Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Демидівського районного суду від 25 листопада 2014 року у кримінальному провадженні №0000268 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: Демидівським районним судом Рівненської області 5 серпня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі з іспитовим строком один рік; Демидівським районним судом Рівненської області 19 серпня 2011 року Демидівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України на один рік один місяць позбавлення волі; Апеляційним судом Рівненської області 10 липня 2012 року за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 510 гривень штрафу; Демидівським районним судом Рівненської області 31 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком один рік; Демидівським районним судом Рівненської області 6 лютого 2014 року за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Демидівського районного суду від 25 листопада 2014 року ОСОБА_5 , засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Вирок Демидівського районного суду Рівненської області від 6 лютого 2014 року виконувати самостійно.

Цивільний позов Млинівської міжрайонної прокуратури, в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , залишено без розгляду.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що в кінці квітня 2014 року приблизно о 22 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, через двері проник в приміщення гаража гр. ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно, умисно викрав електричну шліфувальну машинку «Энергомаш» УШМ-90125 вартістю 320,00 гривень та елекртичний дриль ИЭ 1511 БЭ 420 Вт. вартістю 210,00 гривень, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 530 гривень.
23 травня 2014 року, приблизно о 23 год., ОСОБА_5 через двері проник в приміщення льоху гр. ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно, умисно, таємно викрав п`ять трилітрових банок соленого свинячого сала вартістю 70,00 гривень кожна, що належали ОСОБА_11 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 350,00 грн..
24 травня 2014 року, приблизно о 24 год., ОСОБА_5 через двері проник в хлів господарства гр. ОСОБА_8 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , звідки повторно умисно, таємно викрав свиню вагою 70 кілограм по ціні 21,00 гривень за 1 кілограм живої ваги чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1470,00 грн..

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції не оспорюючи кваліфікації дії обвинуваченого вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд помилково відніс до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 те, що обвинувачений є молодою людиною; стан його здоров`я, а саме наявність у нього пониженого інтелектуального функціонування, характерного для пограничної розумової відсталості; добровільне відшкодування завданих збитків, оскільки потерпілому ОСОБА_9 збитки відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, а потерпілій ОСОБА_11 завдані злочином збитки відшкодовано частково, так як викрадено було п`ять трьохлітрових банок соленого свинячого сала в той час як повернуто лише одну. Доводить, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не має постійних занять та постійного джерела заробітку, неодружений, перебуває на обліку у лікаряпсихіатра, що свідчить про стійку схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого та неможливість його виправлення та перевиховання, попередження вчинення ним нових злочинів без застосування реальної міри покарання. Просить скасувати вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання, постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 засудити за ч.3 ст.185 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 78 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, не відбутого покарання за вироком Демидівського районного суду від 06.02.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки чотири.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги; думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України є вірною і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Покликання в апеляційній скарзі прокурора стосовно того, що судом помилково віднесено до обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_5 молодий вік обвинуваченого; стан його здоров`я, а саме наявність у нього пониженого інтелектуального функціонування, характерного для пограничної розумової відсталості; добровільне відшкодування завданих збитків, зокрема потерпілому ОСОБА_9 збитки відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, а потерпілій ОСОБА_11 завдані злочином збитки відшкодовано частково, так як викрадено було п`ять трьохлітрових банок соленого свинячого сала, в той час як повернуто лише одну не заслуговують на увагу, оскільки згідно з ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч.1 ст.66 КК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні вказала, що обвинуваченим ОСОБА_5 їй було відшкодовано вартість викраденого сала, а потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що викрадені електроінструменти йому було повернуто працівниками міліції.

Не заслуговують на увагу і доводи прокурора про неможливість виправлення, перевиховання та попередження вчинення ОСОБА_12 нових злочинів без застосування реальної міри покарання.

Призначаючи реальне покарання обвинуваченому суд першої інстанції, дотримався вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, те, що по місцю проживання ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони, стан його здоров`я, думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане із позбавленням волі та вірно відніс до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування збитків; те, що обвинувачений є молодою людиною; умови його проживання та виховання; стан його здоров`я, а саме наявність у нього пониженої інтелектуального функціонування, характерного для пограничної розумової відсталості дисоціального розладу особистості, судомного синдрому; його майновий стан. Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання.

Врахувавши всі обставини, які пом`якшують покарання у їх сукупності суд обґрунтовано визнав за можливе, застосувавши ст. 69 КК України, перейти до більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора і призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Демидівського районного суду від 25 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_13 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Доповідач ОСОБА_1