ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6572/15-к
провадження № 1-кп/753/399/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче засідання за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, розлучений, має на утримання малолітню доньку, 2005 року народження, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
04 лютого 2015 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на балконі квартири АДРЕСА_3 , із застосуванням пристрою для відстрілу патронів гумовими кулями марки «ПМР» № НОМЕР_1 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке виразилось у вчиненні приблизно 15 пострілів за короткий проміжок часу, тобто у недотриманні встановлених правил поведінки в громадських місцях.
30 березня 2015 року між старшим групи прокурорів у даному кримінальному провадженні старшим прокурором прокуратури Дарницького району міста Києва ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Зі змісту угоди вбачається, що обов`язок підозрюваного щодо співпраці у викриті інших правопорушень вчиненими іншими особами можна вважати виконаним, оскільки ОСОБА_3 під час проведення допиту 26 березня 2015 року повідомив про можливий факт незаконного збуту наркотичних засобів. Відомості про вказаний факт слідчим відділом Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні підозрюваному ОСОБА_3 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди він розуміє.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
п р и с у д и в:

Затвердити угоду від 30 березня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 березня 2015 року покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази пристрій для відстрілу гумових куль «ПМР 9» № НОМЕР_1 з магазином для нього; 25 предметів, схожих на гільзи 9мм.; 103 предмети, схожі на набої калібру 9 мм., які зберігаються в камері зберігання речових доказів Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві - передати до експертно-криміналістичного підрозділу ГУ МВС України в м. Києві (для поміщення до натуро-довідкової колекції державної судової експертної установи) (вул. Володимирська, 15, м. Київ).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя