Справа № 750/4066/15-к
Провадження № 1-кс/750/1064/15
У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 -

в с т а н о в и в :

23.04.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, котру він означив, як скарга на постанову старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 10.04.2015 р., в якій одночасно просить скасувати постанову старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 10.04.2015 р. та, крім того, зазначає і про іншу вимогу, а саме, відносно визнання протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 08.04.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим просить зобов`язати старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 08.04.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 конкретно визначених позицій щодо можливого, абсолютно різного за правовим змістом, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, де у пунктах 1-8 цієї норми закону перераховані наступні, такі як:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - що може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зазначене вище, відповідно передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Але особа, яка подала скаргу хоча і посилається на конкретний вид оскарження, а саме на закриття кримінального провадження, але при цьому просить ще визнати протиправною бездіяльність слідчого.

Відповідно до чого, суд, виходячи із положень ст. 26 КПК України Диспозитивність не може на свій розсуд обрати та запропонувати якійсь довільний порядок розгляду скарги, оскільки згідно частини 1 названої статті Закону, саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного, подана скарга не підлягає розгляду саме в цьому суді, котрий не наділений правом самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, у зв`язку з чим, її належить повернути особі, яка її подала. Зазначена ухвала не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304 ч. 2 п. 2 КПК України,
у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 повернути тому, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала скаргу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1