Справа № 173/566/15-к
Номер провадження1-кп/173/68/2015
В И Р О К
іменем України

28 квітня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Галі, громадянина Грузії, грузина, з середньою освітою, одруженого, має малолітню дитину 2008 року народження, працюючого токарем на приватному підприємстві «Майстер» м. Одеса, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 10.03.2015 приблизно о 04 год. 00 хв. перебуваючи в пасажирському потязі № 42 сполученням «Трускавець - Дніпропетровськ» на ст. П`ятихатки Придніпровської залізниці, розташованої в П`ятихатському районі Дніпропетровської області, в вагоні № 5 побачив відчинені двері купе, де біля пасажира, яка слідувала на місці № 9 побачив жіночу сумку. В результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця з грошовими коштами. Далі, ОСОБА_4 діючи із кописливих спонукань і особистої зацікавленості, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із жіночої сумки гаманець чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти, а саме: 107 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 2325,72 грн. НБУ та 400,00 грн. НБУ, а також гаманець зеленого кольору марки «Сеfго», в якому знаходилися грошові кошти в сумі 620,00 грн. НБУ, всього на загальну суму 3345, 72 грн. НБУ, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3345, 72 грн. НБУ.

З викраденим ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Далі ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності СВ ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці за ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, та повторно, вчинив аналогічний злочин, при наступних обставинах. ОСОБА_4 10.03.2015 приблизно о 05 год. 00 хв., знаходячись в пасажирському потязі № 42 сполученням «Трускавець -Дніпропетровськ», при під`їзді до ст. Верхньодніпровськ Придніпровської залізниці, розташованої в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, в вагоні № 6 побачив відчинені двері купе, де біля пасажира, яка слідувала на місці № 3 побачив жіночу сумку. В результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця з грошовими коштами. Далі ОСОБА_4 , діючи із корисливих спонукань і особистої зацікавленості, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із жшочої сумки гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1060, 00 грн. НБУ, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суміу 1 060. 00 грн НБУ.

З викраденим ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу Україниза за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Під час судового розгляду кримінального провадження 28 квітня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення у відповідності до ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та щодо покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та у виді 2 (двох) років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України узгоджено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України з встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням на підставі ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання буз дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному проваджені між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим може бути укладена угода про примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до злочинів середньої тяжкості, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди про примирення та встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.ст. 63,65, 75, 76 Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Питання про долю речових доказів у справі, а саме 1060 грн., які вилучені у ОСОБА_4 10 березня 2015 року та передані на зберігання ОСОБА_6 , 107 дол. США та 1020 грн., вилучені у ОСОБА_4 10 березня 2015 року та передані на зберігання ОСОБА_7 , гаманець «Сеfіго» зеленого кольору, вилучений під час огляду місця події 10 березня 2015 року та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Питання про розподіл процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 736 грн. 56 коп. підлягає вирішенню в порядку з ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Обвинувачений є громадянином Грузії, мешкає на території України без реєстрації, а тому наявні ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На підставі чого суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії раніше обраного до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 65, 75,76 Кримінального кодексу України ст.ст. 100, 176-179, 194, 373, 374, 376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 28 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000131, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 узгоджене остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком суду законної сили продовжити строк дії запобіжного заходу, обраного до ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки: не відлучатись за межі свого постійного місця проживання (м. Одеси) без дозволу прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська чи суду; повідомляти прокуратуру Кіровського району м. Дніпропетровська чи суд про зміну місця свого проживання та/або роботи.

Речові докази, а саме, 1060 грн., які вилучені у ОСОБА_4 10 березня 2015 року та передані на зберігання ОСОБА_6 залишити законному володільцю ОСОБА_6 ;

107 дол. США та 1020 грн. вилучені у ОСОБА_4 10 березня 2015 року та передані на зберігання ОСОБА_7 - залишити законному володільцю ОСОБА_7 ;

гаманець «Сеfіго» зеленого кольору, вилучений під час огляду місця події 10 березня 2015 року та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛВ на ст. Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 736 грн. 56 коп. в дохід держави.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити потерпілій право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1