АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Романова
О.В.,

суддів Зав'язу
на С.М. та Ляшука В.В.,

з участю
прокурора Селюченко
І.І.,

перекладача ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_1,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок
Корольовського районного суду м.Житомира від 19.02.2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, мешканця АДРЕСА_1,
пенсіонера, одруженого, інваліда 3 групи, не судимого,

засуджено за ч.1
ст. 121 КК
України на 5(п'ять) років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК
України ОСОБА_1, звільнено від відбування покарання з випробуванням та
іспитовим строком на 2 роки, з
покладенням на нього зобов'язань повідомляти органи кримінально -виконавчої
системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1залишено попередню -підписку
по невиїзд.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирський області 66,68 гривень витрат,
пов'язаних з проведенням судово-криміналістичної експертизи.

Відповідно до
вироку суду першої інстанції ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів при
наступних обставинах.

Справа №11-293/2007 Головуючий у суді 1-ої інстанції
Побережний В.Й.

Категорія ч.1
ст.121 КК України Доповідач у
суді 2-ої інстанції Зав'язуй С.М.

2

03.11.2006 року, близько 16
год., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого
проживання в квартирі АДРЕСА_1, під
час конфлікту, що виник на ґрунті неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_2 умисно наніс
останньому один удар кухонним ножем в область кисті правої руки та один удар
ножем в область живота, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у
вигляді колото -різаної
рани правої кисті, яка відноситься до категорії легких з короткочасним розладом
здоров'я та колото-різаної рани передньої черевної стінки з проникненням в
черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, яка відноситься до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент
його заподіяння.

В поданій
апеляції прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав
доведеними, та правильності кваліфікації дій засудженого, ставить питання про
скасування вироку суду і постановления
нового, яким призначити ОСОБА_1покарання за ч.1 ст. 121 КК України із
застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3
років позбавлення волі. Прокурор вважає, що призначене судом покарання
невідповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким. Вказує на те,
що судом не в повній мірі врахована обставина, що обтяжує покарання - це вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, які заперечили
проти задоволення апеляції, думку прокурора Селюченко І.І., яка апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції
підтримала, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених
ст.365 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Викладені в
апеляції прокурора доводи про те, що засудженому призначено покарання, яке
невідповідає тяжкості вчиненого злочину, не можна визнати обґрунтованими.

Вирішуючи це
питання суд виходив з вимог ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу засудженого та з урахуванням всіх обставин справи.

Суд у вироку в
повній мірі урахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, який є
тяжким та обставини, що обтяжують покарання -вчинення злочину особою, що перебуває у стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням
пом'якшуючих покарання обставин, а також самої особи засудженого, який у
вчиненому щиро розкаявся, характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи,
пенсіонером, раніше не судимим, суд правильно прийшов до висновку про
можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, у зв'язку з чим,
обґрунтовано звільнив його від відбування призначеного покарання з
випробуванням на підставі ст.ст.75, 76
КК України.

3

На підставі
наведеного, апеляційний суд
вважає, що підстави
для задоволення апеляції та скасування вироку відсутні.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити
без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 19.02.2007 року щодо
ОСОБА_1 -без
зміни.