АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/582/15 Справа № 711/2079/14-к Категорія: ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілих

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , Драговоз, ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження апеляційними скаргами прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_72 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 травня 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору, відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000045, відносно ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні, був повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Підставами прийняття такого рішення у підготовчому судовому засіданні колегія суддів вказала в ухвалі на те, що в обвинувальному акті не сформульоване обвинувачення ОСОБА_7 .

Також, даною ухвалою, колегією суддів, стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 19 липня 2015 року включно з посилання на наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ст. 177 КПК України та визначений розмір застави відповідно до вимог ч. 3 ст.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року в частині повернення прокурору обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт на його думку відповідають вимогам ст. 291 КПК України.

Також не погоджуючись з ухвалою колегії суддів, захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подана апеляційна скарга в якій вони просять скасувати оскаржувану ухвалу та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисники вказують на незаконність обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, без належного для цього обґрунтування, всупереч вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та вимог міжнародного права. Стверджують про наявність підстав для обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання його під вартою, зокрема того, що він ніяким чином не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як досудове розслідування закінчено. Вважають, що ризики на які посилається суд в своїй ухвалі, відсутні.

Крім того, захисники вказують на те, що визначений розмір застави, судом при постановленні ухвали, є недоцільним за відсутності у обвинуваченого такої суми грошових коштів та взагалі будь-якого майна.

В поданих потерпілими запереченнях на апеляційні скарги, вони просять суд відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, проти апеляції захисників заперечив, думку обвинуваченого та його захисників, які заперечили проти задоволення апеляції прокурора, свою апеляційну скаргу підтримали, міркування потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисників до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, передбачені п.п.1-9 даної статті.

В описовій частині обвинувального акта зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування; обставини кримінальної події, які було встановлено під час розслідування; місце, час, способи, мотиви й наслідки кримінального правопорушення, а також докази, які зібрані в провадженні, показання кожного із підозрюваних по суті пред`явленої підозри, доводи, наведені підозрюваними в свій захист, результати їх перевірки, тощо. При посиланні на докази обов`язково зазначаються аркуші кримінального провадження.

Дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, колегія суддів вважає, що вимоги ст.291 КПК України прокурором виконані в не повному обсязі.

У відповідності до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обґрунтованим є висновок Придніпровського районного суду м.Черкаси в своїй ухвалі від 20 травня 2015 року про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини події без зазначення формулювання обвинувачення.

Вказані порушення унеможливлюють проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також здійснення повноцінного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто порушує право особи на захист.

З огляду на вимоги ст. 337 КПК України, про те, що судовий розгляд здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, з урахуванням зазначених в судовому рішенні недоліків, то суд першої інстанції при підготовчому засіданні прийшов до обґрунтованого висновку про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 прокурору для усунення його недоліків.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції незаконно виніс ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта, спростовуються матеріалами провадження, оскільки в підготовчому провадженні необхідні висновки зробити можливо лише на підставі обвинувального акта, тому, невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є неприпустимою, а у даному обвинувальному акті виявлено вищезазначені недоліки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд вірно та обґрунтовано встановив допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону, а саме порушення вимог ст. 291 КПК України, за наявності яких ухвалив правильне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

Органам досудового розслідування та прокурору слід усунути недоліки, які зазначені як в ухвалі місцевого суду так і в ухвалі апеляційного суду, скласти обвинувальний акт відповідно до вимог КПК України і направити до суду для розгляду справи по суті.

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Крім того, клопотання про застосування запобіжного заходу було подано і розглянуто судом першої інстанції в рамках судового провадження та вирішено відповідно до вимог ст.331 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1. вироки, крім випадків передбачених ст.394 КПК України; 2. ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3. інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Таким чином, закон містить вичерпний перелік судових рішень, які ухвалені судами першої інстанції і які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, цей перелік не підлягає розширеному тлумаченню. Крім того, зазначеною нормою закону, законодавець чітко вказує на неможливість окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України.

Періодичний судовий контроль ( у порядку ст. 331 КПК ) забезпечує дотримання прав обвинуваченого згідно зі ст. 5 Конвенції в частині реалізації права на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в судовому провадженні. Виходячи з наведеного, ухвали про обрання, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судовому провадженні не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з вищевикладеного, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому в цій частині не може переглядатися судом апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він закінчується 19 липня 2015 року, і мають місце ризики, передбачені п.п. 2, 4 ст. 177 КПК України. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої визначає покарання з позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення завдано матеріальної шкоди в особливо великих розмірах великій кількості потерпілих, ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає повністю, збитки завдані потерпілим не відшкодував. Крім того вказує, що, мають місце також ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також скоїти нові злочини.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Заявлене клопотання прокурора підлягає до задоволення, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 19 липня 2015 року. Оскільки на момент апеляційного розгляду не змінились підстави та обставини на підставі яких обвинуваченому був обраний запобіжний захід у види тримання під вартою, то він підлягає продовженню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
В задоволенні апеляційних скарг прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_72 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20 травня 2015 року, якою повернуто прокурору обвинувального акту, відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, - залишити без змін.

Клопотання прокурора ОСОБА_73 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою на 30 діб, тобто до 18 серпня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :