04.09.2013 Справа № 756/9760/13-к
Унікальний № 756/9760/13
Порядковий № 1-кп/756/416/13
В И Р О К

Іменем України

04 вересня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Короткової О.С.

при секретарі - Герасименку Б.П.,

з участю прокурора -Павловської О.А.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2, раніше судимого:

вироком Тетіївського районного суду Київської області від 22.04.2011 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, постановою Тетіївського районного суду Київської області від 09.11.2011 року скасовано звільнення від відбуття покарання із випробуванням та направлений для відбуття покарання у виді обмеження волі, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.12.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 21 день,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 за попередньою усною домовленістю з ОСОБА_1 здійснював ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1. У вказаній квартирі ОСОБА_2 помітив перфоратор марки "Макіта", який вирішив викрасти, в цей момент у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 14.04.2011 року близько 22 години, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно умисно з корисливих мотивів, викрав перфоратор марки "Макіта", вартістю 1300 гривень та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений визнав, що у квітні 2011 року під час ремонтних робіт, які він проводив у квартирі ОСОБА_1, незаконно заволодів перфоратором потерпілої, але пояснив, що остання дозволила йому використовувати його для власних потреб за межами квартири потерпілої. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що на той час перебував у скрутному матеріальному становищі, його сестра знаходилася на лікуванні, яке вимагало грошей. Саме з метою отримати гроші ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_1 перфоратор, який мав намір здати до ломбарду та отримані за нього гроші передати сестрі. Тобто фактично обвинувачений заперечив наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнавши вину у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Проте, у вчиненому кається, просить його суворо не карати, стверджуючи про те, що належні висновки були ним зроблені під час відбування покарання за попередньою судимістю. Вартість викраденого майна обвинувачений не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що у квітні 2011 року бригада, в складі якої був обвинувачений, робила ремонт у її квартирі АДРЕСА_1. У тому ж місяці із вказаної квартири відбулася крадіжка усіх речей, в тому числі і перфоратора. Потерпіла категорично заперечила твердження обвинуваченого про те, що вона добровільно віддала перфоратор ОСОБА_2 для власних потреб, стверджуючи про те, що останній до неї із таким проханням не звертався. У судовому засіданні потерпіла заявила про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, при призначені йому міри покарання покладалася на розсуд суду.

Таким чином суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Невизнання обвинуваченим кваліфікації його дій суд не приймає до уваги, та вважає його способом уникнути відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведена.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання ОСОБА_2, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, той факт, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2005 року народження.

На підставі викладеного, суд вважає правильним та достатнім призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 після вчинення даного кримінального правопорушення відбував покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області, при призначені остаточного покарання суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70, п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, враховуючи покарання, призначене вироком Тетіївського районного суду Київської області від 22.04.2011 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахування покарання відбутого за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 22.04.2011 року, вважати покарання ОСОБА_2 у виді арешту відбутим.

Запобіжний захід у виді особистого зобов'язаного, застосованого відносно ОСОБА_2 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя