У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Кривенди О.В.,

суддів

Канигіної Г.В., Шевченко Т.В.,

за
участю прокурора

Казнадзея В.В.,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 8 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на вирок апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2007 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця м. Сніжне Донецької області,
раніше неодноразово судимого, востаннє: 17 листопада 2006 року за ч.2 ст. 15,
п.13 ч.2 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на дванадцять
років позбавлення волі,

засуджено
за п.12 ч.2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_1 визначено остаточне покарання -
чотирнадцять років позбавлення волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, уродженку с.
Великовічне Білоріченського району Краснодарського краю Російської Федерації,
мешканку м. Сніжне Донецької області, раніше судиму за ч. 3 ст. 185 КК України
на три роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік,

засуджено
за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на десять років позбавлення волі, а на
підставі ст. 71 КК України - на одинадцять років позбавлення волі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні
такого злочину.

29 листопада 2004 року ввечері ОСОБА_1, знаходячись за
місцем свого мешкання, в квартирі
АДРЕСА_1, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 і знайомим ОСОБА_5 вживали
спиртні напої. Приблизно о 22-й годині між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на ґрунті
ревнощів виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виник намір на вчинення вбивства ОСОБА_5

Реалізуючи цей злочинний намір, ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, умисно завдав по
голові ОСОБА_5 декілька ударів дерев'яним табуретом, а потім - молотком.
ОСОБА_2, діючи узгоджено з ОСОБА_1, взяла у ванній кімнаті білизняну мотузку і,
обмотавши її навколо шиї ОСОБА_5, почала здавлювати шию потерпілого до тих пір,
поки він не перестав подавати ознаки життя.

Після вчинення вбивства ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за допомогою
металевої ножівки та ножа кустарного виробництва, розчленили труп ОСОБА_5,
винесли з квартири частини тіла потерпілого і сховали їх в різних місцях
лісосмуг селища шахти № 32 м. Сніжне, а голову викинули у ставок, розташований
у тому ж селищі.

У своїй касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 зазначає, що призначене йому покарання є надмірно суворим і просить
його пом'якшити.

Засуджена ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі посилається
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до
неправильного застосування кримінального закону, вказує, що злочину за який її
засуджено, вона не вчиняла, а лише приховала злочин, вчинений ОСОБА_1 Просить
вирок апеляційного суду щодо неї змінити, кваліфікувати її дії за законом, що
передбачає відповідальність за приховування злочину, та призначити покарання в
межах санкції цього закону.

У касаційній скарзі захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 йдеться
про непричетність його підзахисної до вчинення інкримінованого їй злочину.
Захисник просить вирок апеляційного суду
щодо ОСОБА_2 змінити - перекваліфікувати її дії з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України
на ч. 1 ст. 396 КК України та призначити їй покарання в межах санкції цієї
статті.

Інший захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у своїй касаційній
скарзі порушує питання про скасування вироку щодо її підзахисної та закриття
справи, вважаючи, що в матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, за який вона засуджена.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора,
який просив залишити касаційні скарги без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у
скаргах доводи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку
злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними
у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, ОСОБА_1 під час досудового слідства і в судовому засіданні
стверджував, що вони разом із ОСОБА_2 під час сварки убили ОСОБА_5, при цьому
ОСОБА_2 білизняною мотузкою здавлювала шию потерпілого до тих пір, поки він не
перестав дихати.

Допитана як підозрювана ОСОБА_2 зазначала, що коли ОСОБА_5 після завданих
йому ОСОБА_1 ударів лежав на підлозі і хрипів, вона взяла у ванній мотузку і
здавила нею шию потерпілого. Після того, як ОСОБА_5 перестав подавати ознаки
життя, ОСОБА_1 розчленив його труп, останки якого потім заховали в лісопосадці,
а голову викинули у ставок (т.1. а.с. 184-190).

Під час відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_2 підтвердила ці
показання та на місці вчинення злочину продемонструвала, як вони з ОСОБА_1
позбавили ОСОБА_5 життя та куди заховали частини розчленованого трупа (т.1 а.с.
210-215).

За даними протоколу огляду місця події від 17 грудня 2004 року, у
лісопосадці, розташованій в селищі шахти № 32 м. Сніжне, виявлено останки
розчленованого трупа невстановленої особи. При огляді місця події виявлено та
вилучено мотузку з волокнистого матеріалу, алюмінієву проволоку в чорній
ізоляційній оболонці, поліетиленовий пакет чорного кольору (т. 1 а.с. 56-58).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18 грудня 2004 року у цій
лісопосадці виявлено та вилучено фрагменти костей ніг людини (т. 1 а.с. 72).

Як видно з протоколу впізнання останків трупа людини, виявлені в
лісопосадці селища шахти № 32 м. Сніжне останки впізнані потерпілою ОСОБА_7, як
такі, що належать її сину ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 72).

При огляді 21 грудня 2004 року квартири АДРЕСА_1, де мешкали ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, були виявлені та вилучені з плямами бурого кольору махровий рушник,
джинсові брюки, сумка, рюкзак, зрізи шпалер із залу, фрагменти шпалер з
коридору, а також санчата, фрагмент табурету, два табурети, кухонний
ніж-сокирка, слюсарний молоток, ножівка по металу, ножівка по дереву, білизняна
мотузка (т. 1 а.с. 83-89).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи від 30 грудня 2004
року в бурих плямах виявлених на фрагменті табурету, вилученого з місця події,
виявлено кров, яка могла походити від розчленованого трупа ОСОБА_5 (т. 2 а.с.
159-162).

За висновками судово-медичних експертиз
на трупі ОСОБА_5 відсутні голова та ступні. З урахуванням виявлених
множинних ран голови, рубленого перелому правої скроневої кістки з пошкодженням
твердої мозкової оболонки, множинних крововиливів під м'які мозкові оболонки
головного мозку, однією з вірогідних причин смерті ОСОБА_5 могла бути відкрита
черепно-мозкова травма, ускладнена розвитком набряку головного мозку. Крім
того, при дослідженні трупа ОСОБА_5 було виявлено прижиттєвий перелом лівого
великого ріжка під'язикової кістки. Враховуючи даний факт, а також обставини
спричинення цього перелому, смерть ОСОБА_5 могла настати і від механічної
асфіксії в результаті здавлювання органів шиї зашморгом - удавлення.

Можливо після спричинення відкритої
черепно-мозкової травми почався розвиток набряку головного мозку, який міг бути
безпосередньою причиною смерті. Характер же черепно-мозкової травми свідчить
про те, що для повного розвитку набряку
головного мозку повинен був пройти проміжок часу. Здавлювання органів шиї
зашморгом могло прискорити розвиток набряку головного мозку і бути посилюючим
фактором у настанні смерті ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 89-94, 114-121,253-254).

Апеляційний суд ретельно перевірив показання засудженої ОСОБА_2 у судовому
засіданні про те, що вона не причетна до убивства ОСОБА_5 та дав їм у вироку
належну оцінку в сукупності з іншими доказами, що є в справі.

Отже, відповідно до встановлених фактичних обставин апеляційний суд
обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за п.12 ч.2 ст. 115 КК України
як умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Доводи касаційних скарг засудженої ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 про
необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_2 з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч.
1 ст. 396 КК України є необґрунтованими, оскільки судом, з урахуванням
конкретних обставин справи, було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, будучи
об'єднаними єдиним умислом, спрямованим на умисне вбивство ОСОБА_5, виконали ті
дії, які вважали необхідними для реалізації цього умислу.

У процесі досудового слідства та
при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини
справи, допитані всі особи, показання
яких мали істотне значення для правильного вирішення справи, проведені
необхідні експертизи, встановлена роль кожного із засуджених у вчиненні злочину,
належним чином з'ясовані обставини, що характеризують об'єкт і об'єктивну
сторону злочину.

Як видно з вироку, апеляційний суд належним чином дослідив усі докази в справі, зазначивши, чому він
взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а тому доводи касаційних скарг щодо
невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи, про що йдеться у касаційних скаргах засудженої ОСОБА_2 та її
захисників, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Покарання засудженим призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України та є
необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів, а тому
підстав для його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Отже, при перевірці справи в касаційному порядку не виявлено будь-яких
передбачених ст. 398 КПК України підстав для зміни чи скасування вироку щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому касаційні скарги засуджених та захисників
задоволенню не підлягають.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у
х в а л и л а:

касаційні скарги
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2007
року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Кривенда О.В.
Канигіна Г.В. Шевченко Т.В.