Справа №1-15/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року, Тетіївський районний суд
Київської області у складі;

головуючого судді: Лісовенко П.І.

при секретарі: Ковальчук В.А.

з участю прокурора: Кандзюби О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тетієві, кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , уродженки та, жительки АДРЕСА_1,
українки , громадянина України , освіта середня, не військовозобов'язаної, не одруженої, не працюючої, не судимої, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 164 ч 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 у відповідності до рішення Тетіївського районного суду,Київської області від 11.07.2005 року зобов"язана виплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку починаючи з 19.06.2005 року і до
повноліття дитини.

Проте підсудна злісно ухиляється від виконання
судового рішення,ніде не працює,не реагує на попередження
державного виконавця про відповідальність за несплату аліментів.Станом на 1.11.2006 року заборгованість по аліментах з червня
місяця 2006 року
становить 2413 грн.40 коп..

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою в
пред'явленому її обвинуваченні визнала повністю,
пояснила,що дійсно вона в силу різних причин довгий
час не працює, а тому не виплачувала аліменти відповідно до рішення Тетіївського районного суду. її неодноразово
попереджали про кримінальну відповідальність.Просить
не обмежувати її волі і зобов'язується погасити заборгованість по
аліментах.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила,що дійсно
ОСОБА_1 не виплачує її аліменти по рішенню суду і має заборгованість в розмірі 2413 грн.40 коп.,просить обрати її міру покарання не пов"язану з
обмеженням волі.

У відповідності до ст. 299 КПК України, за згодою учасників
процесу судом визнано недоцільним дослідження
доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Таким чином,аналізуючи зібрані по
справі докази , суд вважає , що вина підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину
передбаченого ст. 164 ч.І КК України доведена і її дії суд кваліфікує за ст. 164 ч 1 КК України , так як вона злісно ухиляється від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
(аліментів).

Вирішуючи питання про міру покарання для підсудної
ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого злочину,особу винної, яка засуджується вперпіе,що тяжких наслідків від скоєного не
наступило.

Враховуючи всі обставини по справі суд вважає,що
виправлення та перевиховання підсудної можливе в умовах не пов"язаних з
ізоляцією від суспільства з приміненням ст. 75 КК України звільнивши її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Керуючись ст.321-323,324;341-343 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КК України до одного року обмеження
волі.

Примінити до ОСОБА_1 ст.75 КК України і звільнити її
від відбування даного покарання з випробуванням і іспитовим строком
один рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язки повідомляти
органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, та періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Строк відбуття покарання
обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку в
законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської
області протягом 15 діб,а засудженою ОСОБА_1 в цей же строк після вручення її
копії вироку.

Суддя: П.І.Лісовенко.