Красилівський районний суд
Хмельницької області
вул.Булаєнка,4 м.Красилів,
Красилівський р-н, Хмельницька обл.,
Справа № 677/460/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2013м.Красилів

Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді Чорної Л.М.

при секретарі Нахильчук С.Ф.

з участю прокурора Галищука О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красилові матеріали
кримінального провадження внесеного
в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0000015 від 22.11.2012
відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не працюючого, не
одруженого,

за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України

та відносно ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця с. Неєловка Татищевського
району Саратовської області,
Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2,
громадянина України, українця, з
незакінченою середньою-спеціальною
освітою, одруженого , має на утриманні
одну малолітню дитину, не працюючого,
раніше судимого 10 лютого 2012р. за ч. 3
ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6
місяців позбавлення волі на підставі
ч. 4 ст. 70 КК України , 104 КК України
звільнений від відбування покарання
строком на 2 роки, 03.09.2012р. за ч.2 ст.
186,ст.71 КК України до 4 років 1 місяця
позбавлення волі,

за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2012 року близько 20 год.30
хв. неповнолітній мешкане
м.Красилова ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння, за попередньою змовою між
собою, з корисливих мотивів, з метою
вчинення крадіжки майна мешканців
гуртожитку Красилівського ПТЛ по
АДРЕСА_3, через незамкнуте вікно
кімнати НОМЕР_7 проникли в середину
приміщення. Реалізовуючи свій
злочинний намір, направлений на
таємне викрадення чужого майна,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи за
попередньою змовою групою осіб, через
дах будівлі перемістились на другий
поверх приміщення, де шляхом
вільного доступу, умисно, з метою
незаконної наживи, таємно проникли до
кімнати НОМЕР_8, а саме ОСОБА_3
залишився біля вхідних дверей в
кімнату та спостерігав за
обстановкою і в разі появи небезпеки
чи сторонніх осіб мав попередити
про це ОСОБА_4, а ОСОБА_4 в свою чергу
проник в середину кімнати звідки
викрав мобільний телефон марки «Nokia»
5200, без сім картки, вартістю 365 грн. з
картою пам»яті об»ємом 2 гб.,
вартістю 35 грн., що належав ОСОБА_5,
чим заподіяли останній матеріальну
шкоду на загальну суму 400 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії,
неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи
за попередньою змовою групою осіб, з
корисливих мотивів, з метою вчинення
крадіжки майна, перемістились на
перший поверх приміщення, де шляхом
вільного доступу, умисно, з метою
незаконної наживи, таємно проникли
до кімнати НОМЕР_7, аналогічним чином
розподіливши між собою ролі, ОСОБА_3
залишився біля вхідних дверей в
кімнату та спостерігав за
обстановкою, а ОСОБА_4 безпосередньо
проник до кімнати, звідки таємно
викрав гаманець, вартістю 50 грн., що
належав ОСОБА_6, в якому містились
гроші в сумі 280 грн., стипендіальна
карточка, вартістю 65 грн., на рахунку
якої грошових коштів не було та
студентський квиток виданий на ім»я
ОСОБА_6 Крім того досудовим
розслідуванням встановлено, що 13
листопада 2012 року близько 21 години
неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння, за попередньою змовою між
собою, з корисливих мотивів, після
вчинення крадіжок майна мешканців
гуртожитку Красилівського ПТЛ,
перебуваючи в кімнаті НОМЕР_7
зазначеного приміщення вирішили
таємно викрасти ноутбук «ASUS» »
моделі Х54 Н, вартістю 2690 грн., мишку
до нього, вартістю 50 грн. та сумку
вартістю 250 грн., які належать ОСОБА_6

Реалізовуючи свій злочинний умисел,
направлений на викрадення майна,
розуміючи, що даний ноутбук таємно
винести через прохідну гуртожитку не
зможуть, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи за
попередньою змовою групою осіб, з
метою підготовки до викрадення,
через вікно кімнати НОМЕР_7, викинули
його з приміщення гуртожитку на
вулицю, після чого самі покинули
приміщення гуртожитку через вікно
туалету, що розміщений напроти
кімнати НОМЕР_7. Продовжуючи свої
злочинні дії направлені на крадіжку
ноутбуку ОСОБА_6, неповнолітній
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обійшли приміщення
гуртожитку з метою закінчення
крадіжки, а саме повного заволодіння
зазначеним ноутбуком, однак прямуючи
до місця його залишення помітили
ОСОБА_7, який тримав у руках ноутбук,
який вони намагались викрасти. До них
підійшов ОСОБА_6 і забрав свій
ноутбук.

Вина обвинувачених у скоєному
повністю доведена сукупністю
зібраних по справі доказів.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у
скоєному не визнав , суду пояснив, що
проникнути в приміщення гуртожитку
через вікно його заставив ОСОБА_4, який
шукав по гуртожитку якусь ОСОБА_8. На
другому поверсі ОСОБА_4 зайшов у
кімнату НОМЕР_8, йому наказав
подивитись щоб ніхто не йшов, що саме
він викрав у кімнаті ОСОБА_4 йому не
сказав. Після того вони спустились на
перший поверх, де ОСОБА_4 зайшов у
кімнату НОМЕР_7, йому знову наказав
подивитись щоб ніхто не йшов. Він не
бачив що саме ОСОБА_4 викрав із
кімнати. Як викидав ноутбук через вікно
теж не бачив. Вийшовши на вулицю, він
стояв біля входу і ОСОБА_4 не бачив.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у
скоєному визнав частково, суду
пояснив,що в гуртожиток проник через
відчинене вікно у кімнаті НОМЕР_7,
ОСОБА_3 теж наказав залізти в
гуртожиток через вікно. З кімнати
НОМЕР_7 вони вийшли в коридор і через
горище попали на 2 поверх до дівчат, де
з кімнати НОМЕР_8 він викрав гроші з
гаманця, який лежав на підвіконнику, і
мобільний телефон, який був на шафі.
ОСОБА_3 стояв у коридорі і дивився щоб
ніхто не йшов. Потім вони з ОСОБА_3
повернулись по сходах на перший
поверх і він вирішив зайти в кімнату
НОМЕР_7, де викрав гаманець, на ліжку
помітив ноутбук, який взяв і викинув
через вікно, щоб потім забрати. Коли
вони з ОСОБА_3 вийшли на вулицю,
ноутбук тримав у руках ОСОБА_7 Він
сказав йому щоб він дав йому ноутбук
пограти, але вийшов ОСОБА_6 і забрав
свій ноутбук.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснив, що з 3.09.2012 року він
навчається в Красилівському ліцеї.
13.11.2012р. близько 20 години він
знаходився в гуртожитку
Красилівського ПТЛ. В кімнаті
НОМЕР_7 гуртожитку він перебував
спільно з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.
Вони сиділи розмовляли, у їхнє вікно
хтось постукав, коли вони
подивились, то побачили ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, який також навчається у
ліцеї. ОСОБА_4 вимагав впустити його
до кімнати, але вони не
погоджувались, бо боялись, що чергова
по гуртожитку побачить і їх
виженуть. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були в
стані алкогольного сп»яніння. ОСОБА_4
самовільно через вікно заліз до них
у кімнату, а за ним заліз ОСОБА_3

Коли вони покинули їхню кімнату,
хвилин через 10 вони також всі вийшли
щоб піти подивитись телевізор. Коли
він повернувся в кімнату, то виявив
крадіжку ноутбука, тому як ОСОБА_12
через вікно спитала де його ноутбук.
Він вийшов на вулицю і побачив ОСОБА_7
і ОСОБА_4, в якого був його ноутбук, і
він його забрав. Претензій до ОСОБА_4
він не має.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому
засіданні пояснила, що вона
навчається на першому курсі
Красилівського ПТЛ за спеціальністю
«кухар». Проживає в гуртожитку
Красилівського ПТЛ, 13 листопада
повернувшись із занять в гуртожиток,
особисті речі вона залишила в своїй
кімнаті, сама пішла до подруг в
кімнату НОМЕР_10, куди заходив ОСОБА_4,
шукав якусь ОСОБА_8. Коли вона
повернулась в свою кімнату НОМЕР_8, то
виявила крадіжку свого мобільного
телефона, про що повідомила черговій.
На даний час телефон їй повернуто,
претензій до підсудних не має.

Здійснення крадіжок з гуртожитку
Красилівського ПТЛ обвинуваченими
стверджується поясненнями свідків,
допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що
він навчається на першому курсі
Красилівського ПТЛ, ОСОБА_4 знає, бачив
його біля гуртожитку 13.11.2012р. в
нетверезому стані, він шукав цигарки,
казав, що знайшов мобільний телефон.
На другий день йому стало відомо, що
ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 вчинив
крадіжку з гуртожитку, викрав гроші,
мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що
знає ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . 13.11.2012р. він
гуляв, зустрів ОСОБА_3, який попросив у
нього телефон подзвонити, він дав
йому телефон покористуватись. Через
деякий час він бачив ОСОБА_4 і ОСОБА_3
біля вікон гуртожитку потім біля
лавочки. ОСОБА_3 сказав, що телефон у
нього забрав ОСОБА_4 , який
запропонував знайти його загублений
мобільний телефон після чого він
поверне його. Він знайшов у траві
якийсь телефон і передав ОСОБА_4, а
той повернув його мобільний телефон..
Про вчинення крадіжки у гуртожитку
знає зі слів.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що
вона працює черговою в
Красилівському професійному ліцеї.
В її посадові обов»язки, як чергової,
входить слідкування за дисципліною в
гуртожитку. Від дівчат, які
проживають в гуртожитку, вона
дізналась про крадіжку речей та
викликала працівників міліції.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що він навчається на 3-му
курсі Красилівського ПТЛ та
проживає в кімнаті НОМЕР_9 в
гуртожитку. Приблизно в середині
листопада 2012 року, коли він
повертався ввечері із магазину
«Волошка», де здійснював покупку
продуктів, підійшовши до гуртожитку,
його покликала одногрупниця ОСОБА_7
та попросила біля вікна кімнати
НОМЕР_7 забрати ноутбук. Коли він
підійшов до вікна, то побачив
ноутбук ОСОБА_6, якого підняв і поніс в
гуртожиток. На вході в гуртожиток
його зустрів ОСОБА_4 та відібрав
ноутбук, сказавши, що пограє трохи,
ніяких погроз при цьому він не
висловлював. Вийшов ОСОБА_6 і забрав у
нього свій ноутбук.

Проникнення обвинувачених ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 в гуртожиток Красилівського
ПТЛ підтвердили в судовому
засіданні також свідки ОСОБА_9 та
ОСОБА_11 , які пояснили, що 13.11. 2012р.
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 самовільно проникли
через вікно у кімнату НОМЕР_7, де також
знаходився ОСОБА_6 та ОСОБА_10. З
кімнати вони вийшли в коридор
гуртожитку . Вони після цього всі
разом пішли подивитись телевізор,
коли повернулись то побачили, що немає
ноутбука, який належав ОСОБА_6 ОСОБА_12
їм повідомила, що ноутбук через
вікно викинув ОСОБА_4 і щоб ОСОБА_6
забрав свій ноутбук, який лежав під
вікном.

Свідок ОСОБА_9 суду також пояснив,
що після того як ОСОБА_4 і ОСОБА_3
вийшли з кімнати через деякий час
він разом із ОСОБА_10 пішли погуляти в
центр міста. Коли він повернувся з
міста, то ОСОБА_6 розповів, що в
нього намагались викрасти ноутбук,
але він його забрав, також в нього
викрали гаманець, в якому
знаходились 200 грн. та банківську
карточку. Наступного дня від
студентів ПТЛ він дізнався, що того
ж дня ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викрали
мобільний телефон та гроші в дівчат,
які проживають в гуртожитку.

Свідок ОСОБА_12 підтвердила, що вона
особисто бачила як ОСОБА_4 став на
підвіконник вікна кімнати НОМЕР_7
гуртожитку і викинув ноутбук.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що
бачила як ОСОБА_4 викидав через вікно
ноутбук , а ОСОБА_12 його підняла і
віддала ОСОБА_7, суду також пояснила,
що бачила ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 на
другому поверсі гуртожитку, як вони
заходили до дівчат в кімнату, ОСОБА_4
їй ще пригрозив, що б вона нікому не
казала, що їх бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
пояснила, що з ОСОБА_4 вона не
знайома, знає ОСОБА_3, оскільки він
ліпший друг ОСОБА_15, з яким вона
зустрічається. Про крадіжку з
гуртожитку їй нічого не відомо.

Окрім пояснень свідків, вина
обвинувачених у скоєному
стверджується письмовими доказами, а
саме протоколом огляду місця події (
21-23), протоколом огляду приміщення
гуртожитку ( а.24- 26), протоколом огляду
квартири ОСОБА_19 ( а.28-32), протоколом
огляду кімнати НОМЕР_7 гуртожитку
Красилівського ПТЛ ( а.33-35), довідками
про вартість викрадених речей ( а.36-37),
висновком експерта про вартість
викраденого ноутбука ( а.98-100),
розписками в отриманні викраденого
потерпілими ( а. 104-105, 223), згідно
висновку лікарів обвинувачений
ОСОБА_3( а.186-189) є осудним.

Оцінивши зібрані по справі докази,
суд находить, що дії обвинуваченого
ОСОБА_3 вірно кваліфікованими за ч. 3
ст. 185 КК України як таємне викрадення
чужого майна за попередньою змовою
групою осіб, поєднане з проникненням
у житло.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 також
вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК
України як таємне викрадення чужого
майна вчинене повторно за
попередньою змовою групою осіб,
поєднане з проникненням у житло.

Вину обвинувачених за ч 2 ст. 186 КК
України суд находить не доведеною,
оскільки диспозиція ст. 186 ч.2 КК
України передбачає відкрите
викрадення чужого майна поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров»я потерпілого, або з
погрозою застосування такого
насильства, або вчинене повторно, або
за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні не було
встановлено, що обвинувачені
застосовували насильство або погрозу
насильства відносно свідка ОСОБА_7,
який підняв з землі викинутий ОСОБА_4
через вікно ноутбук, а обвинувачений
ОСОБА_3 взагалі знаходився в іншому
місці, а не біля ноутбука, коли ОСОБА_4
забирав ноутбук у ОСОБА_7 з рук. Окрім
того ОСОБА_7 не є власником ноутбука.

ОСОБА_4 взяв ноутбук у ОСОБА_7
покористуватись і на вимогу ОСОБА_6
повернув ноутбук власнику. Ніяких
погроз чи насильства при цьому з
боку обвинуваченого ОСОБА_4 не було.

Також допитані в судовому засіданні
ні свідки, ні потерпілий не вказують
на те, що ОСОБА_3 був присутній при
тому як ОСОБА_4 забирав ноутбук з рук
ОСОБА_7, то б то на те, що між ними
існувала якась змова.

Обставинами, що обтяжують покарання
обвинувачених є вчинення злочину в
стані алкогольного сп»яніння, а для
обвинуваченого ОСОБА_4 також рецидив
злочинів.

При обранні виду та міри покарання
суд враховує характер та ступінь
тяжкості скоєнного злочину,
обставини справи, особу винних, які
позитивно характеризуються по місцю
проживання, обвинувачений ОСОБА_3 є
неповнолітнім, а обвинувачений ОСОБА_4
має на утриманні малолітню дитину,
щиросердно розкаявся у вчиненому ,
сприяв розслідуванню, а також те, що
кримінальне діяння ним вчинено в
неповнолітньому віці, що їх
відповідальність пом"якшує.

Судом також враховується, що тяжких
наслідків від дій обвинувачених не
настало, завдані збитки повністю
відшкодовані, цивільних позовів не
заявлено, а тому враховуючи наведене
суд находить можливим виправлення
обвинуваченого ОСОБА_3 без його
негайної ізоляції від суспільства, а
для обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно
при призначені покарання застосувати
ст.71 КК України та частково
приєднати невідбуте покараня за
попереднім вироком, яке він не відбув.

Оскільки вина за ст.186 ч.2
обвинувачених не доведена підстав
для стягнення з них витрат за
проведення комп»стерно- технічної
експертизи не має підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні
злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК
України і призначити покарання 4
роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати невідбуте покарання за
вироком Красилівського районного
суду від 03.09.2012р. і остаточно
визначити 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.3 ст.185
КК України і призначити покарання 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3

від призначеного покарання
звільнити, якщо він протягом
іспитового строку 1 рік не вчинить
нового злочину.

В силу ст. 76 КК УКраїни зобов"язати
ОСОБА_3періодично з"являтись на
реєстрацію в кримінально- виконавчу
систему, повідомляти про зміну місця
проживання та роботи та не виїзжати
за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально- виконавчої системи.

За ч. 2 ст.186 КК України
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3
виправдати.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу залишити
ОСОБА_4 - тримання під вартою,

ОСОБА_3 -- підписку про невиїзд.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в
строк відбування покарання термін
його тримання під вартою з 04.02.2013р. по
21 червня 2013р.

Речові докази по справі повернути
за належністю.

Стягнути з засуджених витрати за
проведення товарознавчої експертизи
в сумі 352,80 грн. солідарно.

Вирок набирає законної сили через
30 днів після його проголошення, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано
набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до Хмельницького апеляційного
суду протягом 30 діб через
Красилівський районний суд.

Суддя Л. М. ЧОРНА