Справа № 1705/2851/2012
ПОСТАНОВА

"17" вересня 2012 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Крушняк О.С.,

за участю прокурора Суржука С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно подання начальника СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_1 за погодженням з Дубенським міжрайонним прокурором Журавським М.В. про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Чехії, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області знаходиться кримінальна справа № 7/176-12, яка була порушена 31 серпня 2012 року відносно ОСОБА_3, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 190 КК України.

Досудовим слідством було встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_2, діючи з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном в період часу з 30 липня 2012 року по 15 серпня 2012 року заключив з Рівненським обласним державним центром експертизи сортів рослин, фермерським господарством Лаванда - Лідаво, інститутом сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук, науково-експерементальної бази Еліта інститутом сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук, сільськогосподарським виробничим кооперативом Нива, селянським (фермерським) господарством Серпанок, сільськогосподарським виробничим кооперативом ім.Лесі Українки, фермерським господарством Нива та товариством з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_4 договори про купівлю в останніх ріпаку в кількості 1805243,5 кг на суму 8401417,16 грн., умови яких завідомо виконувати наміру не мав. Отримавши від вказаних підприємств зазначений ріпак в кількості 1805243.5 кг ОСОБА_2 умови договорів щодо його оплати свідомо не виконав, заволодівши таким чином шляхом обману майном Рівненського обласного державного центру експертизи сортів рослин на суму 157923,30 грн., фермерського господарства Лаванда - Лідаво на суму 138713,00 грн., інституту сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук на суму 385182,75 грн., науково-експерементальної бази Еліта інституту сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук на суму 1134781,35 грн., сільськогосподарського виробничого кооперативу Нива на суму 159965,00 грн., селянського (фермерського) господарства Серпанок на суму 410000,30 грн., сільськогосподарського виробничого кооперативу ім.Лесі Українки на суму 727393,40 грн., фермерського господарства Нива на суму 1004559,03 грн. та ТзОВ ім.. ОСОБА_4 на суму 4282899.03 грн.., а в подальшому реалізував зазначений ріпак іншим підприємствам. 07 вересня 2012 року по підозрі у вчиненні даного злочину, на підставі ст.115 КПК України був затриманий: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 Чехії, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, одружений, раніше не судимий, приватний підприємець.

Досудовим слідством встановлено, що ріпак, який отримав ОСОБА_2, згідно зазначених договорів, він продав приватному підприємцю ОСОБА_5 і отримав за це від нього кошти в сумі 8694510.9 грн., місцезнаходження яких на даний час не встановлено. В звязку з тим, що ОСОБА_2 відмовляється давати покази, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України і таким чином не сприяє зясуванню всіх обставин злочину і встановленню істини у справі, тому перебування на волі надасть йому можливість переховувати або знищити ще не виявлені речі, документи та предмети, що мають значення у справі.

Крім того, перебування на волі надасть ОСОБА_6 можливість чинити негативний вплив на перебіг досудового слідства шляхом переконування потерпілих та свідків давати неправдиві покази. Також постійне місце проживання ОСОБА_2 знаходиться на значній відстані від місця провадження досудового слідства, тому перебування на волі надасть ОСОБА_6 можливість продовжувати злочинну діяльність та переховуватись від слідства та суду. Крім того злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 являється особливо тяжким і покарання за його вчинення передбачає позбавлення волі строком до 12 років. Просить обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_2 взяття під варту.

Начальник СВ Дубенського МВ УМВСУ в Рівненській області повністю підтримав подання та просить його задоволити. Вважає, що у ОСОБА_2 є всі підстави для ухилення від слідства та встановлення істини у справі, оскільки від немає постійного місця роботи, проживає у іншій області, зможе впливати на свідків у справі, вилучення доказів, без чого неможливо встановити істину у справі. Крім того, сума збитків у справі збільшується через надходження нових заяв від потерпілих.

Прокурор підтримав подання у повному обсязі. Підтримує позицію слідчого та просить задоволити його із вказаних підстав. Вважає, що для цього є достатньо підстав, а інші більш мякі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки ОСОБА_2

ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. Вважає, що якщо це буде сприяти йому у співпраці із слідством та у відшкодуванні збитків, то нехай суд вирішує як це просить слідчий і прокурор. Покладає вирішення цього питання на розсуд суду.

Постановою суду від 11 вересня 2012 року було продовжено строки тримання ОСОБА_2 до 10 діб для надання даних про особу затриманого, які відсутні в матеріалах.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, вислухавши ОСОБА_2 суд вважає, що подання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду від 25 квітня 2003 року № 4 „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) при вирішенні питань, повязаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту необхідно дотримуватися вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.ЧІ.50), і ст.. 14 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

За ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства:

- (п.3) взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

- (п.13) обовязковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш мякі запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбачений ч.4 ст.190 КК України, який відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, суд вважає, що є підстави вважати, що він дійсно є суспільно-небезпечним і на даний час потребує ізоляції, а інші, (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання ним процесуальних обовязків. Сума збитків у звязку із виявленням інших потерпілих збільшується.

Керуючись ст.148-150, 155, 156, 165-1, 165-2 КПК України, ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ч. 2 ст. 29 Конституції України, Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід - взяття під варту строком на 2 (два) місяці з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі. (м.Рівне, вул.Дворецька 116).

Копію постанови направити начальнику Дубенського МВ УМВСУ в Рівненській області, начальнику Рівненського слідчого ізолятора - для виконання.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом трьох діб з дня її винесення. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя: