Справа № 367/2620/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/653/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 25.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000347 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Ірпеня ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2015 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ірпінського міського суду київської області від 13 травня 2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору міста Ірпеня Київської області для усунення недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що направлений обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом. Зокрема, чітко не сформульовано обвинувачення, а лише зазначено факти, встановлені досудовим розслідуванням, окрім того, в ньому містяться суперечності, не визначено чіткий час вчинення злочинів. Також не вказано, у вчиненні яких конкретних дій обвинувачується ОСОБА_8 та в який спосіб він їх вчинив, не визначено потерпілих від кримінального правопорушення та завдану їм шкоду, а реєстр матеріалів досудового розслідування не містить повних відомостей про прийняті процесуальні рішення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду від 13 травня 2015 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, апелянт зазначає, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення, окрім того, на думку апелянта, зазначений недолік судом не було обґрунтовано. Прокурор звертає увагу на те, що вказівка на відсутність точного часу вчинення злочину та не зазначення конкретних дій, які вчинив обвинувачений скоюючи злочини, спростовується викладом фактичних обставин провадження, факт не встановлення слідством точного часу підписання окремих документів не може тлумачитися як підстава повернення обвинувального акту. Прокурор вказує, що зазначаючи суперечності в обвинувальному акті, суд фактично вийшов за межі своїх повноважень надаючи оцінку фактичним обставинам справи. Окрім того, апелянт стверджує, що під час досудового розслідування жодна особа не подала заяву про визнання її потерпілою, а вказівка суду на те, що не зазначено потерпілого є незаконною, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що відбулася розтрата коштів місцевого бюджету. Також будь-яких вимог щодо зазначення у реєстрі матеріалів змісту прийнятого процесуального рішення та даних про захисників обвинуваченого, які приймали участь на досудовому розслідуванні та підлягають виклику до суду, КПК України не передбачає.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 просить відхилити апеляційну скаргу прокурора та залишити без змін ухвалу суду. Свою позицію обґрунтовує тим, що аргументи прокурора є надуманими. Зокрема, суд першої інстанції не розглядав фактичні обставини, а лише вирішував питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не містить чітко сформульованого обвинувачення, оскільки в ньому не зазначено обставини вчинення правопорушення, які мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Також слідством не встановлено, яким чином обвинувачений вчинив підроблення і які документи підроблено. На думку адвоката, судом першої інстанції вірно зазначено, що обвинувальний акт не містить розміру шкоди, завданої діями обвинувачено, хоча й в обвинувальному акті міститься вказівка на те, що відбулася розтрата. Окрім того, апелювання прокурора стосовно того, що в реєстрі не має бути викладено зміст процесуального рішення, є неприйнятними, оскільки в даному випадку суд мав на увазі назву процесуального рішення, яку зазначено не було.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 просить ухвалу Ірпінського міського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Захисник аргументує свої заперечення тим, що в обвинувальному акті чітко не сформульовано обвинувачення, не вказано час вчинення злочинів, не зазначено, у вчиненні яких конкретно дій обвинувачується ОСОБА_8 , та в який спосіб вони були вчинені. В обвинувальному акті відсутній відомості про розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями та потерпілих від них. Захисник зазначає, що в обвинувальному акті слідчим вказано надуману мету вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, взагалі не зазначено мотиви їх вчинення, а також не розкрита форма вини та суб`єктивне відношення обвинуваченого до них. ОСОБА_8 були підписані надані йому документи, сам він їх не формував і жодних відомостей до них не вносив. Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування складено з порушеннями вимог КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурорів, які підтримали подану апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення та підтримали свої заперечення; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Частиною 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно із ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Частиною 2 статті 109 КПК України визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Пунктом 7 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В порушення вищенаведених вимог, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 відсутній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, не сформульовано конкретного обвинувачення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає кримінально-правова кваліфікація діяння, вчиненого ОСОБА_8 , в який саме спосіб воно було вчинено та розтрачено бюджетні кошти, яким шляхом було внесено неправдиві відомості до документів і які саме з перелічених слідством документів є офіційними.

Не зазначення вищенаведених обставин порушує право обвинуваченого на захист та не може бути усунуто судом першої інстанції в ході судового розгляду та вцілому унеможливлює його.

Окрім того, судом першої інстанції вірно вказано, що в обвинувальному акті відсутні відомості щодо завданої шкоди. Зокрема, в ньому зазначено, що на користь осіб, які брали участь у мітингу за рахунок місцевого бюджету Гостомельської селищної ради виплачено грошові кошти в сумі заробітної плати за 13.12.2013 року 1268, 83 грн. Однак з пред`явленого обвинувачення не зрозуміло з якого розрахунку слідством встановлена саме така сума.

Стосовно зазначення судом першої інстанції суперечностей, які містяться в обвинувальному акті, то колегія суддів вважає, що дане питання не стосується оцінки фактичних обставин провадження та не виходить за межі компетенції суду на даній стадії і було пов`язане із підготовкою до судового розгляду вказаного провадження.

Посилання апелянта на те, що зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування змісту прийнятого процесуального рішення та даних про захисників обвинуваченого, які приймали участь у досудовому розслідуванні та підлягають виклику до суду, не передбачено КПК України, заслуговують на увагу, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування наявний список осіб, які підлягають виклику в судове засідання, і не зазначення в ньому захисників обвинуваченого вказує на вибірковість при його формуванні.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відсутність правових підстав для повернення судом першої інстанції обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , є необґрунтованими, а тому його апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 18 лютого 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.191, ч. 1 366 КК України залишити без змін.

Судді : підписи

З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_2