Ухвала

іменем україни

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі ОСОБА_8,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001004, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Маріуполь Донецької області,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за касаційною скаргою засудженого на вирок Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 27 червня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_9,

захисника ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, просить їх змінити, перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 121 КК України та пом'якшити призначене покарання. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, неправильно кваліфікував його дії, оскільки умислу на вбивство потерпілого у нього не було. Крім того, зазначає, що судовими інстанціями при призначенні покарання в достатній мірі не враховано всіх обставин, що його пом'якшують.

Вироком Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 27 червня 2013 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 08 лютого 2013 року й остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 8 місяців.

За вироком суду 07 квітня 2013 року ОСОБА_1, знаходячись у кв. АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи намір на протиправне заподіяння смерті іншій людині, умисно завдав ОСОБА_3 один удар кухонним ножем в область грудної клітини, спричинивши останньому тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких потерпілий помер.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання поданої скарги, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу. При цьому питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Визнаючи ОСОБА_1 винним в умисному вбивстві, як видно з мотивувальної частини вироку та ухвали, суди виходили в першу чергу зі знаряддя злочину, кількості та локалізації виявлених на трупі ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, попередньо висловленим засудженим погрозам про вбивство.

Разом із тим, одні тільки ці обставини не свідчать про наявність у ОСОБА_1 умислу саме на вбивство ОСОБА_3

Так, із матеріалів провадження вбачається, що саме ОСОБА_1, нанісши один удар ножем, одразу ж припинив свої злочинні дії, намагався надати потерпілому допомогу та разом зі свідками сповістив працівників міліції та медичної допомоги.

Також, на думку колегії суддів, судом недостатньо враховано поведінку самого потерпілого, який у стані сильного ступеню алкогольного сп'яніння фактично спровокував конфлікт з ОСОБА_1

Крім того, поза увагою суду залишилось те, що за висновком медичної експертизи № 67 від 08.04 - 14.05.2013 року безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3 стала масивна внутрішня крововтрата, яка виникла від колото-різаного поранення грудей з пошкодженням діафрагми печінки.

Допитаний судом медичний експерт ОСОБА_4 указав на те, що отримане потерпілим поранення саме по собі могло не призвести до смерті, це сталося через внутрішню кровотечу, до якої призвели, зокрема, сильний ступінь алкогольного сп'яніння та фізичний стан потерпілого ( захворювання на гемофілію).

Тобто суд, з достатньою повнотою встановивши фактичні обставини провадження, дав неправильну юридичну оцінку діям засудженого.

Проаналізувавши зібрані докази, колегія суддів дійшла висновку, що в даному конкретному випадку у ОСОБА_1 виник умисел на заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення удару ножем після того, як потерпілий спровокував конфлікт із засудженим та на зауваження останнього не відреагував.

Отже, сукупність наведених доказів свідчить про те, що при нанесенні ножового удару ОСОБА_1 не передбачав настання смерті потерпілого, тому його дії необхідно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні ОСОБА_1 покарання колегія суддів ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу засудженого, наявність обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання, та приходить до висновку про те, що покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121( в редакції Закону від 05.11 2009 року) КК України, та із застосуванням положень ст. 71 КК України, є необхідним для досягнення його мети та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових рішень, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого задовольнити.

Вирок Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 27 червня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 ( в редакції Закону від 05.11 2009 року) КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 08 лютого 2013 року та остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 8 місяців.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7