБА_2 викриває епізод від 29.08.2006 p.;

(за епізодом крадіжки майна ОСОБА_4) показання ОСОБА_4;
явки з повинною обох засуджених; протокол
огляду місця події від 30.08.2006 р.(т. 1 а. с. 97-99); протокол відтворення обстановки і обставин події від 1.09.2006 p., де ОСОБА_2 прямо
викриває ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що мав
місце 30.08.2006 р.(а. с. 49-53);

(за епізодом крадіжки документів) показання потерпілої ОСОБА_5; протокол виявлення і вилучення у ОСОБА_1 паспорта і
трудової книжки від 30.08.2006 p.; наявні речові докази(а. с. 88-89 т. 1).

Посилання в апеляції на застосування неправомірних дій є
голослівним, т. я. ці факти були предметом
перевірки і 18.12.2006 р. через їх не підтвердження було
відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Колегія судців після перевірки справи не знаходить
того, що засуджений ОСОБА_2 обмовив апелянта, оскільки навіть
без його свідчень є достатньо доказів викривального характеру про
участь ОСОБА_1 у вчиненні 3-х
епізодів злочинів.

Критична оцінка судом зміни
показань ОСОБА_1 є обгрунтованою, його посилання на відсутність доказів в апеляції є не чим іншим, як намаганням уникнути
відповідальності за скоєне.

Крім того, один лиш перелік наявних в апелянта захворювань(геморой, гастроуденіт тощо) не може слугувати підставою
для звільнення його із СІЗО т.я. існує спеціально встановлений порядок
такого звільнення.

Посилання на упередженість судді Ребриної К.Г. при
розгляді справи свого підтвердження під час її
апеляційної перевірки не знайшли. В справі також відсутні зауваження на протокол судового засідання, який виготовила секретар Люльчик
В.В., що дозволяє зробити висновок про його істинність.

Дії ОСОБА_1 за ст., ст.. 185 ч. 3,357 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи йому покарання, суд достатнім чином
врахував вимоги ст.. 65 КК, зокрема, тяжкість злочинних
діянь, асоціальність особи ОСОБА_1, обставини, що обтяжують його
покарання.

Визначене йому реальне покарання у вигляді
позбавлення волі є розмірним вчиненим злочинам, воно необхідне і
достатнє для попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирок суду, на думку колегії суддів, є законним і
обгрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених в
апеляції та зміни ОСОБА_1 запобіжного заходу, - не мається.

Керуючись ст.. ст..362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 р. щодо ОСОБА_1 - без зміни.