Справа № 11- 780/ 07 Головуючий
ч.2 ст. 309 КК Семерей М. Ф.
України Доповідач
апеляційного суду
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого
-Погорєлової Г.М. суддів - Куценко
О.В., Войтовського С. А. при секретарі -
Возій Г.М. за участю прокурора- Брек
Г.С. засудженого - ОСОБА_1 захисника-
ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора
Ленінського району м. Миколаєва на вирок
Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 05 вересня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Миколаєва, раніше судимий
02.08.2006 року Центральним районним судом м.
Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК
України до 1 року позбавлення волі, з
застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- засуджений за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнений від відбування покарання іспитовим строком 1 рік.

На
підставі ст. 76 КК України ОСОБА_1
зобов'язаний повідомляти про
зміну місця проживання органи кримінально-виконавчої системи та періодично
з'являтися в ці органи для реєстрації.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 06 червня 2007 року приблизно о 15 год.20
хв., знаходячись біля будинку № 56 по
вул. Енгельса в м. Миколаєві,
у невстановленої слідством особи,
повторно незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний
наркотичний засіб - канабіс вагою 7, 1 гр.,
який зберігав при собі для особистого вживання і переніс до будинку
АДРЕСА_1, де був затриманий працівниками
міліції.

В
апеляції помічник прокурора, не
оспорюючи доведеність вини ОСОБА_1 і кваліфікацію злочину, просить вирок суду скасувати та постановити
новий вирок. Посилається на те, що суд
безпідставно звільнив ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, оскільки він скоїв новий злочин в період
іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням за
попереднім вироком суду. Вважає, що суд
недостатньо врахував особу засудженого,
який не працює, коштів для
існування не має, зловживає
канабіноідами і може вчинити нові злочини. За сукупністю вироків помічник
прокурора просить призначити ОСОБА_1 покарання у виді 2 років 2 місяців
позбавлення волі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав подану
апеляцію, засудженого ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2, які заперечували на
апеляцію та просили залишити вирок суду без зміни, вивчивши матеріли справи та обговоривши
доводи апеляції, апеляційний суд
вважає, що апеляція помічника прокурора
підлягає частковому задоволенню, а вирок
суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановлениям нового
вироку, виходячи з наступного.

Висновки
суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєні злочину, за який він засуджений, за обставин,
встановлених судом, відповідають
фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими судом доказами.

Доведеність
вини і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2
ст. 309 КК України, як незаконне
придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, судом кваліфіковані вірно та апелянтом не
оспорюються, як і призначене покарання
за ч.2 ст. 309 КК України.

Разом з
тим, судом неправильно застосований
кримінальний закон, що полягає в
незастосуванні кримінального закону,
якій підлягав застосуванню, а
саме положень ст. 71 КК України стосовно призначення покарання
за сукупністю вироків.

Як
слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1
раніше судимий за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2006 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі
і з застосуванням ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та з покладенням
обов'язку, передбаченого п.4 ст. 76
КК України. Тобто, новий злочин ОСОБА_1
вчинив в період іспитового строку, а
тому покарання йому належить призначити за правилами ст. 71 КК України.

Зазначене
є підставою для скасування вироку в частині покарання відповідно до ст. 371 КПК України та для постановления нового вироку на
підставі п.2 ч.1 ст. 378 КПК України.

Проте, апеляційний суд, враховуючи ступінь тяжкості злочину, який відноситься до категорії середньої
тяжкості, дані про особу ОСОБА_1, який має постійне місце проживання і роботи, виключно позитивно характеризується, є єдиним годувальником в родині - має на
утриманні малолітню дитину 2005 року народження, вагітну дружину, похилого віку бабусю, яка потребує стороннього догляду, брата-інваліда 3 групи, пом'якшуючу покарання обставину - щире
каяття, дійшов висновку про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання, з випробуванням на підставі ст. 75
КК України, з покладенням певних
обов'язків з числа передбачених ст. 76 КК України.

Посилання
помічника прокурора на те, що ОСОБА_1 не
працює і не має коштів для існування, є
безпідставними. Вони спростовуються не тільки показами самого засудженого в
судовому засіданні, який вказував про
своє місце роботи, але й
довідкою-характеристикою комунального підприємства "Новоодеський
будремінвест", з якої слідує, що ОСОБА_1 працює у вказаному підприємстві
(а.с. 68). Відповідно до висновків медичної комісії засуджений не страждає
наркоманією, не потребує примусового
лікування (а.с. 53).

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
378 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Апеляцію
помічника прокурора Ленінського району м.
Миколаєва задовольнити частково.

Вирок
Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 05 вересня 2007 року відносно ОСОБА_1 в частині призначення покарання -
скасувати.

На
підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1 до покарання, призначеного йому за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення
волі частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрального
районного суду м. Миколаєва від
02.08.2006 року і остаточно призначити

ОСОБА_1
покарання у виді 2
років 2 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 2 роки.

На
підставі п.11.3, 4 ч.1 ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Міру
запобіжного заходу - підписку про невиїзд залишити ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу.

В іншій частині
вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок
апеляційного суду може бути оскаржений і на нього може бути внесено подання в
колегію суддів палати Верховного Суду України з кримінальних справ протягом
одного місяця з моменту його проголошення.