Справа №11-397, 2007року Головуючий в 1-й інстанціїВітюк ВЖ.
Категорія: cm.cm.364 ч.3, 209 ч.1 КК України Доповідач Дуфнік Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Дуфнік Л.М.

суддів Майданюк К.І., Шершуна В.В.

з участю прокурора Бардецького О.І.

захисника ОСОБА_3.

потерпілої ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у
розгляді справи, на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2007
року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Прага Чехія, жителя АДРЕСА_1українця, громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

засуджено за ст.191 ч.2 КК України
до 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та працювати у правоохоронних органах строком на 3 роки.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_1від відбування покарання у виді позбавлення волі
звільнено з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік 6
місяців.

В частині
позбавлення права обіймати посади та працювати у правоохоронних органах строком
на 3 роки вирок підлягає виконанню реально.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на засудженого обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання; періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено
попередній -підписку про невиїзд.

За ст. 209 ч.1 КК України
ОСОБА_1виправдано.

Позов задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2. 300 грн. матеріальної
та 300 грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_1засуджено за те, що він , будучи службовою особою-
оперуповноваженим відділення карного розшуку Центральною відділу міліції ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області та виконуючи свої
службові обов'язки в складі слідчо-оперативної групи, 15 січня 2007 року
біля 12 години прибув за викликом у приміщення перукарні "Діва" по
вул. Чорновола, 86 в М.Хмельницькому та при проведенні огляду померлого ОСОБА_4. виявив у кишені сорочки гроші в
сумі 300 грн., вилучення яких процесуально не оформив, а, використавши
своє службове становище, заволодів ними та витратив
на власні потреби, придбавши в другій половині січня 2007 року DVD-плеєр.

В апеляції
прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції в зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, що потягло м'якість призначеного покарання,
та постановити новий вирок, яким
ОСОБА_1визнати винним у вчиненні

2

злочину, передбаченого ст.364 ч.3 КК України, і
призначити йому покарання із застосуванням
ст.69 КК України у вигляді З років позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та з конфіскацією
майна.

В запереченні на апеляцію прокурора засуджений просить залишити без зміни
вирок суду першої інстанції, оскільки вважає, що суд
правильно перекваліфікував його дії із ст.364 ч.3 КК України на ст.191 ч.2 КК України, а також вірно застосував до нього
ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію,
пояснення засудженого, його захисника, які вважають вирок суду законним і
обгрунтованим, а також пояснення потерпілої, яка також згідна з вироком суду і
просила врахувати, що на даний час засуджений повністю відшкодував заподіяні
збитки, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Вина засудженого ОСОБА_1у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, повністю підтверджується зібраними у справі і
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляції
прокурора про те, що суд неправильно перекваліфікував дії ОСОБА_1зі ст.364 ч.3 КК України на ст.191 ч.2 КК
України і відповідно призначив м'яке
покарання, колегія суддів вважає безпідставними. Суд першої інстанції, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1на ст.191 ч.2 КК
України, обгрунтовано вказав у вироку,
що ОСОБА_1. протиправно з корисливих мотивів привласнив чуже майно шляхом
зловживання своїм службовим становищем, заподіявши реальну майнову шкоду
потерпілій. При цьому зловживання
службовим становищем ОСОБА_1було лише способом заволодіння чужим майном.

Покарання засудженому ОСОБА_1. призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, особи винного, обставин, що пом'якшують
покарання. Зокрема, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_1. вперше притягується до кримінальної відповідальності, у
вчиненому щиро розкаявся, на утриманні має неповнолітню дитину.
Крім того, на даний час засуджений повністю відшкодував заподіяні злочином
збитки, що підтверджується поясненням потерпілої ОСОБА_2. та квитанцією про переказ їй коштів в сумі 600 грн. З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що звільнення
засудженого ОСОБА_1від відбування покарання у вигляді позбавлення волі
з випробуванням є обґрунтованим і не знаходить підстав для
скасування вироку місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах -

Ухвалила:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію
прокурора - без задоволення.