АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
30 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду м Києва у
суддів
Бовтрук В.М., Одинця В.М.
засудженої
розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок
Подільського районного суду міста
Києва від 16 січня 2013 року,
Вказаним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Боржомі Грузія, громадянка
Грузії, незаміжня, дітей на утриманні
не має, освіта вища, пенсіонерка, місце
реєстрації не має, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимої вироком
Солом'янського районного суду від
23.12.2011 року за ч.2 ст.307 КК України на 2
роки 6 місяців позбавлення волі,
засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України на 2
роки позбавлення волі. На підставі ст. 71
КК України, за сукупністю вироків
остаточно, шляхом частково приєднано
не відбутої частину покарання за
вироком Солом'янського районного суду
м. Києва від 23.12.2011 року, призначено
ОСОБА_1 покарання - 3 роки позбавлення
волі з конфіскацією всього майна.

Згідно вироку, ОСОБА_1 засуджена за те,
що 25.12.2011, приблизно о 14 годині,
перебуваючи на території
Солом'янського ринку за адресою: м.
Київ, вул. Солом'янська, 24, незаконно без
мети збуту, придбала у не встановленої
слідством особи наркотичні засоби -
канабіс та смолу канабісу, які стала
незаконно, без мети збуту зберігати за
місцем свого проживання АДРЕСА_1.

04.01.2012 року у вечірній час ОСОБА_1 вийшла
з квартири на вулицю, зберігаючи при
собі вказані наркотичні засоби, де
приблизно о 23 год. 00 хв. була затримана
працівниками міліції та доставлена до
ТВМ №2 Подільського РУ ГУ МВС України в
м. Києві. При огляді у неї було
виявлено та вилучено поліетиленовий
пакет з подрібненою речовиною
рослинного походження, яка являється
наркотичним засобом - канабісом ( масою
14,58 гр.) та два поліетиленових
крафт-пакетика з пресованою речовиною
рослинного походження, яка являється
наркотичним засобом - смолою канабісу
(гашиш), загальною масою 7,54 гр.

В апеляції, засуджена, просила
вирок Подільського суду змінити та
пом'якшити призначене їй покарання, із
застосуванням ст. 75, 76 КК України. В
доповненнях до апеляції засуджена та
її захисник просять вирок скасувати, а
кримінальну справу направити
прокурору для проведення додаткового
розслідування.

В обґрунтування вимог апелянти
вказують на порушення органом
досудового слідства права засудженої
на захист, зокрема, правом
користуватись рідною мовою, оскільки
ОСОБА_1 є громадянкою Грузії і не
розуміє української мови, тоді як всі
документи кримінальної справи
виготовлені саме українською мовою.
Крім цього, апелянти посилаються на
неповноту встановлення всіх
обставин, які характеризують особу
засудженої, з огляду на не з'ясування її
психічного стану, та на встановлення
часу набуття законної сили вироком
Солом'янського районного суду м. Києва
від 23.12.2011 року, що може вплинути на
правильність застосування норм
кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
засудженої та її захисника, які
підтримали вимоги апеляції, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, провівши судові дебати та
заслухавши останнє слово, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України
(ред.1960), апеляційний суд скасовує
вирок та повертає справу на додаткове
розслідування у випадках, коли під час
досудового слідства були допущені такі
істотні порушення
кримінально-процесуального закону, які
виключали можливість постановлення
вироку.

Згідно п. 3) п.4) ч.2 ст. 370 КПК України
(ред.1960), вирок підлягає обов'язковому
скасуванню у випадку порушення права
обвинуваченого на захист та у випадку
порушення права обвинуваченого
користуватися рідною мовою чи мовою,
якою він володіє, і допомогою
перекладача.

Наведені вимоги
кримінально-процесуального закону при
провадженні у кримінальній справі
відносно ОСОБА_1 порушені органом
досудового слідства та не враховані
судом першої інстанції при розгляді
справи по суті пред'явленого
обвинувачення. Такого висновку колегія
суддів приходить з огляду на те, що за
матеріалами кримінальної справи
ОСОБА_1 є громадянкою Грузії. З її
пояснень в суді апеляційної інстанції
встановлено, що вона розмовляє
російською мовою, українську мову
розуміє лише частково.

З матеріалів справи встановлено, що
пояснення ОСОБА_1, що були надані нею
працівникам міліції при її затриманні
05 січня 2012 року, викладені нею особисто
російською мовою з чисельними
граматичними помилками (а.с1-12 т.1).
Протокол допиту ОСОБА_1 від 16 січня 2012
року, проведений старшим слідчим СВ
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві ПідтеребоюО.М., складений слідчим
українською мовою зі слів
обвинуваченої, яка власноручно,
російською мовою, підтверджує
правильність викладення обставин
події інкримінованого їй злочину
(а.с.45-46 т.1). Протокол допиту
обвинуваченої від 16 лютого 2012 року
складений слідчим аналогічним чином
(а.с.53-54 т.1). При цьому власноручні
записи обвинуваченої про визнання вини
зроблені російською мовою з
граматичними помилками.

Відповідно до протоколів про
забезпечення обвинуваченій права на
захист та протоколів про відмову
обвинуваченої від захисника, при
проведенні даних слідчих дій та
прийняття слідчим відповідних
процесуальних рішень захисник
присутнім не був (а.с. 39, 40,42, 47,48,49).

Наведені обставини дають підстави
вважати, що досудовим слідством були
порушені права обвинуваченої ОСОБА_1 на
захист, оскільки остання українською
мовою не володіє, а рівень володіння
російською мовою вказував на
необхідність забезпечення її
захисником та викладення
процесуальних документів, зокрема
постанови про притягнення як
обвинуваченого та обвинувального
висновку, російською мовою.

Вказані порушення
кримінально-процесуального закону
залишені судом першої інстанції без
уваги, а тому постановлений ним вирок
не можна вважати законним. Залучення
судом першої інстанції до участі у
справі захисника не усувало допущених
досудовим слідством порушень
кримінально-процесуального закону та
позбавляло суд винести законне та
обґрунтоване судове рішення.
Проведення судом судового слідства у
кримінальній справі відповідно до
вимог ч.3 ст.299 КПК України (ред. 1960) за
наведених вище обставин слід вважати
необґрунтованим. При цьому, викликає
сумнів об'єктивність викладення
показів обвинуваченої та їх фіксація в
протоколі судового засідання з огляду
на те, що останні дані українською
мовою.

Враховуючи ту обставину, що під час
перебування кримінальної справи у
провадженні апеляційного суду ОСОБА_1
тривалий час перебувала на
стаціонарному лікування у Київській
міській клінічній психоневрологічній
лікарні № 1 (відділення №24), має ряд
різних хронічних захворювань, що
підтверджується виписками
відповідних лікувальних закладів та
Київського СІЗО, обвинувачується у
вчиненні злочину, пов'язаного з
незаконним обігом наркотичних засобів,
при проведенні додаткового
розслідування необхідно провести
відповідні судові експертизи щодо
стану її здоров'я.

Враховуючи вік та стан здоров'я
обвинуваченої, її ставлення до
вчиненого злочину та її поведінку під
час проведення досудового слідства, те
що остання має постійне місце
проживання, колегія суддів вважає за
можливе змінити їй міру запобіжного
заходу на підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 365, 366, 374, 379 КПК України (ред.1960 р.),
п.11 Розділу ХІ Перехідних положень КПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Подільського районного суду
міста Києва від 16 січня 2013 року, яким
ОСОБА_1 засуджено за ст.309 ч.2, 71 КК
України, скасувати.

Матеріали кримінальної справи
направити прокурору Подільського
району м. Києва для проведення
додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1
змінити з утримання під вартою на
підписку про невиїзд. Звільнити ОСОБА_1
з- під варти в залі суду.

Судді:

ГлинянийВ.П. Бовтрук В.М.
ОдинецьВ.М.