У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

Суддів

Вус С.М. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора м. Києва на вирок Голосіївського
районного суду м. Києва від 09 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 січня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Голосіївського
районного суду м. Києва від 09 жовтня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку м. Тореза Донецької області,

громадянку України, раніше судиму

10 квітня 2006 року Бориспільським

міськрайонним судом Київської області

за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України

на один рік позбавлення волі зі звільненням

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим

строком один рік з покладенням обов'язків,

передбачених ст. 76 КК України, та із застосуванням примусового лікування
від наркоманії на підставі ст. 96 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на два роки
позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_1. визначено остаточне покарання:

- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від
09 жовтня 2006 року за ч. 2 ст. 309 КК України - два роки позбавлення волі;

- за вироком Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 квітня 2006 року за ч. 1 ст. 309 КК України - один рік
позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, та із застосуванням примусового
лікування від наркоманії на підставі ст. 96 КК України, - які виконувати
самостійно.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1. 423 грн. 70 коп.
судових витрат за проведення хімічної експертизи.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2007 року
зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1. засуджено за те, що вона 22 серпня 2005 року о 15-й годині в с. Саливінки Васильківського
району Київської області повторно незаконно придбала та зберігала наркотичний
засіб - опій ацетильований, який перевезла до м. Києва без мети збуту.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про
скасування постановлених щодо ОСОБА_1. судових рішень з направленням справи на
новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону. При цьому посилається на те, що дії засудженої необхідно
перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України оскільки, на його думку, на
час притягнення до кримінальної відповідальності вона вважалася такою, що
судимості не мала.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Морозової С.Ю.,
яка не підтримала касаційного подання і вважала, що судові рішення є законними
та обґрунтованими, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи та
дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні
незаконного придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети
збуту і це в касаційному поданні не оспорюється.

Однак, як убачається з матеріалів кримінальної справи,
суд допустив неправильне застосування кримінального закону при кваліфікації
діяння.

Відповідно до вимог ст. 32 КК України повторність
відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної
відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за
цей злочин було погашено і знято.

Місцевий та апеляційний суди зазначені вимоги закону
порушили.

Як убачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_1. засуджена
за ч. 2 ст. 309 КК України з
тих підстав, що вона повторно вчинила ті самі дії, за які була засуджена
вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2004 року і вироком
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2006 року.

З таким висновком погодитись не можна, оскільки
постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня
2005 року ОСОБА_1. була звільнена від покарання, призначеного їй вироком
Денянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2004 року, і вважалась
такою, що судимості не має ( а. с. 167).

Крім того, про відсутність повторності в діях ОСОБА_1.
свідчить також те, що злочин нею було вчинено 22 серпня 2005 року, тобто до
постановлення попереднього вироку - Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 квітня 2006 року ( а. с. 83).

За таких обставин, судові рішення щодо ОСОБА_1.
підлягають зміні у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

З урахуванням матеріалів справи і зібраних та наведених у
вироку доказів, дії засудженої слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як
незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети
збуту.

Враховуючи те, що дії ОСОБА_1. перекваліфіковані на
закон, що передбачає менш тяжке покарання, та взявши до уваги, що нею вчинено
злочин середньої тяжкості, у якому вона щиро розкаялась, обставин, які
обтяжують покарання немає, колегія суддів вважає, що засудженій необхідно
призначити покарання у межах, встановлених у його санкції.

Керуючись ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора м. Києва задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2007 року щодо ОСОБА_1. змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України і
призначити їй за цим законом покарання у виді позбавлення волі строком на один
рік і шість місяців.

У решті вирок залишити без зміни.

С У Д
Д І :

Міщенко
С.М. Вус С.М.
Нікітін Ю.І.