Справа
№ 1-171 / 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 року м. Звенигородка

Звенигородський
районний суд в складі

головуючого судді:
Дудніченко В.М.

при секретарі: Літвін
Н.М.

з участю прокурора: Шевченко В.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Звенигородка, Черкаської області в приміщені Звенигородського
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, казашка, громадянка Казахстану, уродженка с. Степанівка,
Мартукського району, Актюбінської області, жителька АДРЕСА_1, не
військовозобов"язана, освіта середня, не працююча, вдова, не судима в
скоєні

злочину передбаченого ст.164ч.1 КК
України,-

в с т а н о в и в:

Підсудна ОСОБА_1 згідно рішення № 2-329 від
12.04.2005 року Звенигородського районного суду Черкаської області позбавлена
батьківських прав, та повинна сплачувати аліменти на користь Звенигородської
ЗОШ - інтернат І-ІП ступенів, в розмірі 12 частинини всіх видів її доходів
щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на
одну дитину, починаючи з 04.03.2005 року і до повноліття дітей, на утримання
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, які навчаються в
Звенигородській загальноосвітній школі-інтернат І-ІП ступенів і знаходяться на
повному державному утриманні; Лисянського професійного аграрного ліцею в
розмірі 12 частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, починаючи з
04.03.2005 року і до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 року
народження, який навчається в Лисянському професійному аграрному ліцеї і
знаходиться на повному державному утриманні.

З
часу присудження аліментів, тобто з 04.03.2005 року, та по даний час аліменти
громадянкою ОСОБА_6 проживаючою в АДРЕСА_1, не сплачувалися. Вона злісно
ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів), не працевлаштовується, до центру зайнятості по питанню
працевлаштування не зверталася, на виклики та попередження державного виконавця
не реагувала. Мір до погашення заборгованості, що утворилася не приймала і не
приймає. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надавала, по
місцю їх проживання не провідувала. Маючи короткочасні заробітки від роботи у
приватних осіб, отримувала кошти які витрачувала на власні потреби і дітям
нічого не перераховувала. Так , наприклад : взимку 2007 року, ОСОБА_1, здала на
базарі невідомій особі горіхів на суму 700 (сімсот) гривень. 20.10.2008 року,
ОСОБА_6 назбирала металолому та здала приватному підприємцю ОСОБА_7 на суму 37
(тридцять сім) гривень. Крім того ОСОБА_6
має підсобне господарство: город, свиней, велику рогату худобу, але дітям ні
продуктами харчування, ні чимось іншим не допомагає.

Загальна
сума заборгованості аліментів по виконавчому листу станом на 01.10.2008 року
становить 35613,60 грн.

Допитана в судовому засіданні підсудна
ОСОБА_6 в інкримінуємому злочині вину
визнала повністю, пояснила, що
заборгованість по сплаті аліментів виникла з її вини в зв”язку з тяжким
матеріальним станом.

Винність підсудної у вчинені злочину в судовому
засіданні доведено доказами зібраними в справі перевірені судом у відповідності
до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в наслідок повного об'єктивного розгляду в
судовому засіданні, суд вважає, що
пред'явлене обвинувачення доведено
повністю.

Суд
дії підсудної ОСОБА_6 кваліфікує за ст.164 ч.1 КК України, як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи підсудної,
яка по місцю проживання характеризується позитивно.

Пом'якшуючі
вину обставини визнання вини.

Обтяжуючі
вину обставини не встановлено.

Суд
рахує, що до підсудної ОСОБА_6 необхідно вибрати покарання у вигляді обмеження волі.

Суд враховує, як пом'якшуючі вину обставини, а також те що тяжких наслідків
не наступило, підсудна вперше скоїла злочин,
має постійне місце проживання, а тому за доцільним суд, вважає, на
підставі ст. 75 КК України звільнити підсудну
від відбування покарання з випробовуванням.

Речові
докази по справі відсутні.

Судових
витрат по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,-

з а с у д и в
:

визнати
ОСОБА_1 винною в скоєні злочину, передбаченого ст.164ч.1 КК України, та
призначити покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного
покарання у вигляді 1 року обмеження
волі з випробовуванням якщо він протягом однорічного іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Покласти
на засуджену ОСОБА_1 обв'язки відповідно
до ст.. 76 КК України:

1.
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи;

2.
Повідомляти кримінально виконавчу систему про зміну місця проживання та роботи;

3.
Періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну
силу обрати підписка про невиїзд.

Речових
доказів по справі не має.

Судових
витрати по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено

На
вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15
діб з моменту проголошення.

Суддя Дудніченко
В.М.