Справа № 1-39/2008р.
В И Р О К

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

5 травня 2008 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - Г.М.
ОСТАПЕНКО

з участю прокурора М.В.
КЛИМЕНКА

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, не
працюючого, одруженого, військовозобов'язаного, раніше судимого: 20.04.2007р.
Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до одного року
позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, - обвинуваченого у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1., будучи раніше судимим і перебуваючи
на іспитовому терміні, належних висновків не зробив і знову скоїв злочин, а
саме: 12.03.2008 року близько 20год., знаходячись поАДРЕСА_2, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, навмисне, незаконно, проти волі законного
власника, шляхом відкриття вікна в майстерні, проник в дану майстерню, яка
належить гр. ОСОБА_2. на праві приватної власності, чим порушив недоторканість
житла останньої.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими
доказами:

- показами
підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду
пояснив, що дійсно він 12 березня 2008 року, вживши спиртні напої, вирішив піти
до сусідки ОСОБА_2. і вкрасти в неї щось з металобрухту. Близько 20 год. він
пройшов у двір та проник в майстерню громадянки ОСОБА_2. в с. Іваньки,
Маньківського району, Черкаської області, звідки викрав алюмінієвий бідон та
посуд. Наступного дня алюмінієвий бідон він продав за 30 грн. ОСОБА_3, сказавши
останній що бідон його особистий.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі
доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками
судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під
час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в
добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії підсудного за ч.1
ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння, що порушило недоторканість
житла громадян.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують його
відповідальність - це щиросердне каяття у вчиненому злочині, посередні характеристики;
обставини, що обтяжують його відповідальність - це вчинення злочину особою,
раніше судимою, та такою, що на момент вчинення злочину перебувала в стані
алкогольного сп'яніння і вважає за необхідне призначити йому покарання у
вигляді обмеження волі без застосуванням до нього ст. 75, 76 КК України, так як
на думку суду його не можливо виправити і перевиховати без ізоляціїї від
суспільства.

При остаточному призначенні покарання керуватись ст. ст. 71, 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Судових витрат немає. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.
162 КК України і призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним
вироком, що у перерахунку, відповідно до ст. 72 КК України становить шість
місяців позбавлення волі, приєднати повністю не відбуте покарання за вироком
Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2007р. у вигляді одного року
позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_1 покарання у
вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 обрати утримання під вартою, взявши
його під варту із залу суду, а строк відбуття покарання відраховувати з 05.05.2008
року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської
області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, засудженим з моменту
вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу з моменту його
проголошення.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК