У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Глоса Л.Ф., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

та захисника

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 16 жовтня 2007 року справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду щодо ОСОБА_2

За вироком апеляційного суду
Сумської області від 14 червня 2007 року ОСОБА_2, 1972 р. народження, уродженця

та мешканця м. Суми, громадянина Укра-

їни, українця, судимого:

16.01.1991 р. за ст.ст. 140 ч.2, 81 ч.3 КК

України на 2 роки виправних робіт;

6.08.1992 р. за ст.ст. 140 ч.2,
208, 81 ч.2

КК України на 2 роки 3 місяці позбавлен-

ня волі;

10.04.1996 р. за ст. 194 ч.2
КК України

на 1 рік виправних робіт;

25. 12. 1996 р. за ст. 94 КК України на

8
років 2 місяці 12 днів позбавлення волі;

4.10.2004 р. за ст. 185 ч.3 КК
України

на 1 рік 7 місяців позбавлення волі.Звіль-

нений з місць позбавлення волі 2 березня

2006 року умовно-достроково на 2 місяці

10
днів,

засуджений:
за п.п. 6,13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч.4 ст.187 КК
України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого; за ч.2 ст. 121 КК України на 10 років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; за ч.3 ст.187 КК України
на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;
за ч.3 ст. 357 КК України на 2 роки обмеження волі; за ч.2 ст. 190 КК України
на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України суд
визначив ОСОБА_2 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого, а згідно ст. 71 КК України суд
остаточно призначив ОСОБА_2 покарання - довічне позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_2:

на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої
ОСОБА_3 - 650 грн; на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої
ОСОБА_4 - 1 000 грн., потерпілого ОСОБА_5 - 6 000 грн., потерпілої ОСОБА_6 - 2
000 грн. та 10 540 грн., 80 коп. на відшкодування заподіяної їй матеріальної
шкоди.

Крім того, судом постановлено рішення про стягнення із
засудженого коштів для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих
від злочинів та судових витрат.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні ряду злочинів на
території Сумської області в період з березня по липень 2006 року.

Так, 7 березня 2006 року, узнавши від матері свого
знайомого ОСОБА_7 потерпілої ОСОБА_3, яка працювала продавцем кіоску пп
“Южанка”, розташованого у м. Суми по вул. 20 років Перемоги, про те, що її син
арештований і знаходиться під слідством, засуджений вирішив заволодіти грошима
потерпілої шляхом її обману та зловживання довірою. З цією метою наступного
дня, видаючи себе за друга ОСОБА_7 та особу, яка бажає йому допомогти,
засуджений запевнив потерпілу про наявність у нього можливостей через своїх
знайомих у правоохоронних органах вирішити питання про звільнення її сина з-під
варти, а також про призначення йому м'якого покарання. При цьому ОСОБА_2
повідомив потерпілій, що для вирішення цього питання необхідно заплатити 300
доларів США, з яких 150 потрібно заплатити негайно, а ще 150 - після
позитивного вирішення питання щодо її сина. В дійсності засуджений не мав як
наміру, так і можливостей допомогти потерпілій, а лише бажав заволодіти її
грошима. 9 березня 2006 року за місцем своєї роботи ОСОБА_3 передала
засудженому 650 грн., будучи впевненою, що ці кошти він використає для
виконання обіцянки стосовно надання обумовленої допомоги її сину. Запевнивши
потерпілу про вирішення питання щодо звільнення її сина, засуджений ОСОБА_2 указані
гроші привласнив і використав їх на власний розсуд, не маючи в дійсності
намірів виконувати обіцяне.

6 червня 2006 року, близько 10 год. дня, перебуваючи у с.
Зелене Білопільського району, засуджений ОСОБА_2 з метою заволодіння чужим
майном шляхом обману проник у житло потерпілої ОСОБА_4, 1925 р. народження, де
вчинив на неї розбійний напад, застосовуючи до потерпілої насильство,
небезпечне для її життя та здоров'я, зокрема завдаючи лежачій потерпілій удари
по голові. Скориставшись тим, що від його ударів потерпіла ОСОБА_4, яка ходила
з використанням милиць, упала на підлогу і втратила свідомість, засуджений
заволодів її майном та грошима на загальну суму 905 грн.

13 червня 2006 року, приблизно об 11 год. дня, у с.
Стінка Сумського району, з метою вчинення розбійного нападу засуджений ОСОБА_2
шляхом обману проник у житло потерпілих ОСОБА_8, 1926 р. народження, та
ОСОБА_9, 1929 р. народження. Перебуваючи у будинку потерпілих, засуджений напав
на ОСОБА_8 і побив її, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження середньої
тяжкості, від чого вона втратила свідомість. Після цього він завдав численні
удари ногами і руками потерпілому ОСОБА_9, від яких останній також втратив
свідомість. Скориставшись цим, засуджений заволодів майном потерпілих та їх
грошима на загальну суму 5 288 грн. В процесі заволодіння майном засуджений
помітив, що ОСОБА_9 прийшов до свідомості. З метою утримання викраденого майна
ОСОБА_2 знову завдав численних ударів потерпілому дерев'яною палицею по голові
та іншим частинам тіла, заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження,
від яких ОСОБА_9 знову втратив свідомість, а ОСОБА_2 залишив будинок
потерпілих.

ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 14 год., перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, засуджений ОСОБА_2 з метою вчинення розбійного нападу
проник у будинок мешканки с. Шапошникове Сумського району потерпілої ОСОБА_10,
1925 р. народження. Потерпіла здогадалась про його злочинні наміри і почала
звати на допомогу. Для того, що б довести задумане до кінця, а також подолати
опір потерпілої, засуджений вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_10 З цією
метою він завдав їй численні удари руками по тілу та голові, від чого потерпіла
упала і втратила свідомість. Скориставшись цим, ОСОБА_2 заволодів майном
ОСОБА_10 на загальну суму 22 грн. 66 коп. В цей час потерпіла прийшла в себе і
знову почала звати на допомогу. З метою вчинення її умисного вбивства
засуджений знову почав завдавати їй удари підібраною на місці злочину
дерев'яною палицею по голові, грудях животу. Внаслідок отриманої сполученої
тупої травми живота, грудей, перелому грудини та ребер ліворуч, травматичного
пневмотораксу, гострої легеневої та серцево-судинної недостатності ОСОБА_10
померла на місці подій. Забравши майно, засуджений замкнув двері будинку
потерпілої на навісний замок, місце подій залишив.

Того ж дня, біля 15 год., з метою вчинення розбійного
нападу засуджений ОСОБА_2 напав на мешканку с. Шапошникове потерпілу ОСОБА_11,
1924 р.народження. Біля її будинку він почав завдавати удари потерпілій руками
по голові та іншим частинам тіла. ОСОБА_11 вирвалась від нього і, закрившись у
будинку, почала звати на допомогу. З тим, що б довести задумане до кінця
засуджений, вибивши вхідні двері, проник у будинок де продовжив бити потерпілу
руками і ногами, а також знайденою у коридорі будинку дерев'яною палицею,
завдаючи нею ОСОБА_11 удари по голові та
тілу, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_11 В результаті
вчиненого на потерпілу розбійного нападу ОСОБА_2 заволодів її грошима у сумі
850 грн. та важливим особистим документом потерпілої - пенсійним посвідченням
на ім'я ОСОБА_11

19-червня 2006 р. засуджений ОСОБА_2, довідавшись про те,
що потерпіла ОСОБА_12, 1914 р. народження, проживала АДРЕСА_1 одна, мала слабе
здоров'я і поганий слух, вирішив проникнути у її будинок і таємно викрасти
майно потерпілої. 21 червня 2006 року, приблизно о 22 год., через вікно він
проник у будинок ОСОБА_12 де почав шукати гроші та цінне майно. В цей час
потерпіла прокинулась і, помітивши засудженого, почала кричати та звати на
допомогу. ОСОБА_2, з тим, що б довести до кінця задумане щодо заволодіння
майном потерпілої, вирішив вчинити її умисне вбивство. Закривши їй рот однією
рукою, іншою він здавив її за горло і повалив на ліжко. Притискаючи потерпілу
коліном ноги до ліжка, ОСОБА_2 руками почав її бити по голові та в інші частини
тіла поки вона не перестала чинити опір. Смерть ОСОБА_12 настала на місці
вчинення злочину в результаті заподіяної засудженим їй черепно-мозкової травми.
Не знайшовши ніяких цінностей у будинку потерпілої, ОСОБА_2 залишив місце
подій.

ІНФОРМАЦІЯ_3, приблизно о 12 год. дня, ОСОБА_2, з метою
викрадення чужого майна, вирішив проникнути у будинок потерпілої ОСОБА_13, 1926
р. народження, що мешкала у с. Штепівка Лебединського району. Але, коли засуджений проник на подвір'я
будинку потерпіла його побачила. З тим, що б довести до кінця намір на
заволодіння майном, ОСОБА_2 вирішив вчинити умисне вбивство потерпілої. Для
цього підібраною на подвір'ї дерев'яною палицею із загостреним металевим
наконечником засуджений завдав потерпілій декілька ударів у груди від чого вона
впала і втратила свідомість. Вважаючи, що він позбавив потерпілу життя,
засуджений проник у її будинок, де почав шукати цінні речі та гроші. В цей час
до будинку зайшла ОСОБА_13 і спробувала зателефонувати, що б викликати
допомогу. Помітивши її, ОСОБА_2 з тим, щоб вчинити вбивство потерпілої і
довести свій злочинний намір до кінця, указаною дерев'яною палицею з металевим
наконечником продовжив бити потерпілу, завдаючи їй удари по голові, в груди, живіт та інші частини тіла. Смерть ОСОБА_13
настала на місці подій в результаті тупої закритої травми голови, що
ускладнилось крововиливом у шлуночки головного мозку. Після вчинення умисного
вбивства потерпілої, не знайшовши у неї нічого цінного, засуджений закрив
будинок і залишив місце злочину.

Покидаючи подвір'я потерпілої ОСОБА_13, засуджений
проходив біля сусідського будинку, у якому проживав потерпілий ОСОБА_14, 1931
р. народження, і побачив, що потерпілий наближається до нього. З тим, що б
потерпілий не зміг роздивитись і надалі впізнати його, ОСОБА_2 вирішив
заподіяти ОСОБА_14 тілесні ушкодження. Для цього, взявши потерпілого за шию,
засуджений завів його за будинок до критого сіновалу, де почав його бити руками
по тілу, а коли потерпілий упав він продовжив завдавати йому удари ногами по
голові та іншим частинам тіла. В результаті цих дій засудженого ОСОБА_14 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

4 липня 2006 року, приблизно о 12 год. дня, під час
перебування ОСОБА_2 у с. Синяк Білопільського району на подвір'ї мешканців села
ОСОБА_15, 1923 р. народження, та ОСОБА_16, 1923 р. народження, у нього з
потерпілою ОСОБА_15 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник конфлікт, у
зв'язку з чим ОСОБА_2 вирішив заподіяти їй тілесні ушкодження. Біля 15 год.,
дочекавшись коли ОСОБА_16 залишить своє подвір'я, ОСОБА_2 зайшов до сараю, де у
цей час знаходилась ОСОБА_15 і підібраним на подвір'ї потерпілої металевим
прутом завдав їй удар по голові, від чого вона упала на підлогу. Після цього
засуджений продовжував бити лежачу потерпілу, завдаючи їй удари прутом у різні
частини тіла, притискуючи її шию ногою до підлоги, оскільки потерпіла
намагалась чинити йому опір. Коли потерпіла перестала чинити опір засудженй
залишив місце подій. В результаті його злочинних дій ОСОБА_15 було спричинено
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить вирок
скасувати, посилаючись на неповноту судового слідства і на невідповідність
висновків суду встановленим по справі фактичним обставинам, а також на істотні
порушення вимог КПК, допущені під час досудового слідства. Захисник вважає, що
засудженого безпідставно, зокрема при відсутності очевидців подій, визнано
винуватим у вчиненні злочинних дій по епізодам стосовно потерпілих ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_17, а також по епізоду
заволодіння грошима ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що засуджений мав намір гроші їй
повернути. На думку захисника також безпідставно суд у вироку посилається на
показання ОСОБА_2 про вчинення ним злочинів, які він давав під час досудового
слідства, оскільки ці показання були дані в результаті застосування до нього
недозволених методів розслідування. Крім того, захисник вважає неправильною
кваліфікацію дій ОСОБА_2 по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_4, якій, на її думку,
засуджений заподіяв тілесні ушкодження з необережності, і посилається на
суворість призначеного ОСОБА_2 покарання по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_15

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 аналогічна за
змістом та викладеними у ній проханнями скарзі захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2
та захисника ОСОБА_1, які підтримали свої скарги, висновок прокурора про
законність, обґрунтованість вироку та необхідність залишення скарг захисника і
засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів не знаходить підстав для
задоволення цих скарг.

Викладені у вироку суду висновки щодо доведеності
винності ОСОБА_2 у вчиненні ним наведених у вироку злочинів відповідають
дослідженим у судовому засіданні доказам.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав як
доказ вини засудженого його ж показання про обставини вчинення ним злочинних
дій, у тому числі стосовно потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_17, які ОСОБА_2 неодноразово давав на протязі усього
досудового слідства під час допитів, у тому числі у присутності захисника, та
при відтворенні обстановки та обставин подій, також за участю захисника у
деяких випадках.

Про правильність такого висновку суду
свідчить сукупність інших досліджених у ході судового слідства доказів, які
об'єктивно підтверджують достовірність зазначених показань ОСОБА_2

Так із змісту досліджених судом
показань потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_15 видно, що викладені ними обставини
вчинення на них нападу співпадають з тими показаннями про ці ж обставини, які
давав у ході досудового слідства ОСОБА_2

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що
після вчиненого розбійного нападу на її матір ОСОБА_11 вона розповідала їй, що
цей напад вчинив молодий чоловік, який забрав гроші. Крім того, ОСОБА_11
розповідала їй, що під час нападу цей молодий чоловік брав у руки папку з її
документами, а після цього з будинку зникло пенсійне посвідчення потерпілої
ОСОБА_11

Дані проведених по справі додаткових судово-медичних
експертиз указують на те, що характер, локалізація тілесних ушкоджень,
виявлених на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 відповідають механізму їх утворення, продемонстрованому ОСОБА_2 під
час відтворення обставин та обстановки подій.

Із змісту протоколів відтворення обставин та обстановки
подій видно, що під час проведення цих слідчих дій за вказівкою ОСОБА_2
працівники органів слідства знаходили предмети, до яких він доторкався або
використовував під час вчинення злочину і про місце знаходження яких було
відомо тільки засудженому, оскільки під час огляду місця подій працівниками
органів досудового слідства ці предмети не були знайдені.

Так, зокрема, при відтворенні подій вчинення
неправомірних дій щодо ОСОБА_15 було виявлено металевий прут, яким, як зазначав
під час досудового слідства ОСОБА_2, він завдавав удари потерпілій, і на якому
виявлено сліди крові, походження яких можливе від потерпілої про що свідчать
дані судово-імунологічної експертизи.

При відтворенні обставин нападу на потерпілу ОСОБА_10 за
вказівкою засудженого було знайдено ключ, яким можна відкрити навісний замок,
виявлений та вилучений у ході огляду місця подій по факту нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_10, що підтверджується даними судово-трасологічної експертизи.

При відтворенні обставин нападу на потерпілу ОСОБА_13 за
вказівкою ОСОБА_2 було знайдено металевий наконечник, який за даними висновку
судово-трасологічної експертизи складає одне ціле з дерев'яною палицею,
знайденою у ході огляду місця подій по злочину, вчиненому щодо ОСОБА_13 Крім
того, дані судово-медичної та медико-криміналістичної експертиз указують на
можливість заподіяння знайденим металевим наконечником пошкоджень, які виявлені
на трупі ОСОБА_13 та на її одязі.

Дані досліджених судом першої інстанції висновків
судово-імунологічних експертиз підтверджують можливість походження від ОСОБА_2
слідів потовиділень, виявлених на деяких предметах за місцем вчинення злочину
щодо ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Із тих показань ОСОБА_2, які суд першої інстанції визнав
достовірними, видно, що під час вчинення нападів на потерпілих він на руки
одягав перчатки. Дані висновків судово-трасологічних експертиз указують на те,
що слід тканини, виявлений у ході огляду місця подій по епізодам щодо ОСОБА_10,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 залишений перчатками такого ж типу, які були вилучені за
місцем проживання ОСОБА_2 У касаційних скаргах захисник і засуджений посилаються
на те, що свідченням невинуватості ОСОБА_2, на їх думку, є висновки
дактилоскопічних експертиз про відсутність слідів рук засудженого, виявлених на
місці вчинення злочинів. Але, з урахуванням показань засудженого щодо
використання ним перчаток, колегія суддів не може розцінити ці доводи як
підставу для визнання неправильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2

Про те, що ОСОБА_2 при вчиненні злочинів намагався діяти
непомітно і вживав заходів для приховування слідів свідчать його ж показання
про те, що після вчинення злочину він знищував одяг та взуття, які були на
ньому, що підтверджується даними протоколу відтворення обстановки та обставин
подій. Під час проведення однієї із цих слідчих дій за вказівкою ОСОБА_2 було
знайдено залишки спаленого ним одягу та взуття, що було на ньому під час
вчинення злочину.

У зв'язку з цим посилання у касаційних скаргах захисника
та засудженого на те, що свідченням непричетності ОСОБА_2 до вчинення злочинів
є відсутність відбитків взуття засудженого ОСОБА_2 на місцях злочину, а також
відсутність очевидців вчинення ним злочинів, колегія суддів не може розцінити
як підставу для визнання безпідставним засудження ОСОБА_2 за вчинення ним цих
злочинів.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21 та інші показали, що як поняті вони були присутні під час
проведення відтворення обстановки та обставин подій за участю ОСОБА_2. Із їх
показань видно, що під час цієї слідчої дії ОСОБА_2 добровільно і самостійно
указував на обставини вчинення ним неправомірних дій і ніяких зауважень,
заперечень з його боку не було.

На протязі усього досудового слідства також не було від
ОСОБА_2 ніяких заяв про застосування до нього з боку працівників слідства,
органів дізнання недозволених методів розслідування. А його показання про це у
судовому засіданні судом належним чином були перевірені і не знайшли свого
підтвердження. У зв'язку з цим посилання у касаційних скаргах на те, що на
протязі усього досудового слідства ОСОБА_2 в результаті застосування до нього
недозволених методів розслідування змушений був визнавати себе винуватим у
вчиненні злочинів і давати показання про обставини їх вчинення, колегія суддів
розцінює як надумані та безпідставні, оскільки вони суперечать встановленим по
справі даним, які спростовують ці посилання.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, під час
проведення за дорученням суду перевірок показань ОСОБА_2 були встановлені
окремі випадки порушень з боку працівників органів дізнання, допущені ними під
час досудового слідства. Зокрема, це стосується обставин затримання ОСОБА_2, на
що також є посилання у касаційних скаргах. Але, колегія суддів вважає, що
виявлені недоліки не були перешкодою суду повно і всебічно розглянути справу і
постановити законне та обґрунтоване рішення. Крім того, як свідчать матеріали
справи, по результатах проведених перевірок щодо встановлених недоліків були
винесені відповідні документи прокурорського реагування.

Також не підтверджуються посилання у касаційних скаргах
захисника та засудженого стосовно порушення прав ОСОБА_2 на захист. Як видно із
матеріалів справи після затримання ОСОБА_2, яке мало місце 11 липня 2006 року,
йому неодноразово роз'яснювались процесуальні права. Але, як свідчить зміст
відповідних протоколів, від участі по справі захисника він відмовлявся.
Постановою слідчого від 13 липня 2006 року до участі у справі був допущений
захисник ОСОБА_22. Надалі, під час допитів та проведення деяких інших слідчих
дій за участю ОСОБА_2 захисник був присутній.

Ніяких зауважень, клопотань з питання забезпечення його
прав на захист від ОСОБА_2 на протязі усього досудового слідства та під час
виконання вимог ст. 218 КПК України не надходило. З цього ж приводу під час
розгляду справи судом від ОСОБА_2 фактично було лише одне клопотання про допуск
до участі у справі як захисника його сестри - ОСОБА_1, яке судом було
задоволено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дослідивши
перелічені та інші досліджені і наведені у вироку докази, суд першої інстанції
дав цим доказам належну оцінку, виклавши її у мотивувальній частині вироку, і
прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_2при зазначених ним під
час досудового слідства обставинах перелічених у вироку неправомірних дій, у
тому числі щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_14

З урахуванням встановлених по справі обставин щодо
кількості, локалізації, характеру заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_10 та з врахуванням очевидного для ОСОБА_2 віку, фізичного
стану та стану здоров'я потерпілих, колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо спрямованості умислу ОСОБА_2 на позбавлення
життя перелічених потерпілих під час вчинення на них розбійних нападів. У
зв'язку з цим кваліфікація дій засудженого по цим епізодам за п.п. 6,12 ч.2 ст.
115 та ч.4 ст.187 КК України є правильною.

Також відсутні касаційні підстави вважати неправильною
кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_2 за ст.ст. 187 ч.4, 121 ч.2, 357 ч.3 КК
України по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_11, за ст. 121 ч.1 КК України по
епізоду щодо потерпілого ОСОБА_14, за ст. 122 ч.1 КК України по епізоду щодо
потерпілої ОСОБА_15, за ст. 187 ч.3 КК України щодо потерпілої ОСОБА_4 та
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Посилання у
касаційних скаргах на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_2 по епізоду щодо
потерпілої ОСОБА_4 і на заподіяння їй засудженим тілесних ушкоджень з
необережності колегія суддів вважає безпідставними і такими, що суперечать
встановленим по справі обставинам.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_4 від проведення судово-медичної
експертизи відмовилась. Але, з урахуванням виявлених на тілі потерпілої
кількості тілесних ушкоджень, їх локалізації та характеру цих ушкоджень, від
яких вона втратила свідомість, приймаючи до уваги вік потерпілої, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про умисне заподіяння засудженим
тілесних ушкоджень потерпілій і про те, що застосоване ним насильство було
небезпечним для життя та здоров'я потерпілої.

Як під час досудового слідства, так і у судовому
засіданні перевірялись і також не знайшли свого підтвердження викладені у
касаційних скаргах доводи про можливу причетність до побиття потерпілої
ОСОБА_12 інших осіб. Так із показань потерпілої ОСОБА_23 видно, що за декілька
днів до її вбивства між ОСОБА_12 і ОСОБА_24 дійсно мав місце інцидент, у ході
якого останній ударив декілька раз потерпілу. Але, із показань потерпілої
ОСОБА_23, свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 видно, що ніяких негативних наслідків
для здоров'я та життя ОСОБА_12 після цього не настало.

Також безпідставними вважає колегія суддів доводи
касаційних скарг про неправильність висновків суду по епізоду заволодіння
грошима потерпілої ОСОБА_3 та доводи засудженого про те, що потерпіла сама дала
йому гроші, які він мав намір їй повернути.

Так із показань потерпілої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_2 сам
запропонував за гроші допомогти її сину. Вона погодилась на його пропозицію і
передала ОСОБА_2 650 грн., але він своєї обіцянки не виконав і гроші не
повернув.

Як під час досудового слідства, так і під час судового
розгляду не було встановлено будь-яких даних, які б свідчили про те, що у своїх
показаннях потерпіла ОСОБА_3 обмовлює засудженого.

ОСОБА_2 сам не заперечував того, що у нього не було
ніяких знайомих у правоохоронних органах, через яких він міг би здійснити те,
що він обіцяв потерпілій - звільнити її сина з-під варти і сприяти призначенню
ОСОБА_7 покарання, не пов'язаного з позбавленням волі, а також того, що гроші
потерпілій він не повернув. Із змісту долученої до справи копії вироку видно,
що 29 травня 2006 року ОСОБА_7 було засуджено до позбавлення волі.

Приймаючи до уваги перелічені обставини по даному
епізоду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення
ОСОБА_2 шахрайства і правильно кваліфікував його дії за ст. 190 ч.2 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_2 покарання, то колегія
суддів вважає, що вирішення судом першої інстанції цього питання відповідає
положенням, передбаченим ст.ст. 64, 65 КК України.

При цьому судом було враховано те, що ОСОБА_2, який був
неодноразово судимий раніше, знову вчинив декілька особливо тяжких злочинів та
інші наведені у вироку обставини, а тому прийшов до обґрунтованого висновку про
необхідність призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Мотивованим і таким, що відповідає вимогам закону є
вирішення судом заявлених по справі цивільних позовів про відшкодування
заподіяної ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, а також вирішення питання
про відшкодування судових витрат по даній справі.

Приймаючи до уваги наведене та керуючись ст.ст. 394-396
КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 14
червня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Глос Л.Ф.
Пекний С.Д. Федченко
О.С.