У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Кліменко М.Р., Синявського О.Г.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 травня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 травня 2006 рок.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянина України, раніше неодноразово

судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі статей 75 і 76 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
2 роки з покладенням на нього відповідних обов'язків.

В апеляційному суді справа не
розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за
крадіжку мобільного телефону вартістю 925 грн. у потерпілої ОСОБА_2, вчинену
ним 19 січня 2006 року за обставин, викладених у вироку.

У касаційному поданні заступника
прокурора порушено питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 та направлення
справи на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості.
При цьому прокурор послався на те, що покарання засудженому призначено всупереч
вимогам ст. 65 КК України, оскільки він раніше притягувався до кримінальної
відповідальності за корисливі злочини і на шлях виправлення не став.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що у задоволенні касаційного подання слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини вчиненої ОСОБА_1
крадіжки, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що не
оспорюється і у касаційному поданні.

Що ж стосується доводів касаційного
подання про невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину та
його особі, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд призначив
засудженому найбільш суворе покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК
України.

Разом із тим, враховуючи, що засуджений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
злочину визнав, щиро покаявся, викрадене потерпілій повернув, суд дійшов
обгрунтованого висновку про можливість звільнення засудженого від призначеного
покарання з фактично максимальним іспитовим строком та покладенням на нього
обов'язку періодично з'являтися до органів кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що за таких обставин
рішення суду першої інстанції щодо звільнення засудженого від призначеного
покарання є законним та обгрунтованим, бо в даному конкретному випадку
відповідає вимогам ст. 75 КК України.

Оскільки порушень вимог кримінального
закону, які б тягнули безумовне скасування вироку щодо засудженого ОСОБА_1
судом першої інстанції не допущено, то касаційне подання заступника прокурора
задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

у
задоволенні касаційного подання заступника прокурора Херсонської області щодо
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С У Д Д І:

Міщенко
С.М. Кліменко М.Р. Синявський О.Г.