Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/101/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду в залі судового засідання в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях № 0009538 та № 0005383 стосовно:

ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інші учасники кримінального провадження: потерпілий ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 27.06.2014 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009538 від 02.08.2013, з додатками стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Також 04.08.2014 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2014 за № 0005383, з додатками стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2014 матеріали вказаних кримінальних проваджень були об`єднані в одне провадження та направлені до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про направлення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо визначення підсудності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 подання голови Апеляційного суду м. Києва про вирішення питання стосовно направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишено без задоволення.

Відтак, 17.12.2014 обвинувальні акти з додатками стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернулися до Святошинського районного суду м. Києва.

У підготовче судове засідання не з`явився захисник ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого судового засідання, причини неприбуття суду не відомі. Клопотань про відкладення підготовчого судового за сідання до суду не надходило.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності захисника ОСОБА_7 , а також враховуючи положення ч. 2 ст. 46 КПК України, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності вказаної особи.

Прокурор, думку якого підтримали потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 , просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів, вважаючи, що по справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст.ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Захисник ОСОБА_8 , думку якого підтримали підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , просив повернути обвинувальні акти прокурору, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальні акти та додані до них додатки, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який відповідно до ст. 109 КПК України, є невід`ємним додатком до обвинувального акту та повинен містити, зокрема, номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Натомість вказані вимоги дотримано не було.

Так, відповідно до обвинувальних актів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачуються, зокрема, в тому, що ОСОБА_11 у липні місяці 2013 року, точна дата слідством не встановлена, дізнавшись про те, що ОСОБА_9 терміново потрібні грошові кошти, познайомила останнього, через свого знайомого ОСОБА_12 , з ОСОБА_13 , який запропонував ОСОБА_9 автомобіль «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, щоб він його заклав у ломбард та отримав за нього грошові кошти.

Перебуваючи в приміщенні офісу № 7, розташованого по вул. Інститутській, 11-А в м. Києві, ОСОБА_13 передав ОСОБА_9 автомобіль «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, в свою чергу останній написав розписку, на ім`я ОСОБА_13 , про отримання грошових коштів у сумі 55000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 01.08.2013 становило 440000 гривень.

В подальшому, з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_9 вирішив закласти отриманий від ОСОБА_13 автомобіль «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 в автоломбард. З цією метою ОСОБА_9 звернувся до невстановленої на даний час, слідством особи на ім`я « ОСОБА_14 », яка погодилась взяти автомобіль на продаж в автоломбард та повідомив, що потрібно спочатку перевірити автомобіль через Міжрайонний реєстраційно-екзаменаційний відділ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_14 » поїхали до МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, розташованого по вул. Туполєва, 19 в м. Києві для перевірки автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 по спеціалізованим базам ДАІ.

Приїхавши до МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, розташованого по вул. Туполєва, 19 в м. Києві невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_14 » познайомив ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з невстановленою слідством особою, яку представив, як заступника начальника МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві на ім`я «Геннадій».

Під час перевірки автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, чоловік, який був представлений заступником начальника МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, як «Геннадій», повідомив, що автомобіль, який надали на перевірку - «двійник», про що потрібно повідомити в правоохоронні органи. Після чого, ОСОБА_9 пішов до автомобіля і намагався поїхати, однак йому перегородили дорогу невстановлені слідством особи і забрали автомобіль «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору. Про дану подію ОСОБА_9 розповів ОСОБА_15 , який знаходився неподалік від МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві і факт викрадення автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, не бачив. Після цього, ОСОБА_9 повідомив про викрадення автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, його власнику ОСОБА_13 та сповістив останнього, що поверне гроші за автомобіль у найближчий час, а ОСОБА_15 , у цей час, повідомив про даний факт ОСОБА_3 , яка була неподалік від МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, розташованого по вул. Туполєва, 19 в м. Києві. В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на вимагання у ОСОБА_9 грошових коштів, під приводом, ніби то, передачі їх у подальшому ОСОБА_13 .

Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Чіткий перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, міститься у ст. 91 КПК України і однією з таких підстав є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Про те, орган досудового розслідування, виклавши фактичні обставини справи, не зазначив дату та час, в які відбувалися вказані події (передання ОСОБА_13 ОСОБА_9 автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору; написання ОСОБА_9 розписки про отримання грошових коштів у сумі 55000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 01.08.2013 становило 440000 гривень; звернення ОСОБА_9 до невстановленої на даний час, слідством особи на ім`я « ОСОБА_14 », яка погодилась взяти вказаний автомобіль на продаж в автоломбард; перевірка автомобіля «Мерседес GL», д.н.з. НОМЕР_1 , по спеціалізованим базам ДАІ).

За таких обставин, у обвинувальних актах не в повному обсязі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню.

До того ж, обвинувальні акти не містять формулювання обвинувачення, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а процесуальний статус ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначено як підозрювані.

Також з реєстрів досудового розслідування, які додані до обвинувальних актів, вбачається, що вони відповідно до положень ст. 109 КПК України, не містять всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також час їх проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 1 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається із реєстрів матеріалів досудового розслідування (п.п. 41, 42, 43 розділу І) органами досудового розслідування здійснено такі процесуальні дії як відкриття матеріалів досудового розслідування та одночасний допит двох осіб, однак, не зазначено кому було відкрито матеріали досудового розслідування та яких осіб допитували одночасно.

Також у реєстрах не зазначено такі процесуальні дії як вручення пам`яток про права та обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, залучення чи відмова в залученні захисників.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальні акти стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 109, 291, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0009538 та № 0005383 з додатками стосовно ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1