Провадження № 1-кп/200/245/15
Справа № 200/1961/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000032, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого головним інженером в ТОВ «Керамброк», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2015 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Пежо 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по вул.Карла Лібкнехта з боку вул.Чкалова в напрямку пр.Ілліча в м.Дніпропетровську, із включеним ближнім світлом фар, із швидкістю біля 60 км/год.

На шляху руху, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і контролювати свої дії, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перетинали проїжджу частину справа наліво по напрямку руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, і, продовжуючи рух, в районі електроопори № 106 скоїв наїзд на вказаних пішоходів.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з формуванням вогнищ лівої задньо-лобної області та обох скроневих долей, синця повік правого ока, рани лобно-скроневої області праворуч, синця зовнішньої поверхні лівої гомілки, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день), а потерпілій ОСОБА_12 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця та садна обличчя, саднин голови, закритої травми грудної клітини, перелому 2,3,4,5,6,7,8,9-го ребер ліворуч по середньо-підпахвовій лінії, закритого перелому седалищної та лонної кістки ліворуч з задовільним стоянням відламків, закритого перелому дистальної третини діафизу лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, крапчастої рани середньої третини лівого плеча, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Пежо 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 12.3 та п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, які наголошують :

п.12.3. - "При виникненні небезпеки для руху або перешкоди, який водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди";

п.2.9(а) - «Водієві забороняється управляти транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних або токсичних речовин»,

невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_4 , що виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 19 січня 2015 року приблизно о 17.30 год. він керував автомобілем марки «Пежо 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 з увімкненим світлом фар та рухався по вул.Карла Лібкнехта з боку вул.Чкалова в напрямку пр.Ілліча у м.Дніпропетровську зі швидкістю 60 км/год. Перед цим, після купання в ополонці, він випив пляшку пива, але не відчував ніяких ознак сп`яніння. В процесі руху, дорога була вільною, інші транспортні засоби йому перешкод не створювали. Потім близько за 30 м, він помітив пішоходів, які рухались разом й виходили із-за припаркованого біля узбіччя автомобіля та переходили проїжджу частину не на пішохідному переході. Він прийняв всі можливі заходи, але оскільки відстань до пішоходів була незначною, запобігти зіткненню не вдалося. В результаті ДТП постраждали жінка та чоловік, як в подальшому дізнався потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Надалі ним були відшкодовані завдані збитки на лікування, а саме потерпілому ОСОБА_11 відшкодовано 6000 грн., а потерпілій ОСОБА_12 - 17 000 грн.
Вказав, що на місці дорожньо-транспортної пригоди протокол огляду та схема пригоди складалися в його присутності, зауважень до їх змісту він не мав.
Просить суду суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами.
В ході досудового розслідування заходи фізичного та психологічного примусу з боку робітників міліції до нього не застосовувались, покази давав добровільно.
В скоєному щиросердечно покаявся.

Показами представника потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що очевидцем дорожньо-транспортної пригоди він не був.
19 січня 2015 року йому по мобільному телефону повідомили, що на вул.. Карла Лібкнехта в м.Дніпропетровську трапилась дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої його батькові ОСОБА_11 завдано тілесних ушкоджень й він доставлений до лікарні.
Також вказав, що під час перебування батька в реанімації. обвинувачений повертав кошти за придбані ним ліки відповідно до чеків. Однак, повністю завданої шкоди обвинувачений ОСОБА_4 не відшкодував.
Показами представника потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що в результаті ДТП 19 січня 2015 року постраждала його мати ОСОБА_12 та її знайомий - ОСОБА_11 .
Так, 19 січня 2015 року йому по мобільному телефону повідомили, що мати потрапила у дорожньо-транспортну пригоди та знаходиться в лікарні. Про обставини пригоди йому відомо зі слів матері.
До обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру він не має, оскільки останнім повністю відшкодовані завдані збитки, просить не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 19 січня 2015 року, яким зафіксований факт дорожньо-транспортної пригоди в районі електроопори №106 по вул.Карла Лібкнехта у м.Дніпропетровську, вказані елементи вулиці, вид, тип й стан дорожнього покриття, спосіб регулювання руху на даній ділянці, дорожні знаки, умови освітленості, відстань видимості з робочого місця водія, також зазначені зовнішні пошкодження транспортного засобу марки «Пежо 307», розташування транспортного засобу на місці події. Зафіксовано, що на місці ДТП слідів шин та гальмування не виявлено.
З місця події вилучений автомобіль марки «Пежо 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.3-7).
Схемою дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею, якою встановлений напрямок руху автомобіля «Пежо 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напрямок руху пішоходів, відстань від тротуару та місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8-13).
Висновком медичного огляду від 19 січня 2015 року, яким встановлене алкогольне сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с.16).
Довідкою № 110 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.Мечникова», згідної якої, 19 січня 2015 року ОСОБА_11 госпіталізований до відділенні реанімації з діагнозом: гостра черепно-мозкова травма ( а.с.17).
Довідкою №9 КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня №16», відповідно до якої, ОСОБА_12 19 січня 2015 року госпіталізована до відділення політравми з діагнозом: струс головного мозку, забої, ссадин м`яких тканей голови, ЗГТК, множинні переломи ребер зліва, відритий перелом лівої плечової кістки ( а.с.18).
Протоколом огляду від 20 січня 2015 року, відповідно до якого предметом огляду був наданий ОСОБА_4 відеореєстратор «Videx» з відео файлом САМ00255.mpg, який долучено до матеріалів кримінального провадження ( а.с.25).
Протоколом огляду від 20 січня 2015 року, де об`єктом огляду є відеозапис дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2015 року, за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Відповідно до даного відеозапису, проїжджа частина дороги вільна та освітлена, зліва та справа від автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 , інших транспортних засобів, які б рухалися не було.
Переглядом відеозапису встановлено, що пішоходи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перетинали проїжджу частину справа на ліво по ходу руху автомобіля, а також зафіксований наїзд на цих пішоходів ( а.с.26).
Протоколом огляду від 21 січня 2015 року, відповідно до якого предметом огляду була надана ОСОБА_4 флеш-карта «Kingston micro SD ADAPTER» з відео файлом обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 січня 2015 року за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ( а.с.30).
Протоколом перегляду відеозапису від 21 січня 2015 року, де об`єктом огляду є відеозапис дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2015 року, за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с.31).
Протоколом відповідно до якого предметом огляду був наданий ОСОБА_4 відеодиск із записом обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 січня 2015 року за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ( а.с.35).
Протоколом огляду від 21 січня 2015 року, де об`єктом огляду є відеозапис дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2015 року, за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с.36).
Довідкою КП «Міськсвітло» від 23 січня 2015 року, згідно до якої, 19 січня 2015 року зовнішнє освітлення проїжджої частини вул.Карла Лібкнехта зі сторони вул.Чкалова в напрямку пр.Ілліча у м.Дніпропетровську в районі електроопори №106 увімкнено о 16.32 год. та вимкнено о 03.00 год. 20 січня 2015 року. Також встановлено, на електроопорах №№104,106, 108 електросвітлення не працювало ( а.с.40).
Висновком судової автотехнічної експертизи №70/27-51 від 28 січня 2015 року, відповідно до висновків якої, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Пежо 307» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.
При заданому механізмі пригоди, дії водія автомобіля «Пежо 307» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В умовах місця події, водій автомобіля «Пежо 307» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів своєчасним застосуванням екстреного гальмування та зупинкою автомобіля до місця наїзду ( а.с.75-76).
Висновком судово-медичної експертизи №361е від 28 січня 2015 року, згідно до висновків якої, у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: гострої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з формуванням вогнищ лівої задньо-лобної та обох скроневих долей, синця повік правого ока, рани лобно-скроневої області праворуч, синця зовнішньої поверхні лівої гомілки.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), якими могли бути виступаючі частини рухаючогося автомобіля з можливим послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття, можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи дані медичної документації, можливо вказати, що виявлені у ОСОБА_11 ушкодження могли утворитися незадовго до надходження його до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує слідчий у постанові.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження мають ознаки середнього ступеню тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Будь-яких об`єктивних даних про наявність алкогольного сп`яніння в представленій документації немає ( а.с.83-85).
Висновком судово-медичної експертизи №88е від 29 січня 2015 року, згідно до висновків якої, у потерпілої ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця та садна обличчя, саднин голови, закритої травми грудної клітини, перелому 2,3,4,5,6,7,8,9-го ребер ліворуч по середньо-підпахвовій лінії, закритого перелому седалищної та лонної кістки ліворуч з задовільним стоянням відламків, закритого перелому дистальної третини діафизу лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, крапчастої рани середньої третини лівого плеча.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухаючогося автомобілю, з можливим послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття, можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи дані медичної документації та рентгенологічні обстеження, можливо вказати, що виявлені у ОСОБА_12 ушкодження могли утворитися незадовго до надходження її до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує слідчий у постанові.
За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, (більш, як 21 день).

Будь-яких об`єктивних даних про наявність алкогольного сп`яніння в представленій документації немає ( а.с.89-92).
Речовими доказами відеодисками та флеш-картою, на яких маються відофайли обставин дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2015 року, за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які залишені на зберіганні при матеріалах кримінального провадження ( а.с.27-28, 32-33, 37-38).
Суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, не заперечував проти встановленого механізму дорожньо-транспортної пригоди.
Між тим, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена вищезазначеними доказами.
Так, як свідчить схема дорожньо транспортної пригоди, відстань, яку подолали пішоходи з моменту виходу на проїжджу частину до моменту наїзду складала 08 метрів. Висновком судової автотехнічної експертизи встановлено, що час руху пішоходів з моменту виходу на проїжджу частину до моменту наїзду більш ніж час руху автомобіля «Пежо 307» у загальмованому стані до наїзду, отже, автомобіль «Пежо 37» не перебував у загальмованому стані в момент виникнення його водію небезпеки для руху. Разом з тим, відстань на якій знаходився автомобіль «Пежо 307» в момент виникнення його водію небезпеки для руху, більша за відстань зупиночного шляху автомобіля «Пежо 307» при екстреному гальмуванні в умовах місця пригоди, тому водій автомобіля «Пежо 307» ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєчасним гальмуванням із зупинкою автомобіля до місця наїзду,
Тобто, дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Також, під час розгляду справи, судом переглянуто відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 січня 2015 року за участю водія ОСОБА_4 та пішоходів ОСОБА_11 й ОСОБА_12 , його механізм, завдяки чому суд наглядно переконався, що обвинуваченим ОСОБА_4 було порушено п.12.3 Правил дорожнього руху України, що призвели до вищезазначених наслідків, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 мав можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог зазначеного пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що злочин скоєний ОСОБА_4 віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, його стан здоров`я, за яким він перебуває на обліку з приводу хронічного холіциститу, також те, що обвинувачений ОСОБА_4 виключно позитивно характеризується за місцем мешкання, офіційно працює на посаді головного інженера в ТОВ «Керамброк», де також характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, повністю відшкодував ОСОБА_12 завдані матеріальні та моральні збитки, а потерпілому ОСОБА_11 частково, поведінку обвинуваченого після скоєного правопорушення щодо надання допомоги постраждалим від ДТП .
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків ОСОБА_12 та часткове ОСОБА_11 , щире каяття ОСОБА_4 та його активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки судом враховані не тільки наслідки, що настали в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди, але й характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень п.п. 2.9 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України, й тому суд вважає за доцільне застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 цього додаткового покарання.

Разом з тим, беручи до уваги вищенаведені дані про особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, повне відшкодування ОСОБА_4 завданих матеріальних та моральних збитків ОСОБА_12 та часткове ОСОБА_11 , щире каяття обвинуваченогосуд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання із випробуванням та покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 491 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік та шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.3 ч.1 ст.76 КК України повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи № 70/27-51 від 28.01.2015 року у розмірі 491,40 грн., перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок №0004, МФО 805012, , одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська.
Речові докази відеодиски та флеш-карту, на яких маються відофайли обставин дорожньо-транспортної пригоди, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження ( а.с.27-28, 32-33, 37-38).
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1