Справа № 509/5381/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернівка Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.01.1996 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.102 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 08.09.1999 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.ст. 17, 140 ч.2, 42 КК України 1960 року до двох років виправних робіт;

- 01.12.2000 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.140 ч.3 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.43 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 08.09.1999 року та остаточно призначено покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 05.04.2005 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 17.08.2010 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно скоїв таємно викрадання чужого майна при наступних обставинах.

Так, наприкінці травня 2014 року, точний час та дата не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , де керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_4 бензопилу марки "Ворскла", вартістю 1100 гривень, після чого з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1100 гривень.

Досудовим слідством такі злочинні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 звернулись до суду з клопотанням про затвердження угоди про примирення, яка була укладена між обвинуваченим та потерпілим 15.12.2014 року.

Відповідно до зазначеної угоди про примирення сторони взаємно визнали та узгодили, що обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 шкоду у розмірі 1100 гривень. У судовому засіданні потерпілий підтвердив, що ця шкода обвинуваченим йому відшкодована. Сторони угоди про примирення дійшли згоди про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді одного року позбавлення волі з іспитом на два роки.

У цій угоді також вказано про обізнаність потерпілого та обвинуваченого щодо наслідків укладення та затвердження цієї угоди про примирення, а також щодо наслідків її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор проти затвердження судом угоди про примирення не заперечував.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілого, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, роз`яснивши учасникам підготовчого судового засідання передбачені ст. 473 КПК України обмеження їх прав щодо оскарження вироку, а також перевіривши відповідність цих угод вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода про примирення від 15.12.2014 року підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у скоєному щиросердо розкаявся, підтвердив суду, що він дійсно скоїв злочин при фактичних обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає визнання вини, повне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні однієї малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.

Сторони примирились добровільно та умови угоди про примирення від 15.12.2014 року не суперечать інтересам суспільства, не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілим цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Угоду від 15.12.2014 року про примирення між ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним за ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки та покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ по справі - бензопилу марки "Ворскла" - вважати повернутою за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1