В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2015 Справа №607/21956/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000936 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перечин Закарпатської області, громадянки України, без освіти, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
06 березня 2013 року о 14 год. 00 хв. в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала у торговому кіоску АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 06 березня 2013 року о 14 год. 00 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в торговому кіоску №20г, що знаходиться на центральному ринку м. Тернополя по вул. Живова, 9, під час огляду товару, наблизилась до ОСОБА_6 на поясі якої кріпився гаманець. Переконавшись, що в цей момент за нею ніхто не спостерігає та ОСОБА_6 відволікла свою увагу на покупців, ОСОБА_3 із вищевказаного гаманця таємно викрала грошові кошти в сумі 948 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, чим заподіяла шкоду потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та суду пояснила, що 06 березня 2013 року вона спільно із двоюрідною сестрою ОСОБА_7 та братом ОСОБА_8 , приїхали в м. Тернопіль, з метою пошуку будь-яких джерел для існування. Надалі вони троє направились на центральний ринок м. Тернополя, де в подальшому вирішили зайти в один із торгових кіосків, для того, щоб оглянути одяг, на який мали власні кошти, при цьому її брат ОСОБА_9 залишився на вулиці. Знаходячись в приміщенні кіоску ОСОБА_3 попросила продавця показати їм кофти для примірки. Коли продавець передала одну річ ОСОБА_10 , обвинувачена, стоявши поруч, помітила поясний гаманець, який містився на жінці-продавцю. В цей момент в неї виник намір викрасти гроші із гаманця вказаної громадянки. Надалі ОСОБА_3 попросила в продавця, щоб та дістала ще кілька кофт з вішака та наблизилась до неї на досить коротку відстань. Скориставшись моментом, як продавець підняла руки до вішаків, та увага останньої була відведена в іншу сторону, ОСОБА_3 непомітно для потерпілої просунула руку в гаманець, звідки викрала наявні там гроші. В подальшому, обвинувачена сказала сестрі, щоб та виходила в швидкому темпі із приміщення кіоску. На вулиці вони підійшли до ОСОБА_9 та направились в сторону залізничного автовокзалу. По дорозі ОСОБА_3 розповіла їм про крадіжку, яку вчинила в приміщенні торгового кіоску. Не доходячи до вокзалу, вона вирішила зайти в один із під`їздів, для того, щоб покурити та в цей момент до неї підійшов чоловік, який представившись працівником міліції та пред`явив службове посвідчення. Останній зробив зауваження ОСОБА_3 , за фактом куріння в громадському місці та запросив пройти в Тернопільський МВ, для складання протоколу. В приміщенні службового кабінету вона зізналась у крадіжці та добровільно видала гроші (повну суму), які цього дня викрала у продавця із торгового кіоску на центральному ринку м. Тернополя. Також обвинувачена зазначила, що намір про таємне викрадення чужого майна у неї виник спонтанно, вона нікому про це не повідомляла і в змову вона ні з ким не вступала.

У вчиненому обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаюється та просить суд, суворо її не карати та не позбавляти волі, обіцяє в подальшому кримінальних правопорушень не вчиняти.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодилася зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання нею своєї вини, щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Обставин, які б обтяжували покарання та підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливі без її ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1