Справа №11-а-444. Головуючий
у суді 1-ї інстанції - Бутельська Г.В.
ч.5 ст. 185 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах

апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді:
Осетрова В.І.,

суддів: Борща
B.C., Нікітіна
О.С, з участю прокурора: Чернеги О.М. , захисників-адвокатів: ОСОБА_31.,
ОСОБА_32.,

та
захисників: ОСОБА_2., ОСОБА_30.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1. та прокурора Чернеги О.М. на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження., уродженця і мешканця
м. Кіровограда, українця,
гр-на України, з неповною
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 30.05. 2001 року вироком
Кіровським судом м. Кіровограда за
ч.3 ст. 186,

ч.4 ст. 213, ст. 46-1
КК Україна на 2 роки
позбавлення волі з відстрочкою

виконання вироку на 1
рік,

- 11. 11. 2002 року
вироком Ленінським районним судом м.
Кіровограда за

ч. 2 ст. 186
КК україни на 4 роки
позбавлення волі і на підставі ст. 75
КК

України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2

роки,

- 22. 01. 2003 року вироком Кіровським районним судом м. Кіровограда

за ч.3 ст. 185 КК України на
4 роки позбавлення волі,
ухвалою

апеляційного суду Кіровоградської
області від 25.
03. 2003 року вирок

стосовно нього змінено
і зменшено міру
покарання до 3 років

позбавлення волі та
звільненого 18. 01. 2005 року з місць
позбавлення

волі умрвно-достроково на 1 рік
8 місяців за
постановою Петрівського

районного суду від 14.
01. 2005 року,

засуджено за ч.3 ст. 185
КК України на 5 років
позбавлення волі, за ч.5 ст. 185 КК України на 8

років позбавлення волі, за ч.3 ст. 357 КК України на 1
рік обмеження волі,
за ч.2 ст. 209
КК

України виправдано за
відсутністю в його
діях складу цього злочину.
На підставі ст. 70 КК

України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено йому для

відбуття 8 років
позбавлення волі та на підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків до

призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за
вироком від 22.

01. 2003 року
остаточно йому призначено у виді 8(восьми) років б(шести) місяців позбавлення

волі,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,

уродженця і мешканця
м. Кіровограда, українця,
гр-на України, з

середньою освітою, студента 3-го курсу Кіровоградського машино -

дудівного технікума, не
одруженого, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 185
КК України на 4 роки позбавлення
волі, за ч.5 ст. 185 КК України з

застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі, за
ч. 2 ст. 209
КК України

виправдано за відсутністю
в його діях
складу цього злочину. На підставі ст. 70 КК України

шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно
йому призначено

покарання у виді 5(пяти) років
позбавлення волі,

2

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,

уродженця і мешканця
м. Кіровограда, гр-на України, українця,
з

середньою спеціальною освітою, не
працюючого, не одруженого, раніше

не судимого,

засуджено за ч.5
ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на
5(п'ять) років

позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України
звільнено від відбуття покарання з іспитовим

строком на З(три) роки
і згідно ст. 76 КК України його
зобов'язано не виїжджати
за межі

України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи,

переодично з'являтись на реєстрацію в орган кримінально - виконавчої
системи.

Цим же
вироком з засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2. стягнуто солідарно на користь
потерпілих ОСОБА_4., ОСОБА_5 , ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8.
,ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11 ,ОСОБА_12.,
ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16., ОСОБА_17. ,
ОСОБА_18, ОСОБА_19.,
ОСОБА_20., ОСОБА_21, ОСОБА_22
, ОСОБА_23., ОСОБА_24, ОСОБА_25., ОСОБА_26. заподіяну матеріальну шкоду.

Судові витрати
віднесені за рахунок держави.

Вироком
суду ОСОБА_1, ОСОБА_2. і ОСОБА_3 визнанні винними і засуджені за те, що вони в період з 17.06. 2005 року по вересень
2005 року в
м. Кіровограді, повторно і за попередньою змовою групи
осіб, спільними та узгодженими
діями, в складі оговореної ними організованої
групи, організатором якої за згодою
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. був ОСОБА_1, скоїли крадіжки чужого майна, яке зазначено у вироку суду, а саме:

на
загальну суму 7640 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_5. , завдавши
їй значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 5240 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілоїОСОБА_15,
завдавши потерпілій значної матеріальної шкоди на вказану суму;

на
загальну суму 11094 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_16., завдавши їй
значної матеріальної шкоди на вказану суму;

з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_17.
на суму 7000 грн. і
потерпілого ОСОБА_18 на суму 7400
грн., завдавши цим потерпілим
значної матеріальної шкоди;

Крім
того, цим же вироком ОСОБА_1. і ОСОБА_2. визнанні винними і засуджені за те, що вони з липня 2005 року по 15. 01. 2006 року в м. Кіровограді,
повторно, за попередньою змовою
групи осіб, спільними та узгодженими
діями, скоїли крадіжки чужого майна, яке зазначено
їм у вироку суду, а саме:

на загальну суму
5650 грн.
з проникненням в квартиру
до потерпілої ОСОБА_6., завдавши
їй значної матеріальної шкоди;

на загальну суму
3141 грн.
з проникненням в
квартиру до потерпілого ОСОБА_7.,
завдавши йому значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 2608 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілого ОСОБА_8. , завдавши
йому значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 9880 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілого ОСОБА_9., завдавши
потерпілому значної матеріальної шкоди,
а також ОСОБА_1. в ході крадіжки майна у цього
потерпілого вчинив незаконне заволодіння шляхом викрадення важливими його
особистими документами -
посвідченням водія і талоном попередження;

на
загальну суму 8151 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілого ОСОБА_27., завдавши йому
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 1030 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілоїОСОБА_10 ,
завдавши їй матеріальної шкоди;

на загальну суму 3836
грн. з проникненням в квартиру до потерпілогоОСОБА_11,

з

завдавши
йому значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 4450 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої
ОСОБА_12, завдавши їй
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 7400 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілого ОСОБА_13., завдавши йому
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 12 941 грн. з
проникненням в до потерпілоїОСОБА_14,
завдавши їй значної матеріальної
шкоди;

на
загальну суму 4851 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_19., завдавши
їй значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 10 450 грн. з проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_20., завдавши їй
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 21 208 грн. з
проникненням в приміщення магазину "
Авто - Альянс", яке належить у власності потерпілогоОСОБА_21., завдавши йому значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 1435 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_28., завдавши їй
матеріальної шкоди;

на
загальну суму 6770 грн. з проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_29,
завдавши їй
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 4565 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілоїОСОБА_23.,
завдавши їй значної матеріальної
шкоди;

на
загальну суму 2330 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_22. , завдавши їй
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 49 140 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілогоОСОБА_24., завдавши
йому значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 8384 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_25., завдавши їй
значної матеріальної шкоди;

на
загальну суму 11 900 грн. з
проникненням в квартиру до потерпілої ОСОБА_26,
завдавши їй значної матеріальної шкоди.

Виправдовуючи
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, суд своє рішення мотивував тим, що відповідно до вимог ст. 209 КК України
безпосереднім об'єктом даного злочину є суспільні відносини у сфері зайняття
господарською діяльністю, але будь - яких безпірних
доказів, якіб вказували на вчинення
ОСОБА_1 і ОСОБА_2об'єктивної сторони цього -злочину, а саме фінансових операцій з грошовими
коштами, здобутими ними злочиним шляхом (від вчинених
крадіжок майна за попередньою групою і організованою групою), в судовому засідані не здобуто і матеріалами
кримінальної справи не підтверджено.

У апеляціях :

прокурор, не оспорюючи кваліфікацію вчинених
засудженими злочинів за ч.3 ст. 185
та ч.5 ст. 185
КК України, просить вирок стосовно
засуджених ОСОБА_2. і ОСОБА_3. скасувати
через м'якість призначеного їм покарання та через незаконне виправдання
засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2. в скоєному злочині за ч.2 ст. 209 КК України і
постоновити стосовно всіх засуджених новий вирок, згідно якого засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
визнати винними в скоєні злочину за ч.2
ст. 209 КК України та призначити засудженим більш суворе покарання у
виді позбавлення волі, оскільки
досудовим слідством і судовим слідством при досліджені обставин по справі
встановлена вина ОСОБА_1. і ОСОБА_2. у вчинені ним злочину, як за ч.3
ст. 185,
ч.5 ст. 185
КК України, так і за ч. 2 ст. 209 КК України та
суд при призначені покарання стосовно ОСОБА_2. і ОСОБА_3 не врахував тяжкість і
суспільну небезпечність скоєних ними злочинів.

- засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію вчиненого злочину
зач.3 ст. 185 та за ч.3
ст. 357 КК України,
кількість вчинених крадіжок,
кількість і вартість викраденого

4

майна та розміри
заявлених потерпілими цивільних позовів,
просить вирок скасувати в частині засудження його за ч.5 ст. 185 КК України і
справу направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що суд неповно
і однобічно дослідив обставини справи та незаконно розглянув справу у порядку ст. 299 КПК України, у зв'язку з чим він, ОСОБА_2. і ОСОБА_3 незаконно були
визнанні винними у вчинені злочину за ч.5
ст. 185 КК України, оскільки він себе винним в злочині за ч.5 ст.
185КК України не визнає, органом
слідства покази ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
добуті після застосування до них незаконних методів розслідування, у зв'язку з цим суд повинен був розгляд
справи провести в повному обсязі, а
також зазначив, що він разом з ОСОБА_2і
ОСОБА_3 не створювали організовану групу
з метою вчинення крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_15. , ОСОБА_16.,
ОСОБА_17. і у ОСОБА_18, керівником і організатором цієї групи він не
був та заздалегіть ні він, ні вони разом
не планували вчинення крадіжки майна у цих потерпілих, а тому вважає що вони вчинили злочин за ч.3 ст. 185 КК України, також вважає,
що він і ОСОБА_2. не вчиняли злочин за ч.2 ст. 209 КК України, не було у них умисла на вчинення цього
злочину і суд обгрунтовано їх виправдав.

Іншими
учасниками судового процесу вирок суду не оскаржувався.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію в повному
обсязі, пояснення засудженого ОСОБА_1. , який пітримав свою апеляцію в повному обсязі
і просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, пояснення захисника ОСОБА_30., яка в інтересах ОСОБА_1. підтримала його апеляцію,
захисника - адвоката
ОСОБА_31., який просить в інтересах
засудженого ОСОБА_3. вирок залишити без
зміни і апеляцію прокурора без задоволення,
пояснення захисника -
адвоката ОСОБА_32. і захисника ОСОБА_33.,
які просять пом'якшити засудженому ОСОБА_2. міру покарання і апеляцію
прокурора залишити без задоволення,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів визнає апеляції
порокурора та засудженого ОСОБА_1. такими, що не
підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок
суду 1-ї інстанції
про доведеність вини засудженого ОСОБА_1. у

вчиненні
ним повторно і за попередньою змовою групи осіб разом з ОСОБА_2

крадіжки
чужого майна, поєднаного з проникненням
у квартири : до
потерпілих ОСОБА_6.,

ОСОБА_7., ОСОБА_8. ,
ОСОБА_9., ОСОБА_27.,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11

, ОСОБА_12, - ОСОБА_13., ОСОБА_14,
ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_28.,
ОСОБА_29,
ОСОБА_23., ОСОБА_22.
, ОСОБА_24., ОСОБА_25.,
ОСОБА_26; у приміщення магазину "
Авто - Альянс"
до потерпілогоОСОБА_21., а також
у вчинені ОСОБА_1. незаконного
заволодіння шляхом викрадення важливими особистими документами потерпілого
ОСОБА_9., при обставинах,
вказаних у вирку суду,
обгрунтований дослідженими достовірними доказами по кримінальній
справі, яким суд дав належну правову
оцінку та які ніким в судовому засідані і при апеляційному розгляді
справи, в тому числі самим
засудженим ОСОБА_1, не оспорювались.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочиних дій ОСОБА_1. за ч.3
ст. 185 КК України та за
ч.3 ст.
357 КК
України вірною та об'єктивною і такою,
що відповідає матеріалам кримінальної справи.

Також є вірним висновок суду 1-ї
інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_1. в тому, що він повторно і за попередньою змовою групи
осіб разом з ОСОБА_2. і ОСОБА_3, спільними
та узгодженими діями, в складі
стовореної ними організованої групи,
організатором якої за згодою ОСОБА_2. і ОСОБА_3 був ОСОБА_1. скоїли крадіжки чужого майна, поєднаного з проникненням у квартири до
потерпілих ОСОБА_5. , ОСОБА_15, ОСОБА_16.,
ОСОБА_17.
іОСОБА_18, при обставинах, вказаних
у вироку суду,
оскільки вказаний висновок обгрунтований

5

дослідженими
достовірними доказами по кримінальній справі,
яким суд дав належну правову оцінку,
насамперед послідовними і доставірними показами засуджених ОСОБА_1.
, ОСОБА_2і ОСОБА_3 , даними ними як на досудовому слідстві про
створення ними спільно злочинної організованої групи, організатором якої був ОСОБА_1. , з розподілом між ними ролей у створеній ними
злочинної організованої групи з метою планування вчинення крадіжок чужого майна
у вказаних потерпілих та вчинення крадіжок майна в цих потерпілих відповідно до
розробленого ними плану, так і показами
даними ними в судовому засідані про те,
що вони дійсно спільними та узгодженими діями вчинили крадіжки чужого
майна у вказаних потерпілих і не оспорювали кількість і вартість викраденого
ними майна та розмір заподіяної цим потерпілим матеріальної шкоди згідно їх
цивільних позовів, а також показами
потерпілих, протоколами відтворення
обстановки і обставин події злочину з участю засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3 ,
протоколами явки з повиною ОСОБА_1. і ОСОБА_2. на досудовому слідстві та іншими дослідженими
доказами по справі, які ніким не
оспорювалися.

Таким
чином, колегія суддів вважає
кваліфікацію злочинних дії ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 185 КК України вірною та об'єктивною і
такою, що відповідає матеріалам
кримінальної справи.

Врахувуючи
викладене та превіривши матеріали кримінальної справи колегія суддів вважає безпідставними
та надуманими доводи засудженого ОСОБА_1. в апеляції про скасування вироку з направленням справи на
новий судовий розгляд з *
мотивів, що суд неповно і однобічно
дослідив обставини справи, незаконно
розглянув справу у порядку ст. 299
КПК України, а тому він, ОСОБА_2. і ОСОБА_3. незаконно були визнанні винними у вчинені
злочину за ч.5 ст. 185
КК України і вважає, що вони вчинили
злочин проти потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_15. ,
ОСОБА_16., ОСОБА_17. і ОСОБА_18 за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він разом з ОСОБА_2і ОСОБА_3 не створювали організовану групу з метою
вчинення крадіжок майна у цих потерпілих та керівником і організатором цієї
групи він не був і заздалегіть ні він,
ні вони разом не планували вчинення крадіжки майна у цих
потерпілих, а органом досудового
слідства покази ОСОБА_2. і ОСОБА_3. щодо
цих злочинів добуті після застосування до них незаконних методів розслідування.

Вказані
доводи засудженого ОСОБА_1. спростовуються дослідженими судом 1-ї інстанції
достовірними доказами, на підставі
яких, на думку колегії суддів, суд вірно дійшов до висновку про доведеність
вини його в тому, що він, ОСОБА_2. і ОСОБА_3. спільними та узгодженими діями, саме в складі стовореної ними організованої
групи, організатором якої за згодою
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. був ОСОБА_1. , скоїли крадіжки чужого майна, поєднаного з проникненням у квартири до
потерпілих, про що свідчить також
характер їх узгоджених злочинних дій, у
зв'язку з чим апеляція засудженого ОСОБА_1. про скасування вироку в цій частині задоволеню не підлягає.

Вивченням
матеріалів справи не встановлено даних,
які б свідчили про неправильність досудового слідства або про
неповноту, однобічність чи не
об'єктивність дослідження судом доказів та обставин справи або про
упередженість суду щодо засуджених ОСОБА_1. , ОСОБА_2. і ОСОБА_3, а тому доводи засудженого ОСОБА_1. в апеляції про скасування вироку в цій частині є
надуманими та такими що не відповідають матеріалам справи.

Дослідивши матеріали кримінальної справи,
на думку колегії суддів, також є
вірним висновок суду 1-ї
інстанції про визнання не винними ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та їх випрадання за відсутністю в їх діях
складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, оскільки цей висновок грунтується на сукупності
зібраних по справі, ретельно
досліджених, вірно оцінених, доказів,
насамперед: показами ОСОБА_1. і ОСОБА_2.,
як на досудовому
слідстві, так і
в судовому засідані,
зокрема, що вони
умислу на

відмивання
грошей, на здійснення фінансових
операції з грошима, одержаних від
крадіжок майна, не мали, на гроші,
одержаних від крадіжок майна,
вони автомобіль ВАЗ 210990
ні для себе, ні для інших осіб не
купували та злочин за ч. 2
ст.
209 КГЖ
України вони не вчиняли; довідкою Кіровоградської ДАІ УМВС (а. с. 301, Т. 4) про те, що автомобіль ВАЗ 210990 зареєстрований не на ім'я цих засуджених, а на ім'я іншої особи;

За таких
обставин суд 1-ї інстанції
обгрунтовано дійшов до висновку про те,
що будь - яких
безпірних доказів, якіб вказували на
вчинення ОСОБА_1. і ОСОБА_2об'єктивної
сторони злочину, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, а саме фінансових операцій з грошовими
коштами, здобутими ними злочиним шляхом ( від вчинених
крадіжок майна за попередньою змовою групою осіб і організованою групою) в
своїх інтересах або в інтересах інших осіб,
в судовому засідані не здобуто і матеріалами кримінальної справи не
підтверджено, у зв'язку з чим колегія
суддів не находить підстав для задоволення апеляції прокурора і скасування вироку
в цій частині щодо засуджених ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. через незаконне їх виправдання за ч.2
ст. 209 КГЖ України.

При
призначенні покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2. і ОСОБА_3. судом 1
- ї інстанції відповідно до вимог
ст. 65 КК України в
повній мірі було враховано характер,
ступінь тяжкості та суспільну небезпечність скоєного ними злочину, дані на кожного про їх особу, обставини,
що пом'якшують та обтяжують кожному покарання,
а тому судова колегія вважає, що суд обгрунтовано дійшов до висновку про
те, що виправлення ОСОБА_1. і ОСОБА_2. можливе тільки в умовах ізоляції
їх від суспільства та призначив ОСОБА_1. покарання на підставі
ст. ст. 70
і 71 КК
України у виді позбавлення волі на строк вказаний у вироку суду і призначив
ОСОБА_2. покарання з застосуванням
ст. ст. 69
і 70 КК
України у виді позбавлення волі на строк вказаний у вироку суду і підстав до
пом'якшення їм призначених покарань не вбачає,
а також суд обгрунтовано дійшов до висновку про те, що виправлення ОСОБА_3. можливе без ізоляції його від суспільства та
призначив йому покарання зазначене у вироку суду з застосуванням ст.
ст. 69,
75 і 76
КК України, у зв'язку з чим колегія
суддів, перевіривши матеріали
справи, не находить підстав для
задоволення апеляції прокурора і скасування вироку в цій частині щодо
засуджених ОСОБА_2. і ОСОБА_3. через
м'якість призначеного їм
покарання.

Керуючись ст. ст. 362,
366 КГЖ
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляції
прокурора Чернеги О.М. та засудженого ОСОБА_1. на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда
від 29 січня 2007 року залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29
січня 2007 року
стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3-
залишити без змін.