УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ

ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року м.Ужгород

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі:

головуючого
- Крегула М.М. суддів - Лізанця П.М., Дорчинець С Г., з участю прокурора - Сирохман Л.І., засудженого - ОСОБА_1., потерпілої - ОСОБА_2

розглянув у відкритому засіданні кримінальну справу за
апеляціями помічника прокурора м.Ужгорода, засудженого ОСОБА_1. на вирок
Ужгородського міськрайонного суду від 24 січня 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
несудимий

засуджений
за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. з позбавленням права

керувати
транспортними засобами строком на 1 рік.

Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1. на
користь

потерпілої
ОСОБА_2. 572,89 грн. матеріальної шкоди та 2040 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1. визнано
винним в тому, що він 10 грудня 2003 року близько 14 години, керуючи
автомобілем "ВАЗ-2106", д.н.НОМЕР_1, рухаючись по вул.Собранецькій в
м.Ужгороді в напрямку аеропорту, перед перехрестям вулиць Собранецька-Митна в
порушення вимог пунктів 2.1, 12.3 Правил дорожнього руху, здійснив наїзд на
потерпілу ОСОБА_2, в результаті чого спричинив їй середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

В апеляції прокурор порушує питання про скасування вироку
із-за м'якості призначеного покарання та направлення справи на новий судовий
розгляд з посиланням на те, що ОСОБА_1не визнав вину, не розкаявся та не
відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, керував автомобілем без посвідчення водія.

Засуджений ОСОБА_1. в апеляції також порушує питання про
скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування із-за
однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що наїзд на потерпілу
ОСОБА_2. стався по вині самої потерпілої

Справа №
11-254/07

2

внаслідок порушення нею пункту 4.1, 4.7, 4.10 Правил
дорожнього руху. Крім того, судом

не враховано, дані на стадії досудового слід ства,
показання свідків ОСОБА_3. та

ОСОБА_4., які підтвердили, що саме потерпіла винна в
скоєнні ДТП, а
відтворення

обставин та обстановки події, автентотехнічну експертизу
проведено з порушенням вимог

кримінально-процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, промову прокурора, який
підтримав апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_1про
скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування,
потерпілу ОСОБА_2. про обгрунтованість вироку, перевіривши справу та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора
підлягає до задоволення частково, а засудженого - повністю.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор, слідчий і
особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи,
виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують
обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, не
вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого.

Органами досудового слідства цих вимог закону в процесі
розслідування справи не дотримано, допущено однобічність та неповноту
дослідження обставин справи, які мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Не перевірено всебічно показання обвинуваченого ОСОБА_1, залишено
нез'ясованими істотні суперечності в доказах, на яких базується обвинувачення.

Відповідно до ст.374 КПК України апеляційний суд скасовує
вирок і повертає справу на додаткове розслідування, коли під час досудового
слідства були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального
закону, які виключають можливість постановления
вироку або допущено однобічність та неповноту досудового слідства, які не
можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Так, з матеріалів
справи вбачається, що засуджений ОСОБА_1ні на досудовому слідстві, ні в
судовому розгляді вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
не визнав та показав, що рухаючись на автомобілі "ВАЗ-2106" по
вул.Собранецькій в м.Ужгороді зі швидкістю 40 км/год спереді із-за
мікроавтобуса стоячого на другій смузі руху, перед світлофором для водія якого
горіло червоне світло світлофора на проїзну частини дороги, па якій він рухався
за 2-3 м. перед його автомобілем на його смугу руху вибігла потерпіла ОСОБА_2,
яку він зачепив правою стороною автомобіля, вважає, що саме її дії спричинили
йому аварійну ситуацію і знаходяться у причинному зв'язку з наслідками, він не
мав можливості уникнути

зіткнення з
потерпілою.

Всупереч вимогам ст.ст.73,74 КПК України вказані
показання засудженого ОСОБА_1ні
органом досудового слідства, ні судом не спростовані, залишені без належної
перевірки, чим допущена неповнота досудового та судового слідства.

Крім того,
досудовим слідством і судом не встановлено чи було з боку потерпілої при
переїзді дороги порушено Правила дорожнього руху, чи бачила вона, переходячи
дорогу, рухаючийся на неї автомобіль засудженого, на якій відстані вона його
побачила, а також що автомобіль рухається на зелене світло світлофора.

3

Окрім того, ОСОБА_2
. в судовому засіданні апеляційної інстанції показала, що при переході дороги
в її бік рухався мікроавтобус, автомобіль засудженого не бачила.

Крім того, у справі є три протоколи відтворення
обстановки і обставин події, два з участю потерпілої ОСОБА_2. від 12 липня 2004
р. та від 9 вересня 2006 року без її участі, з обвинуваченим ОСОБА_1.

В цих протоколах наведено різні дані щодо часу
проходження потерпілою відрізку дороги та обвинуваченим ОСОБА_1відрізку полоси
смуги руху автомобіля до місця наїзду на потерпілу.

Окрім цього, в протоколі від 12 липня 2004 р. вказано, що
перший раз потерпіла відрізок смуги руху довжиною в 5 м. пройшла відповідно за
2,71, 2,85, 2,63 секунди, другий раз за 2,50, 2,52, 2,63 секунди На одній схемі
до протоколу вказано, що цей відрізок дороги становив 3,65 м., а на другій
схемі взагалі не вказано яка довжина відрізка дороги (т.1 а.с. 63-77).

Проте, згідно протоколу від 9 вересня 2006 р. відтворення
обстановки і обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_1відрізок смуги руху
довжиною 3,20 м. долає відповідно 3, 2,5, 3 секунди, тобто, меншу відстань
пройшов за більший час.

Відтворення обстановки і обставин події 9 вересня 2006 р.
проведено з порушенням вимог ст. 194 КПК України без участі потерпілої ОСОБА_2,
замість неї момент, коли потерпіла ступила на проїзну частину дороги та час її
проходження виконував обвинувачений ОСОБА_1, який одночасно проводив інші дії
відтворення, які виконував як водій автомобіля ВАЗ.

Отримані під час цієї слідчої дії, ці суперечливі вихідні
дані слідчим надано експертам, які використали їх при проведенні комісійної
судової автотехнічної експертизи. Таким чином, отримані докази таким шляхом не
можна визнати достовірними.

Крім того, при проведенні експертизи не взято до уваги і
не дано відповіді у висновку на питання, які поставив на вирішення експертизи в
постанові про її призначення обвинувачений ОСОБА_1, чим порушено його право на
захист (т.2 а.с.43-44).

З висновку автотехнічної експертизи вбачається, що дані
часу руху потерпілої з часу вступления
її на проїзну частину смуги руху автомобіля ВАЗ до місця зіткнення з
автомобілем подані слідчим без встановлення слідчим шляхом на місці ДТП разом з
потерпілою при відтворенні обстановки і обставин події.

Досудовим слідством не встановлений час зупинки
автомобіля і час руху потерпілої до місця пересічення траєкторії руху
потерпілої і автомобіля чи могла потерпіла під час гальмування автомобіля
встигнути пройти полосу смуги руху автомобіля в момент наближення його до місця
пересічення траєкторій потерпілої і автомобіля.

Такі дослідження
щоб запобігти наїзду автомобілем на потерпілу експертизою не зіставлялись як
просторові параметри віддаль віддалення автомобіля до повного гальмування
шляху, так і часові, час руху потерпілої до місця пересічення траєкторії руху
потерпілої і автомобіля і час його зупинки.

4

Приймаючи до уваги, що для усунення неповноти досудового
слідства необхідно провести слідчі та інші процесуальні дії, в процесі яких
необхідно слідчим шляхом усунути зазначену неповноту і в залежності від
встановленого дати належну юридичну оцінку діям ОСОБА_1, зробити правильний і
обгрунтований висновок щодо доведеності чи недоведеності його вини та правильно
кваліфікувати їх.

Унаслідок специфіки процесуальної форми судового розгляду
допущені порушення досудовим слідством не можуть бути усунуті під час судового
слідства, тому вирок відповідно до ст.ст.367, 368, 274 КПК України підлягає
скасуванню, а справа поверненню на додаткове розслідування.

Керуючись
ст.ст. 365,366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

апеляцію помічника прокурора м.Ужгорода, засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 24 січня 2007
р. щодо ОСОБА_1. скасувати,
кримінальну справу направити прокурору на додаткове розслідування.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_1. залишити
попередній - підписку про невиїзд.