Справа № 544/862/15-к
№ пров.1-кп/544/80/2015
Номер рядка звіту 23
В И Р О К
іменем України
03 серпня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19.03.2014р., за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вікторія Пирятинського району Полтавської області, громадянки України, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи призначеною відповідно до наказу №355 ВК від 12.09.2008 року на посаду спеціаліста по операційно-касовому обслуговуванню Пирятинського відділення №488 АТ «Укрсиббанк», розташованого за адресою: м.Пирятин, вул..Леніна, б.34, та будучи матеріально-відповідальною особою згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 17.09.2008 року, тим самим згідно посадової інструкції являючись службовою особою, заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою, привласнила та розтратила чуже майно шляхом зловживання службовим становищем та скоїла службове підроблення за наступних обставин.

10 листопада 2009 року ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці, отримала від знайомого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 гривень для обміну в валюту євро та поповнення його банківського рахунку за договором №2200EUR банківського вкладу на вимогу «Активні гроші». Отримавши від ОСОБА_5 гроші у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, операції по обміну не провела, гроші привласнила собі, після чого використала їх у власних цілях, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5000грн.

При цьому з метою заволодіння вищевказаними коштами ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, діючи умисно, склала завідомо неправдивий документ квитанцію №55 від 10.11.2009 року, в яку внесла завідомо неправдиві дані про зарахування на рахунок ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 500 євро, яку підписала та надала останньому як доказ зарахування його коштів на рахунок.

Крім того, 11 січня 2010 року ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, маючи умисел, направлений на привласнення коштів ОСОБА_5 , без відома власника, діючи умисно, повторно, заволоділа грошовими валютними коштами в сумі 5700 євро з банківського рахунку за договором №2200EUR банківського вкладу на вимогу «Активні гроші», чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

При цьому з метою заволодіння вищевказаними коштами ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, діючи умисно, склала завідомо неправдивий документ заяву про видачу готівки №180 від 11.01.2010 року, в якій поставила свій підпис та в графі «Підпис отримувача» поставила підпис від імені ОСОБА_5 .

Крім того, 06 квітня 2010 року ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, маючи умисел, направлений на привласнення коштів ОСОБА_5 , без відома власника, діючи умисно, повторно, заволоділа грошовими валютними коштами в сумі 1500 євро з банківського рахунку за договором №2200EUR банківського вкладу на вимогу «Активні гроші», чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

При цьому з метою заволодіння вищевказаними коштами ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, діючи умисно, склала завідомо неправдивий документ заяву про видачу готівки №163 від 06.04.2010 року, в якій поставила свій підпис та в графі «Підпис отримувача» поставила підпис від імені ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому. Суду пояснила, що ОСОБА_5 це її знайомий, він їй довіряв. У листопаді 2009 року він надав їй гроші, щоб вона здійснила їх обмін на євро на поклала на його валютний рахунок. Отримані гроші вона не обміняла, а забрала собі та використала на власні потреби. При цьому вона виписала та видала ОСОБА_8 квитанцію, яка по касі не пройшла. Знаючи, що у ОСОБА_5 у відділенні банку, де вона працювала, відкритий валютний рахунок, вона у січні 2010 року на квітні 2010 року зняла з його рахунку гроші в сумі 5700 євро та 1500 євро відповідно. Гроші ОСОБА_5 не віддала, а витратила їх на власні потреби. Коли знімала кошти, то він імені ОСОБА_5 складала відповідні документи та замість нього в них розписувалась. В скоєному щиро кається, просить суд строго її не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілий претензій до обвинуваченої не має, шкода йому відшкодована ПАТ «Укрсиббанк» повністю.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікує за епізодами 10.11.2009 року - за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; за епізодами 11.01.2010 року та 06.04.2010 року за ч.3 ст.191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, та за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченою кримінальні правопорушення за ч.1 ст.190, ч.1 ст.366 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, за ч.3 ст.191 КК України до тяжкого злочину.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.с.64), на обліку лікарів: нарколога та психіатра не перебуває (а.с.61, 62), має на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.58), раніше не судима (а.с.57).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні і відсутність обтяжуючих вину обвинуваченої обставин, суд, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченої, попередження з її боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи невеликий ступінь небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.190, ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади, за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади. Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для її перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

При цьому суд вважає, що обвинувачена загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптована, підстав очікувати продовження обвинуваченою вчинення правопорушень суд не встановив, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Стосовно цивільного позову, який був заявлений ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.39-41, 50-54), суд вважає за необхідне залишити його без розгляду виходячи з наступного. Згідно з даним вироком ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 7700 євро. З цивільного позову вбачається, що 20.09.2012 року та 01.10.2012 року ОСОБА_4 поповнила рахунок ОСОБА_5 на 800 євро та 400 євро відповідно, однак доказів цього позивачем суду не надано. Таким чином залишок невідшкодованого збитку складає 6500 євро, проте цивільним позивачем заявлено позов на 7010,32 євро. Крім того до позову не додано розрахунку шкоди, а також не додано доказів того що 30.10.2012 року банк відшкодував ОСОБА_5 7010,32 євро. Отже цивільний позов належить залишити без розгляду, оскільки цивільним позивачем не надано доказів в обґрунтування доводів, викладених в позові. При цьому суд зазначає, що цивільний позивач має право звернутись до суду з даним цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведені експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 (один) рік 5 місяців;

- за ч.1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 (один) рік 5 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази: СД-диск - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази: оригінали трьох квитанцій, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в УДКСУ у Пирятинському районі, код установи банку 831019, код ЄДРПОУ 3795834, банк одержувача: ГУДКСУ в Полтавській області, р/р №0379, витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000152, в сумі 1104 (одна тисяча сто чотири) гривні 84 копійки.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1