Справа № 1-18 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року Волочиський районний суд
Хмельницької області

В
складі: головуючого-судді Бондара
О.О.

при
секретарі Хрупайло
Т.В., Вільжинській О.П.

з участю
прокурора Барановського
Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську
справу

про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця с.
Заудайки Ічнянського району Чернігівської області, жителя

АДРЕСА_1, з середньою освітою, неодруженого,
з

середньою освітою, непрацюючого,
українця, громадянина
України, військовозобов'язаного, раніше судимого :

1.
вироком Прилуцького міського суду від 01 березня 1991 року за ст. . 140 ч. 2,
з за ст. . ст. . 42 ч.3 КК України
до 4 р.п.в.;

2.
вироком Яготинського районного суду від 14 березня 1994 року за ст. . 17,
81 ч.3, 17 ст. 140 ч. 2,
89 ч. 1, 208 КК України з застосув. ст. . 42 КК України до 4 р. 6 міс. п.в.;

3.
вироком Ніжинського районного суду від 11 лютого 1999 року за ст. . 196 - 1 ч. 2,
140 ч. 2, 142 ч. 2 , 142 ч. 2 КК України з
застосув. ст. . 42 КК України до 6 р.п.в.
звільненого 07 жовтня 2004 року по
закінченню строку відбуття покарання;

за ст. . 187 ч. 2,
ч.3 ст. . 289,
ч. 1
ст.
357, ч.3 ст. 357
КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця та жителя

АДРЕСА_2 з неповною середньою освітою, розлученого,

непрацюючого, українця,
громадянина України, військовозобов'язаного, раніше

судимого
:

1. вироком Деснянського районного
суду міста Києва від 05 вересня 2003

року за ст. .
101 ч. 1
КК України (1960 р.) ,
ч. 1
ст.
263 КК
України (2001 р.),
ст. .

27 ч. 5, ст. . 358 ч. 1 КК України (2001 р.) ,
ст. . 185 ч.3 КК України (2001
р.) з

застое, ст. .
70 КК України - 4.п.в. , звільненого 20.07.2005
р. ст. . З
п."Б".

Закону України
„Про амністію" від 31
травня 2005 року

за ст. . 187 ч. 2,
ч.3 ст. . 289,
ч. 1
ст.
357, ч.3 ст. 357
КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, уродженця с.
Кіблич Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_3, недруженого, непрацюючого,
українця, громадянина
України, військовозобов'язаного ,
в силу ст. . 89 КК України
вважається раніше не судимим;

за ст. . 187 ч. 2,
ч.3 ст. . 289,
ч. 1
ст.
357, ч.3 ст. 357
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
, ОСОБА_2., ОСОБА_3 за попередньою
змовою 29

липня 2006
року біля 06 год. по вул. .
Фридрихівській м. Волочиська з
метою

заволодіння
чужим майном здійснили напад на потерпілого ОСОБА_4. Під час нападу заподіяли
потерпілому тілесні ушкодження шляхом удару металевою гантеллю в голову, нанесення ударів руками та ногами в голову та різні частини
тіла, а також

дерев'яним
бруском по спині, заподіявши потерпілому
тілесні ушкодження в вигляді забою головного мозку легкого ступеня, крововиливу в лівій завушній ділянці, рваних ран в лівій тім'яній та потиличній
ділянок, садна в ділянці спини з
переходом на ліву бокову поверхню тулуба,
які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я і не були
небезпечними для життя чи здоров'я потерпілого в момент заподіяння.

Під час
нападу відкрито заволоділи грошима в сумі 600
грн. та 100 доларами
США, що по курсу Національного Банку
України становить 505 грн., мобільним телефоном марки „Нокія"
вартістю 1100 грн. зі
стартовим пакетом „Київ Стар"
вартістю 50 грн., на рахунку якого знаходилось 30 грн., а всього майна потерпілого, яке знаходилось в автомобілі „Мерседес - Бенц 380", д.н. НОМЕР_1 на суму 2285 грн.

Після
заволодіння підсудними майном потерпілого ОСОБА_4., останньому вдалось вирватись і втекти від
підсудних.

Продовжуючи
злочинні дії, з метою залишення місця
вчинення злочину підсудні заволоділи автомобілем потерпілого „Мерседес - Бенц 380", д.н. НОМЕР_1та
доїхали на ньому до с. Порохня Волочиського району і з'їхавши з а/д Львів - Кіровоград -Знам'янка ,
покинули автомобіль в фруктовому саду зі східної сторони с.
Порохня .

Крім
того підсудні ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3. обвинувачуються в викраденні з
корисливих мотивів офіційних документів,
що належали потерпілим :
свідоцтва НОМЕР_2
, виданого 28 вересня 2003 року
Хмельницьким МРЕВ про реєстрацію автомобіля „Мерседес Бенц 380", д.н. НОМЕР_3, тимчасового реєстраційного талонуНОМЕР_4,
виданого 29
червня 2004 року
Хмельницьким МРЕВ, талон НОМЕР_5до
посвідчення водія виданий 20
квітня 1999 року та
нотаріально посвідчену від 30
квітня 2004 року
довіреність на ім'я ОСОБА_4. та ОСОБА_5. , які викинули неподалік від місця нападу на потерпілого.

Також
підсудні обвинувачуються в тому, що
незаконно заволоділи 29 липня 2006 року паспортами
та іншими важливими особистими документами потерпілих, а саме :
паспортом громадянина України серії НОМЕР_6виданим 20 вересня 2000 року Волочиським
РВ на ім'я ОСОБА_5, паспортом
громадянина України , серії НОМЕР_7 виданого 05
березня 1996 року
Волочиським РВ на ім'я ОСОБА_4та посвідчення водія серії НОМЕР_8 виданим 20 квітня 1999 року на ім'я
ОСОБА_4. які викинули неподалік від місця нападу на потерпілого.

Підсудний
ОСОБА_1 в суді вину в скоєному визнав
частково і пояснив, що в м. Києві познайомився з ОСОБА_6., який йому розповів . що в місті Волочиськ
проживає громадянин ОСОБА_4., який
здійснює торгівлю автозапчастинами і в якого можна шляхом обману і зловживанням
довірою заволодіти грошима. Двічі ОСОБА_1
приїзджав в м. Волочиськ з
ОСОБА_6 на автомобілі, привозили автозапчастини, які ОСОБА_1
сам продавав ОСОБА_4. за 400
доларів США. Після цього в 20
- х числах липня 2006 року
знову з ОСОБА_6 їздили в м. Волочиськ і ОСОБА_1 продав ОСОБА_4. автозапчастини за 200 доларів США.
Обидва рази ОСОБА_1 коли домовлявся про
продаж автозапчастинОСОБА_4. вказував своє ім'я „ОСОБА_7" замість власного
імені.

Після
цього з метою заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_4. шляхом обману і
зловживанням довірою потерплого ОСОБА_1. зателефонувавОСОБА_4. і запропонував
тому придбати в нього автозапчастини до вантажних автомобілів на суму біля 5000 доларів США.
Перелік автозапчастин та їхню вартість,
як краще домовлятись ОСОБА_1
розказував ОСОБА_6 Про можливість таким чином виманити гроші в
потерпілого ОСОБА_1 розповів ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., які погодились з ним поїхати в
м. Волочиськ. 28 липня 2006 року на
автомобілі, який винайняв ОСОБА_2. і
виїхали з Києва в м. Волочиськ. Зранку 29 липня 2006 року біля 5 год.
ОСОБА_1 зателефонував потерпілому
ОСОБА_4. і домовився про зустріч. ОСОБА_1
в своїх показах вказав, що мали
два варіанти заволодіння коштами потерпілого. Однак, коли побачили, що потерпілий під'їзжає до них, то ОСОБА_2
наказав ОСОБА_3. заховатись за зупинкою,
а ОСОБА_1 з ОСОБА_2. сіли в
автомобіль потерпілого, сказали ОСОБА_4.
, що
їхнє авто поламалось в
дорозі, а

автозапчастини лежать біля посадки. Що
необхідно проїхати по ґрунтовій дорозі ще метрів 100. ОСОБА_4. сів за кермо,
звернув на ґрунтову дорогу,
зупинився в місці, яке йому
вказали. Коли ОСОБА_4. вийшов з автомобіля,
то з ним пішов ОСОБА_2. , який гантелею наніс потерпілому удар в голову. Від
отриманого удару потерпілий присів на землю,
після чого почали наносити йому дари руками і ногами почергово ОСОБА_1
, ОСОБА_2, ОСОБА_3. вимагаючи, щоб потерпілий вказав місце в машині де
заховані гроші. В той момент, як
ОСОБА_2. побіг до машини і знайшов гроші потерпілий піднявся з землі і почав
від них втікати. Побачивши , що потерпілого зупинити не можуть, ОСОБА_2. наказав всім сідати в автомобіль
потерпілого і на ньому виїхали на а/д Тернопіль - Хмельницький. Проїхавши деякий час по цій дорозі, покинули автомобіль в саду. Коли вийшли з
автомобіля, то ОСОБА_2. дав ОСОБА_1 та ОСОБА_3. по 100 гривень, сам
зупинив попутну машину і поїхав в м.
Київ. Через декілька хвилин ОСОБА_1
та ОСОБА_3. теж зупинили попутну машину і поїхали в м. Вінницю. Звідти ОСОБА_3. поїхав в м. Гайсин,
а ОСОБА_1 зателефонував
ОСОБА_6. і той через деякий час з
залізничного вокзалу станції „Вінниця" на власному автомобілі завіз
ОСОБА_1. в м. Київ додому. Мобільний телефон потерпілого та
його особисті документи не викрадали.

Підсудний
ОСОБА_2. в судовому засіданні вину в скоєному визнав повністю і пояснив, що ОСОБА_1
запропонував йому з'їздити в м.
Волочиськ і шляхом обману виманити в громадянина, під приводом продажу автозапчастин гроші в
сумі від 3 до 5 тисяч доларів
США. Крім того домовились, що ОСОБА_2.
має назватись слідчим військової прокуратури і шляхом залякування потерпілого
можливою кримінальною відповідальністю за придбанняОСОБА_4викрадених раніше з
військової частини автозапчастин , теж
виманити певну суму коштів. Іншого плану заволодіння грошима потерпілого в них
не було. Авто для поїздки в м. Волочиськ
винайняв ОСОБА_2., який оплатив поїздку.
Вже в м. Волочиськ 29 липня 2006 року біля 5 год. ранку
ОСОБА_1 зателефонував потерпілому і
домовився про зустріч. Вже біля зупинки прочекали потерпілого біля 20 хв., а коли почав під'їзжати автомобіль
потерпілого, сказали ОСОБА_3. сховатись
за зупинкою. Коли приїхав потерпілий,
ОСОБА_2. з ОСОБА_1. сіли в авто
потерпілого і повідомили йому, що
автомобіль поламався в дорозі, а запчастини
розвантажені недалеко біля посадки і що до них необхідно ще проїхати метрів 100
з асфальтованої дороги. В місці, де
повинні були нібито знаходитись запчастини,
сказали потерпілому зупинитись. ОСОБА_4зупинився, вийшов з автомобіля і з ним пішов ОСОБА_2. ,
який вдарив потерпілого ззаду гантелею по голові. Від
удару потерпілий присів на землю. Після цього ОСОБА_2 почав наносити потерпілому удари в різні
частини тіла і вимагати, щоб той сказав
де знаходяться в машині гроші. ОСОБА_3. теж прибіг з-за зупинки і дерев'яним
бруском наніс потерпілому удар по спині. Спочатку гроші в автомобілі пішов
шукати ОСОБА_1 , однак не міг зайти і за
грошима пішов ОСОБА_2. В цей час утримувати потерпілого залишились ОСОБА_1 і ОСОБА_3. Коли ОСОБА_2. знайшов гроші, то побачив що потерпілий вирвався і почав
тікати. Зрозумівши , що потерпілого вже не наздогнати, ОСОБА_2. наказав всім сідати в автомобіль
потерпілого і на ньому поїхали на автомобільну дорогу, що веде в м.
Хмельницький. Через деякий час автомобіль залишили в садку. ОСОБА_2. дав
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. гроші по 100 гривень, а сам зупинив попутний автомобіль і поїхав в
напрямку м. Хмельницького. Документи в
потерпілого та мобільний телефон не викрадали.

Підсудний
ОСОБА_3. в судовому засіданні вину в скоєному визнав повністю і пояснив, що йому запропонували поїхати в м. Волочиськ з метою заволодіння коштами
потерпілого. В ОСОБА_3. був вихідний день і він погодився. 29 липня 2006 року біля 5 год. ранку
приїхали в м. Волочиськ, ОСОБА_1
зателефонував потерпілому і домовились про зустріч. Коли побачили, що потерпілий під'їзжає на автомобілі, то ОСОБА_3. сказали зайти за автобусну
зупинку. Пізніше, коли автомобіль з'їхав
з асфальтованої дороги, то почув крики і
з дерв'яним бруском прибіг і потерпілому , який лежав лице до землі,
удар по спині. Спочатку ОСОБА_1
бігав в автомобіль шукати гроші,
однак не міг знайти і тому гроші пішов шукати ОСОБА_2. Коли вже знайшли
гроші, то потерпілий втік. Наміру на
заволодіння автомобілем не мав, а сів в
автомобіль, бо всі сіли. Особисті документи потерпілого не
викрадав. Пізніше кинули

автомобіль недалеко від траси. ОСОБА_2. дав
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. по 100 гривень, а сам поїхав в м. Київ. ОСОБА_3. з ОСОБА_1. поїхали разом в Вінницю після чого ОСОБА_3.
поїхав в м. Гайсин ,
а ОСОБА_1 - в м. Київ.

Крім
визнання підсудними своєї вини їх вина в скоєному підтверджується. Показами
потерпілих, свідка, протоколами огляду місця події, протоколами відтворення обстановки та
обставин події висновками експертиз, протоколами
огляду речових доказів.

Так
потерпілий ОСОБА_4. в своїх показах вказав,
що ранішеОСОБА_6. проходив військову службу в місті Волочиську. По
завершенню служби звернувся до ОСОБА_4. з проханням позичити певну суму коштів
і обіцяв пізніше розрахуватись. Пізніше йому зателефонував громадянин, який представився „ОСОБА_7" ,
повідомив, що є
знайомим ОСОБА_6 і привіз на продаж автозапчастини. Перший раз були
стартера, які не підходили ні до якої
техніки і він вимушений був збути їх за ціною,
дешевше ніж придбав в „ОСОБА_7",
а другий раз гільзи до автомобіля „Зіл", за які теж заплатив 200 доларів США.
Коли потім роздивився на них, то
виявив, що і на „гільзах" його теж
обманули. Коли вже повідомили, що
привезуть чотири колінвали та паливних апаратури, то вже не довіряв „ОСОБА_7" і мав на
меті ретельніше перевірити привезені запчастини і зразу всі гроші не віддавати.
28 липня 2006 року знов
зателефонував „ОСОБА_7" , домовились, що
наступного дня привезе запчастини. 29
липня 2006 року між
5 та 6 год. ранку
приїхав на зустріч до нього біля в'їзду в м.
Волочиськ на вул. . Фридрихівську біля СВК „Червона Зірка". З
„ОСОБА_7" був ще один невідомий чоловік,
повідомили, що машина поламалась
і запчастини лежать біля посадки. Вони на автомобілі ОСОБА_4. під'їхали в
місце, яке вказали підсудні. Коли
потерпілий вийшов з автомобіля і пройшов декілька метрів з хлопцями. То з
посадки вибіг невідомий чоловік з дерев'яним бруском, В цей момент потерпілому з - заду нанесли
удар гантелею в голову від чого потерпілий втратив рівновагу і впав на землю.
Його положили лицем на землю, придавили
ногами до землі і почали бити та вимагати гроші. Потерпілий розповів де
знаходяться гроші і зрозумів, що
нападники після отримання грошей мають намір позбавити його життя. В розмові
між собою вони говорили, що потерпілого
необхідно буде завантажити в багажник автомобіля. ОСОБА_4. почав просити, щоб не вбивали і,
що сам піде до багажника автомобіля. Коли йому дали
можливість піднятись, то почав тікати
від нападників в напрямку с. Користова. За ним хтось побіг, але не наздогнали. Потім почув, як завівся автомобіль і поїхав. Люди ще
спали, але забігши в друге чи третє
господарство попросив, щоб викликали
швидку і міліцію. Нападники забрали з автомобіля гроші в сумі 600 грн. та 100 доларів США.
Викрали мобільний телефон марки „Нокія" вартістю 1100 грн. зі
стартовим пакетом „Київ Стар"
вартістю 50 грн., на рахунку якого знаходилось 30 грн., Викрали майна потерпілого, яке знаходилось в автомобілі „Мерседес - Бенц 380", д.н. НОМЕР_1на суму 2285 грн. Вже пізніше
люди приносили йому документи, які
нападники викрали з автомобіля і порозкидали в різних місцях. Після заподіяних
ударів в голову стан здоров'я потерпілого значно погіршився. Машина не
ушкоджена.

Потерпіла
ОСОБА_5дала в судовому засіданні покази,
що 29 липня 2006 року зранку чоловік поїхав з дому, пізніше довідалась, що на нього був здійснений напад, забрали гроші в сумі 600 грн. та 100 доларів
США, мобільний телефон „Нокія"
вартістю 1100 грн.
Потім люди почали повертати їхні особисті документи, які знаходили в різних місцях.

Свідок
ОСОБА_8 в своїх
показах вказав, що працює охоронником на
СТОВ „Птахівник" зранку бачив автомобіль,
однак не знає якої марки, криків
не чув і не бачив.

З
протоколу огляду місця події від 29
липня 2006 року
вбачається, що місцем вчинення злочину є
територія в м. Волочиськ по вул. Фридрихівської біля території СВК „Червона
Зірка" та автобусної зупинки.

З
протоколу додаткового огляду місця події від 29 липня 2007 року вбачається
, що
біля с. Порохня
між садом та посадкою було виявлено автомобіль потерплого

„Мерседес
Бенц 380", д.н. НОМЕР_3. В автомобілі
був виявлений мобільний телефон , що належав ОСОБА_1

Під час
проведення відтворення обстановки та обставин події, протоколи від 06 вересня 2006
року та 07 вересня 2006 року ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 показали місце вчинення нападу
на потерпілого, та вказали обставини за
яких було вчинено напад на потерпілого.

Згідно
звіту про оцінку автомобіля від 15
серпня 2006 року
вартість автомобіля „Мерседес
Бенц 380", д.н. НОМЕР_3становить
30 650 грн.

Згідно
висновку судово - медичної
експертизи від 04 вересня 2006 року № 170 вбачається, що потерпілому заподіяні легкі тілесні
ушкодження , що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно
висновку додаткової судово -
медичної експертизи від 20
лютого 2007 року № 56 вбачається, що заподіяні потерпілому тілесні ушкодження
не були небезпечними для його життя та здоров'я в момент заподіяння.

Дії
ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3. органами досудового слідства за ч. 2 ст. 187 КК України
кваліфіковано вірно і їх вина в нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, в суді була доведена повністю.

Потерпілий
на досудовому слідстві та в суді дав послідовні покази, що,
коли вийшов з машини, то
невідомий, який вдарив його гантелею, йшов з -
заду з лівої сторони, а другий
„ОСОБА_7" йшов з - заду з
правої сторони, що свідчить про
узгодженість дії підсудних. ОСОБА_3.,
дав покази, що коли почув крики, то підбіг і вдарив потерпілого дерев'яним
бруском по спині і той час, як
потерпілий лежав на спині. Крім того підсудні в судовому засіданні дали
покази, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. сіли в
машину до потерпілого, вказали йому
місце куди необхідно під'їхати, щоб
подивитись спочатку на запчастини. Коли відійшли від автомобіля, то ОСОБА_2. вдарив потерпілого гантелею.

Суд
критично ставиться до виправдовувальних показів підсудних і розцінює їх як
намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з
тим з обвинувачення підсудних слід виключити кваліфікуючу ознаку, як заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних
для життя та здоров'я потерпілого в момент заподіяння, оскільки дана обставина спростовується
висновком додаткової судово -медичної
експертизи від 20 лютого 2007 року № 56.

Кваліфікація
дій підсудних за ч.3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння
транспортним засобом з будь - якою метою,
що завдало значної шкоди потерпілому,
поєднаному з насильством ,
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого є невірною і їх дії слід
перекваліфікувати на ч. 2 ст. 289
КК України, як незаконне заволодіння
транспортним засобом з будь -
якою метою, поєднане з
насильством, що не є небезпечним для
життя або здоров'я потерпілого,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В суді
не була доведена вина осіб в заподіяні значної коди потерпілому в результаті
незаконного заволодіння транспортним засобом підсудними, оскільки автомобіль ушкоджений не був, що підтверджується протоколом додаткового
огляду місця події та протоколом огляду транспортного засобу, а вчинення щодо потерпілого насильства
небезпечного для життя чи здоров'я в момент заподіяння теж не знайшло свого
підтвердження.

За ч. 1 ст. 357 КК України та
ч.3 ст.
357 КК України підсудних слід виправдати, оскільки на досудовому слідстві та в суді
було встановлено, що особисті офіційні
документи, що належали потерпілим :
свідоцтво НОМЕР_2 , видане 28 вересня
2003 року Хмельницьким МРЕВ про реєстрацію автомобіля „Мерседес Бенц
380", д.н. НОМЕР_3, тимчасовий реєстраційний талонНОМЕР_4, виданий 29 червня 2004 року Хмельницьким
МРЕВ, талон НОМЕР_5до посвідчення водія
виданий 20 квітня 1999 року та нотаріально посвідчена від 30 квітня 204 року
довіреність на ім'я ОСОБА_4. таОСОБА_5,
, паспорта та іншими
важливими особистими

документами потерпілих, а саме :
паспорт громадянина України серії НОМЕР_6виданий 20 вересня 2000 року Волочиським
РВ на ім'я ОСОБА_5, паспорт громадянина
України, серії НОМЕР_7 виданого 05 березня 1996 року Волочиським
РВ на ім'я ОСОБА_4та посвідчення водія серії НОМЕР_8 виданий 20 квітня 1999 року на ім'я
ОСОБА_4підсудні і викинули неподалік від місця залишення автомобіля. Документи
знаходились в автомобілі і під час угону автомобіля підсудні їх викидали з
метою приховування злочину.

При
призначенні підсудним покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особи винних, обставини,
що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставин ,
що обтяжують покарання підсудних судом не встановлено.

Пом'якшуючими
покарання підсудних суд вважає щире каяття.

Враховуючи
наведені обставини, негативну
характеристику підсудного ОСОБА_1 , з
місця проживання, рецидив злочинів, суд приходить до висновку про призначення
йому покарання в виді позбавлення волі на строк в межах санкцій ст. 187 ч. 2,
289 ч. 2
КК України з застосуванням ст. . 70 КК України . Підстав для
застосування ст. 69 КК України суд
не знаходить.

Враховуючи
наведені обставини, характеристику
підсудного ОСОБА_2., з місця
проживання, суд приходить до висновку
про призначення йому покарання в виді позбавлення волі на строк в межах
санкцій ст. 187
ч. 2, 289 ч. 2 КК України з застосуванням ст. . 70 КК
України . Підстав
для застосування ст. 69 КК України суд
не знаходить.

Враховуючи
наведені обставини, характеристику
підсудного ОСОБА_3. з місця проживання,
суд приходить до висновку про призначення йому покарання в виді
позбавлення волі на строк в межах санкцій
ст. 187 ч. 2,
289 ч. 2
КК України з застосуванням ст. . 70 КК України . Підстав для застосування ст. 69
КК України суд не знаходить.

Цивільний позов
по справі не заявлено .

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним в скоєні злочину,
передбаченого ст. . 187 ч. 2 КК
України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк - сім
років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2
визнати винним в скоєні злочину,
передбаченого ст. . 289 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк - п'ять років.

На
підставі ст. . 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
ОСОБА_2покарання в виді позбавлення волі строком сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

Зарахувати
ОСОБА_2в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 02 вересня 2006 року по 20 лютого 2007 року включно.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_2 рахувати з 21
лютого 2007 року.

За ст. . 357 ч. 1 ,
ч.3 ст. 357
КК України ОСОБА_2 виправдати.

ОСОБА_1
визнати винним в скоєні злочину,
передбаченого ст. . 187 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк -
сім років з
конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. . 289 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк -п'ять років.

На
підставі ст. . 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
ОСОБА_1покарання в виді позбавлення волі строком сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

Зарахувати
ОСОБА_1в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 04 серпня 2006 року по 20 лютого 2007 року включно.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1рахувати з 21
лютого 2007 року.

За ст. . 357 ч. 1 ,
ч.3 ст. 357
КК України ОСОБА_1 виправдати.

ОСОБА_3визнати
винним в скоєні злочину, передбаченого ст. . 187 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк -
сім років з
конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_3визнати
винним в скоєні злочину, передбаченого ст. . 289 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк -п'ять років.

На
підставі ст. . 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3покарання
в виді позбавлення волі строком сім років
з конфіскацією всього належного йому майна.

Зарахувати
ОСОБА_3в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 16 вересня 2006
року по 20 лютого 2007 року включно.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_3рахувати з 21
лютого 2007 року.

За ст. . 357
ч. 1 , ч.3 ст. 357
КК України ОСОБА_3виправдати.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3до вступу вироку
в законну силу залишити попередню -
утримання під вартою.

Стягнути
з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3солідарно на користь управління Держказначейства
Хмельницької області 1106
грн. 34 коп. на
р/р 0040, МФО 815013, код ЕДРОПОУ 25575209, Призначення платежу "За дослідження " за проведення
Науково -дослідним
експертно - криміналістичним
центром при управлінні МВС України в Хмельницькій області експертиз.

Речові
докази: свідоцтво НОМЕР_2
, видане 28 вересня 2003 року
Хмельницьким МРЕВ про реєстрацію автомобіля „Мерседес Бенц 380", д.н. НОМЕР_3, тимчасовий реєстраційний талонНОМЕР_4,
виданий 29
червня 2004 року
Хмельницьким МРЕВ, талон НОМЕР_5до
посвідчення водія виданий 20
квітня 1999 року та
нотаріально посвідчена від 30
квітня 2004 року
довіреність на ім'я ОСОБА_4. та ОСОБА_5, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6виданий 20 вересня 2000 року Волочиським
РВ на ім'я ОСОБА_5, паспорт громадянина
України, серії НОМЕР_7 виданого 05 березня 1996 року Волочиським
РВ на ім'я ОСОБА_4та посвідчення водія серії НОМЕР_8 виданий 20 квітня 1999 року на ім'я
ОСОБА_4. , автомобіль „Мерседес
Бенц 380", д.н. НОМЕР_3повернути
потерпілимОСОБА_4., ОСОБА_5

Речові докази:

- дерев'яний
брусок - знищити;

- пару кросівок,
переданих на зберігання в камеру зберігання речових доказів

Волочиського РВ , квитанція №
03396 від 20 жовтня 2006 року повернути
засудженому

ОСОБА_3.

-
мобільний телефон „Нокія 6600", переданий на зберігання в камеру зберігання речових
доказів Волочиського РВ , квитанція №
03396 від 20 жовтня 2006 року
конфіскувати на користь держави.

Вирок може
бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженими в той
же строк з дня вручення їм копії вироку.