У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року та додане до неї клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень,

в с т а н о в и л а :

вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з встановленням іспитового строку з випробуванням 3 роки,

за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року змінено в частині призначеного покарання за ст. 190 КК України. Зменшено призначене ОСОБА_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він, за обставин, встановлених вироком суду, 06 червня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, маючи не зняту чи не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебував неподалік будинку АДРЕСА_2, де до нього звернувся малолітній ОСОБА_2 У цей час ОСОБА_1 помітив на шиї ОСОБА_2 золотий ланцюжок з хрестиком, у зв'язку з чим у нього виник умисний спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману вищевказаного золотого ланцюжка з хрестиком. Реалізовуючи свій умисел ОСОБА_1 попросив у ОСОБА_2 передати йому золотий ланцюжок з хрестиком, на що взамін пообіцяв через деякий час повернути та передати додатково кошти на атракціони. ОСОБА_2, не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_1, погодився та добровільно передав, а ОСОБА_1 взяв вищевказаний ланцюжок з хрестиком, яким розпорядився на власний розсуд, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Такими діями ОСОБА_1 завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 882 гривні 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_1 в період з 15 по 22 липня 2014 року, перебуваючи у м. Києві, в приміщеннях різних магазинів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів задля власного збагачення, впевнившись, що за його діяннями ніхто не спостерігає, таємно брав з поличок різноманітний товар та клав до поліетиленового пакету. Після чого виходив з лінії кас магазину, але кожного разу був зупинений працівниками охорони магазину, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для викрадення чужого майна, однак не доводив свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, 15 липня 2014 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні магазину «Фокстрот», розташованого в ТЦ «Дрім Таун», що знаходиться на пр-ті Оболонському, 1-б, таємно взяв колонки фірми «JBL» та « Beats Pill Black» загальною вартістю 4 878 гривень 40 копійок без ПДВ, що належать ТОВ «Сав дістрибьюшин».

- Цього ж дня, приблизно о 17.00 годині перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого в ТРЦ «Дрім Таун», що знаходиться по пр-ту Оболонському, 1-б, таємно викрав три пляшки віскі «Ханки Баністер» загальною вартістю 551 гривня 97 копійок без ПДВ, що належать ТОВ «Новус-України».

- В цей же день, приблизно о 18 годині 45 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Адідас», розташованого в ТЦ «Плазма», що знаходиться по пр-ту Оболонському, 1-б, таємно взяв чоловічі кросівки артикул G62106 вартістю 1 112 гривень 00 копійок без ПДВ, що належать ТОВ «Адідас Україна».

17 липня 2014 року приблизно о 19 годин 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Велика Кишеня», розташованого на вул. Г.Дніпра, 31, таємно взяв плашку коньяка «Васпуркан» вартістю 524 гривні 87 копійок без ПДВ, що належить ТОВ «Фуззи-фуд».

Цього ж дня, приблизно о 21 годин 45 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого по вул. Малиновського, 3, таємно взяв пляшку коньяка «Хенесі», вартістю 214 гривень 85 копійок без ПДВ, що належить товариству «Фоззи-фуд»

22 липня 2014 року приблизно о 12 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «Пул енд беа Україна», розташованого в ТРЦ «Дрім Таун», що на пр-ті Оболонському, 1-б, таємно взяв дві пари чоловічих шорт, що має артикул 5696/500/305/36 та 5696/500/305/38, загальною вартістю 478 гривень 40 копійок без ПДВ, що належать ТОВ «Пул енд беа Україна».

В цей же день, приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого на пр-ті Г. Сталінграду, 46, таємно взяв та помістив до поліетиленового пакету пляшку коньку «Маштоц» вартістю 463 гривні 20 копійок без ПДВ, що належить ТОВ «Фоззи-фуд».

При цьому, у разі доведення кримінальних правопорушень до кінця, ОСОБА_1 міг спричинити вищевказаним товариствам майнову шкоду в розмірі вартості раніше зазначених товарів.

Крім цього, ОСОБА_1 24 липня 2014 року приблизно о 15 годині

перебував поблизу будинку АДРЕСА_3, де поблизу одного з парадних входів побачив велосипед. У той момент у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда марки «Trek», що належить ОСОБА_4 Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_1 таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів задля власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до третього парадного входу вищевказаного будинку та викрав зазначений велосипед, що знаходився поблизу дверей парадного входу. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4000 гривень.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи правильності кваліфікації дій і доведеності його вини, просить змінити судові рішення в частині призначеного йому покарання. Вважає, що суди не урахували усі пом'якшуючі покарання обставини, які, на його думку, є підставами для призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом. Просить пом'якшити призначене йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та правильність кваліфікації його дій в касаційній скарзі не оспорюються.

Як вбачається з наданих копій судових рішень, при призначенні ОСОБА_1 покарання судом першої інстанції повністю дотримано вимоги ст. 65 КК, зокрема, враховано ступінь тяжкості скоєних засудженим злочинів, дані про його особу, обставини, що пом'якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, обставини скоєння злочину, та призначив реальне основне покарання у виді позбавлення волі.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на повно, всебічно та об'єктивно розглянутих обставинах кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні. На виконання вимог ст. 374 КПК у вироку наведено мотиви, якими керувався суд, приймаючи до уваги одні докази та відхиляючи інші.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд першої інстанції з дотриманням вимог зазначеного Кодексу врахував ступінь тяжкості скоєного засудженим злочину, який відповідно до ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що пом'якшують покарання є щире каяття та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_1 суд визнав вчинення злочину щодо малолітньої дитини та рецидив злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання відповідає загальним засадам його призначення, є необхіднім та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів, і не вбачає підстав для його пом'якшення.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК України, а його висновки в частині призначеного покарання ОСОБА_1 належним чином вмотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними немає.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення поданої ним скарги немає.

Крім того, засуджений надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому зазначає, що в зв'язку з перебуванням на лікуванні, він не мав можливості вчасно подати касаційну скаргу.

Оскільки засуджений не мав можливості вчасно подати касаційну скаргу з незалежних від нього причин, то колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1 та наявність підстав про його поновлення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року щодо нього

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

С у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_7. ОСОБА_6