Справа № 1-183/11
ВИРОК

іменем України

"30" травня 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н.М.

з участю прокурора - Добровольський П.О.

та захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Церківна Долинського району Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 одруженого, на утриманні дві малолітні дитини, з вищою освітою, не працюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки та жительки АДРЕСА_2, неодруженої, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, працюючи на посаді судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, маючи в провадженні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, свідком у якій був брат підсудного - ОСОБА_6, разом з ОСОБА_4, яка працюючи на посаді секретаря судових засідань цього ж суду та будучи службовою особою, за попередньою змовою між собою групою осіб, протягом листопада 2010 р., спільно, неодноразово вимагали від ОСОБА_6 хабар в розмірі 1000 гривень, а з 12.11.2010 р. збільшили суму хабара до 1500 гривень, за закриття вказаної кримінальної справи та звільнення його брата ОСОБА_5, як підсудного, від кримінальної відповідальності по вказаній кримінальній справі на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. В подальшому, 15.11.2010 року, близько 15.15 год. в залі судових засідань в приміщенні Калуського міськрайонного суду, розташованого в м. Калуш вул. Молодіжна, 10 Івано-Франківської області, ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_6 хабар в розмірі 1500 гривень, за виконання вищевказаних дій, після чого, відразу, частину хабара в розмірі 200 гривень передав ОСОБА_4.

Злочин було вчинено при наступних обставинах.

30.06.2010 р. на розгляд Калуського міськрайонного суду надійшла кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, розгляд якої було доручено судді ОСОБА_3. Справа була призначена до попереднього судового розгляду на 12.07.2011р.. Свідком у справі був ОСОБА_6 брат підсудного та знайомий ОСОБА_4, який в

цей же день звернувся до останньої за порадою та допомогою для брата. Надалі розгляд справи декілька разів відкладався у зв»язку з неявкою в судові засідання підсудного та потерпілих. Під час неодноразових зустрічей зі ОСОБА_6 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисл на одержання від останнього хабара у вигляді грошових коштів, за закриття вказаної кримінальної справи. На протязі листопада 2010р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за попередньою змовою між собою, викликавши ОСОБА_6, де в приміщенні суду за вказаною адресою, ОСОБА_4 повідомила йому, що за вчинений ОСОБА_5 злочин може бути призначена міра покарання у виді арешту або справу може бути закрито за примиренням винного з потерпілим і вимагала передати судді ОСОБА_3 спочатку 1000 грн., а з 12.11.2010р. - 1500 грн., за звільнення його брата ОСОБА_5, як підсудного, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілим.

ОСОБА_6 погодився передати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хабар і 15.11.2010р. повідомив про це правоохоронні органи.

15.11.2010 р., близько 15.15 год., в залі судових засідань зазначеного суду, ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_6 раніше обумовлений для нього хабар в розмірі 1500 грн.. Після цього, ОСОБА_3 зайшов у свій службовий кабінет в приміщенні цього ж суду, куди покликав секретаря судових засідань ОСОБА_4, якій, діючи за попередньою змовою, передав частину хабара в розмірі 200 грн..

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю і пояснив, що Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 19.11.2009 р., він обраний безстроково на посаду судді Калуського міськрайонного суду. З кінця червня 2010 р. у нього, як судді, перебувала на розгляді кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, свідком у якій був ОСОБА_6 - брат підсудного та знайомий секретаря судового засідання ОСОБА_4. Саме ОСОБА_4 зверталася до нього з проханням допомогти підсудному ОСОБА_5, вказавши, що про це просив її знайомий ОСОБА_6. На початку липня сторони були викликані на попереднє судове засідання, куди з»явився підсудний з братом, нез»явився потерпілий. Після засідання у нього на пропозицію ОСОБА_6 відбулась коротка розмова з останнім, де той просив допомогти брату і пообіцяв, що віддячиться. Він відповів, що спочатку необхідно примиритись з потерпілою стороною. Справа була призначена до судового розгляду на кінець липня 2010р., але так як він перебував в нарадчій кімнаті по іншій справі, розгляд - було відкладено. З 09.08.2010р. він як суддя перебував у черговій відпустці і повернувшись на роботу, як і інші призначив до розгляду і вищезгадану кримінальну справу, наскільки пригадує на 13.10.2010р., однак на розгляд справи знову ніхто не з»явився. Після того ним було винесено постанову на привід підсудного в судове засідання, однак така виконана не була. Тоді він, знайшовши у матеріалах справи номер телефону підсудного та потерпілого і з власного мобільного телефону зателефонував до вказаних осіб, яким наказав, прибути в суд, та отримати повістки в судове засідання. У відповідь ОСОБА_5 повідомив, що примирився з потерпілим, на що він сказав, що все рівно необхідно з′явитись в суд і написати заяву. 11.11.2010 р. до нього в службовий кабінет зайшов ОСОБА_6 та просив, щоб позитивно вирішити справу його брата, так як вони з потерпілим примирились. Але поскільки заяви з боку потерпілого не було і маючи на меті отримати винагороду, за позитивне для підсудного вирішення справи, він відповів, що це не має значення і що справа буде розглядатись і суд вирішить про міру покарання для підсудного. На наступний день ОСОБА_8 повідомила, що потерпілий ОСОБА_9, написав заяву про примирення з підсудним ОСОБА_5. 15.11.2010 р., близько 11 год., до його робочого кабінету зайшов ОСОБА_6 та сказав, що приніс 1500 грн., як йому казала ОСОБА_8. У відповідь він наказав ОСОБА_6 вийти у коридор, а після цього викликавши ОСОБА_8, в грубій формі сказав їй, що її знайомий не повинен кричати про гроші і сказав відправити його геть. Цього ж дня, близько 13 год., на його мобільний телефон задзвонив ОСОБА_6, який розмовляв з ОСОБА_8, під час їхньої розмови, ОСОБА_8 запитала, чи може ОСОБА_6 прийти знову, на що він не заперечив. Через деякий час, вийшовши в коридор побачив ОСОБА_6, якого запитав чого він тут ходить і направився в туалет через зал судових засідань, той зайшов за ним і передав йому гроші, сказавши, що це за закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5. Взявши гроші він положив їх в праву кишеню штанів, останньому сказав, щоб брат прийшов до суду і

написав заяву про звільнення його від відповідальності. Повернувшись до свого службового кабінету він частину грошей поклав на приставний столик і в цей час до кабінету зайшла ОСОБА_8, чи брала вона вказані кошти він не бачив бо відвернувся, а решту грошей, в сумі 1300 грн., почувши шум в коридорі, сховав під клавіатуру від комп'ютера, яка знаходилась на висувній полиці його робочого столу, де їх виявили та вилучили в ході огляду місця події. Прямого вимагання хабара не було, але усвідомлює, що своїми діями, а саме затягуванням розгляду справи, телефонними дзвінками, постановами на привід, зустрічами та переговорами зі ОСОБА_6, фактично вимагав хабар. Точно не пригадує, чи давав вказівку ОСОБА_8, щоб передати хабар саме в розмірі 1500грн.. Дії з ОСОБА_8, були узгоджені в тому, що та просила допомогти ОСОБА_5 і казала, що за це їм обіцяно винагороду, розумів, що це буде хабар. Згідний з записами, які містяться на стенограмах розмов, що знаходяться в матеріалах справи, саме такі мали місце між ним та ОСОБА_6. Світіння на руках і на одязі з»явилось від грошей, отриманих в якості хабара. Усвідомлює свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує і просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Підсудна ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнала повністю і пояснила, що з 1983р. працювала в Калуському суді, а з 2003р. як секретар судових засідань була закріплена за суддею цього суду ОСОБА_3. З липня 2010р. у них на розгляді перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України. Свідком по вказаній справі був родич ОСОБА_5 та її знайомий ОСОБА_6. Після попереднього судового засідання, у липні 2010р. до неї підходив ОСОБА_6 та запитував яка міра покарання загрожує його брату. На що вона відповіла, що суддя може застосувати як арешт так і може закрити справу щодо ОСОБА_5 за примиренням з потерпілим. Також, ОСОБА_6 цікавився чи потрібно їм найняти адвоката, щоб допоміг його брату і запитав, яка буде вартість послуг адвоката, на що вона відповіла, що це їхня справа, але якщо хочуть то порекомендувала їм місцевого адвоката ОСОБА_10 і повідомила, що такі послуги їм обійдуться приблизно в 1000-1500 грн.. Також, ОСОБА_6 просив її, поговорити з суддею, щоб той суворо не карав ОСОБА_5, за що обіцяв відячитись.

У зв»язку з неявкою підсудного та потерпілого в судові засідання, розгляд вказаної справи декілька разів відкладався. Приблизно у кінці жовтня 2010р. суддя ОСОБА_3 виніс постанову на привід ОСОБА_5, яка не була виконана, через відсутність підсудного по місцю проживання. Тому, 10.11.2010р., ОСОБА_3, знайшов у матеріалах кримінальної справи номер телефону підсудного ОСОБА_5 і з власного мобільного, зателефонував йому. Суті розмови вона не чула, але наступного дня ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 прийшли до приймальної судді де ОСОБА_5 розписався в отриманні повістки, а ОСОБА_6 зайшов до кабінету ОСОБА_3. Перед тим у неї з ОСОБА_6 в коридорі суду відбулась розмова, під час якої, той запитував, що необхідно для закриття кримінальної справу відносно його брата, на що вона повідомила, що до розгляду справи необхідно передати судді те, що вони повинні були б дати адвокату, маючи на увазі 1000 грн..

12.11.2010р., до приймальні судді прийшов потерпілий ОСОБА_9 і написав заяву про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 оскільки вони примирились. Вказану заяву вона одразу передала ОСОБА_3. Через деякий час, її покликав до себе ОСОБА_3 і сказав щоб вона зателефонувала ОСОБА_5 і переказала, щоб ОСОБА_6, з»явився до нього, однак в подальшому сказав, ОСОБА_6, до нього не впускати, а переказати, щоб прийшов в понеділок. Коли з»явився ОСОБА_6, то вона вийшовши до нього сказала, що ОСОБА_3 зайнятий і не зможе його прийняти, і переказав передати вже 1500 грн., щоб все було добре відносно його брата ОСОБА_5, нагадавши, що такі необхідно принести до моменту розгляду справи. Також ОСОБА_6, пропонував їй передати гроші ОСОБА_3, але вона відмовилась, бо не хотіла бути посередником.

15.11.2010р., близько 12 год., ОСОБА_6 зайшов у приймальню ОСОБА_3, де повідомив їй що приніс гроші в сумі 1500 грн. і зайшов у кабінет до ОСОБА_3, але відразу ж вийшов і чекав в коридорі. Після цього, її викликав ОСОБА_3 і сказав, що ОСОБА_6 у його кабінеті голосно сказав, що приніс 1500 грн., а треба було просто зайти в кабінет і покласти гроші за вирішення справи, без озвучення суми. Саме це вона і переказала ОСОБА_6 і сказала іти геть.

Через годину, на мобільний телефон ОСОБА_3, зателефонував ОСОБА_6 і попросив її до телефону, та запитав, що повинен робити, розмова відбувалась в присутності ОСОБА_3, якому сказала, що ОСОБА_6, хоче прийти знову, на що той не заперечив. Коли прийшов ОСОБА_6, то ОСОБА_3 вийшов до нього у коридор суду, а коли повернувся, то одразу покликав її до свого кабінету. Зайшовши у кабінет судді вона побачила, що на приставному столику його робочого стола лежать грошові купюри по п'ятдесят гривень і розуміючи, що це частина хабара, який ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6, і частину якого залишив для неї, взяла їх в руки, а коли почула шум та побачила як посторонні заходять в кабінет, то викинула отримані гроші на підлогу, в куток між сейфом та шафою, де їх і було виявлено та вилучено під час огляду місця події. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує і просить суворо її суворо не карати.

Крім повного визнання вини самими підсудними, їх винуватість у вчиненому злочині доводиться такими доказами по справі:

- показами потерпілого ОСОБА_6., який показав, що він був свідком у кримінальній справі про обвинувачення його двоюрідного брата ОСОБА_5 за ст. 128 КК України. У липні 2010р. він разом з братом з»явились на виклик в судове засідання, яке проводив суддя ОСОБА_3, а секретарем судового засідання була його знайома ОСОБА_8. Тоді ж, після судового розгляду, він з братом підійшли до ОСОБА_8 і запитали, що їм робити, чи потрібно наймати адвоката, на що та відповіла, що адвоката не потрібно, а для того щоб суддя ОСОБА_3 закрив кримінальну справу стосовно ОСОБА_5 потрібно заплатити йому 1000 грн.. Того ж таки дня, у коридорі суду він зустрівся з ОСОБА_3, де на його запитання, яка міра покарання загрожує його брату і чи можна якось йому допомогти, останній відповів, що спочатку треба домовитись з потерпілим, щоб той не мав претензій, а тоді буде розглядатись справа, давши зрозуміти, що може винести рішення на користь ОСОБА_5.

У серпні 2010р. ОСОБА_5 примирився з ОСОБА_9 і той, приїжджав у суд для написання заяви про відсутність претензій до ОСОБА_5 та про закриття кримінальної справи щодо останнього. Однак, у зв'язку з перебуванням судді ОСОБА_3 у відпустці заяву у ОСОБА_9 не прийняли.

Десь на початку листопада 2010р. ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 та у грубій формі вказав, що кілька разів надсилав йому повістки про виклик у судові засідання, а також вказав, що до ОСОБА_5 приходили працівники міліції, щоб доставити його в суд. Саме тому, 11.11.2010р., він разом з братом, приїхав до суду і усвідомлюючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 можуть продовжувати вимагати хабар, вирішив з власної ініціативи записати вказані розмови на диктофон. Коли він та ОСОБА_5 зайшли у приймальню судді, ОСОБА_8 одразу повідомила про їх візит ОСОБА_3 і почала виписувати ОСОБА_5 повістку, а йому, жестом руки, вказала пройти до кабінету судді. Зайшовши у кабінет він повідомив ОСОБА_3, що ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_9 і останній, у серпні 2010р., під час перебування судді у відпустці, приїжджав у суд написати заяву про примирення з підсудним, а ОСОБА_3 відповів, що незважаючи на примирення з потерпілим ОСОБА_5 має відповісти перед державою. Того ж дня, він по телефону попросив ОСОБА_11, щоб її син ОСОБА_9, на наступний день, приїхав у суд та повторно написав заяву про примирення з ОСОБА_5.

З метою переконатись у написанні ОСОБА_9 заяви, 12.11.2010 р., він прийшов до приймальні судді ОСОБА_3, де в ході розмови з ОСОБА_8 та повідомила йому, що приходив ОСОБА_9 і написав відповідну заяву, а також сказала, що ОСОБА_3 закриє справу стосовно ОСОБА_5 тільки після передачі йому грошей у сумі 1000 грн., наголосивши, що грошові кошти треба передати до розгляду справи, тобто до 17.11.2010р.. Того ж таки дня, ОСОБА_8 по мобільному вказала ОСОБА_5, щоб переказав йому з'явитись до судді ОСОБА_3. Коли він прибув в суд, ОСОБА_8 вивівши його на коридор, написала на аркуші паперу суму 1500, а коли він перепитав чого саме ОСОБА_8 відповіла, що гривень і вказала передати вказану суму грошей ОСОБА_3 15.11.2010р., оскільки частину з цих грошей необхідно було передати прокурору, щоб не писав скарг.

15.11.2010р. він звернувся з заявою в Управління СБУ в Івано-Франківській області, про вимагання у нього хабара і того ж дня, близько 12 год., він, прийшов до службового кабінету судді,

де повідомив ОСОБА_3, що за вказівкою ОСОБА_8, приніс йому 1500 грн. У відповідь ОСОБА_3, наказав йому вийти в коридор, а через деякий час в коридор вийшла ОСОБА_8, яка сказала, що він не повинен був оголошувати вголос ОСОБА_3 суму 1500 грн., а мовчки поставити гроші на стіл і вийти з кабінету та вказала йому іти геть.

У той же день, після обіду він зателефонував до ОСОБА_8 та запитав її, що йому робити, на що та відповіла, щоб він з»явився в суд за 1 год.. Прибувши до суду, чекав в коридорі, за деякий час вийшов ОСОБА_3, який завів його до залу судових засідань, де він і передав йому грошові кошти в сумі 1500 грн., які той поклав в праву кишеню своїх штанів. На даний час заподіяна матеріальна та моральна шкода, йому відшкодована повністю, жодних претензій до підсудних немає, просить їх суворо не карати;

- показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які показали, що 15.11.2010р. вони були запрошені співробітниками СБУ в Івано-Франківській області в якості понятих. У приміщенні УСБУ вони бачили, як співробітники служби описували у протоколі кошти в сумі 1500 грн. та обробляли їх спеціальною речовиною, що при просвічуванні ультрафіолетом світились яскраво-зеленим кольором. Після огляду грошові кошти були вручені ОСОБА_6. Крім того вони показали, що 15.11.2010 р., в якості понятих, були присутні при проведенні огляду місця події, що мало місце у приміщенні Калуського міськрайонного суду за адресою м. Калуш, вул. Молодіжна, 10, Івано-Франківської області. Під час огляду місця події, у службовому кабінеті судді Калуського міськрайонного суду ОСОБА_3, у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_8, було вилучено частину грошей у розмірі 200 грн., які знаходились на підлозі між сейфом та шафою у вказаному кабінеті, а іншу частину грошей у сумі 1300 грн., було вилучено з-під клавіатури від комп'ютера, яка знаходилась на полиці робочого столу судді ОСОБА_3. Також при огляді та просвічуванні рук та одягу ОСОБА_3 і ОСОБА_8, ультрафіолетом ті світились яскраво-зеленим кольором;

- показами свідка ОСОБА_7, який показав, що працює у відділі БКОЗ УСБУ у Івано-Франківської області. 15.11.2010 р. в управління з заявою звернувся ОСОБА_6, який повідомив, що в нього вимагають хабар та надав для ознайомлення записи розмов. В останнього відібрав пояснення, повідомив керівництво та прийняв справу до свого провадження. Також , був присутній під час огляду службового кабінету та підтвердив факти наведені в протоколі огляду місця події;

- показами свідка ОСОБА_5, який показав, що в один з днів літа 2010р. в нього стався конфлікт з ОСОБА_9, за фактом якого відносно нього була порушена кримінальна справа. Свідком конфлікту був його брат ОСОБА_6, а тому коли прийшов виклик в суд, туди вони пішли разом. Справу вів суддя ОСОБА_3, а секретарем була ОСОБА_8. Після засідання ОСОБА_6 сказав, що знайомий з ОСОБА_8, і вони підійшли до неї порадитись, як краще вирішити справу. На їхнє запитання чи потрібно йому найняти адвоката, остання повідомила, що краще гроші, які необхідно буде заплатити адвокату, дати судді і озвучила суму в 1000 грн.. В подальшому судові засідання неодноразово відкладались, через неявку потерпілого ОСОБА_9. А потім наскільки йому було відомо суддя пішов у відпустку і до листопада 2010р. повістки в суд йому не приходили. За той час він встиг примиритись з ОСОБА_9. На початку листопада 2010р. до нього на мобільний, задзвонив суддя ОСОБА_3 і сказав негайно з»явитись до суду і отримати повістку, так як на неодноразові виклики, він не з»являється. У відповідь повідомив ОСОБА_3, що примирився з ОСОБА_9, а той сказав, що це не має значення і що буде суд. На наступний день разом з ОСОБА_6 заходили в суд де він отримав повістку в судове засідання на 17.11.2010р.. ОСОБА_6 в цей час мав розмови з ОСОБА_3 та ОСОБА_8, після яких розказував, що ті вимагають у нього 1500 грн. за його ОСОБА_5 звільнення від кримінальної відповідальності та казав, що платити не буде, а звернеться в правоохоронні органи. Був випадок коли ОСОБА_8 телефонувала до нього на мобільний і казала, щоб ОСОБА_6 негайно з»явився до суду. Йому було відомо, що розмови з ОСОБА_3 та ОСОБА_8, ОСОБА_6 записує на диктофон і що повідомив про вимагання хабара СБУ у Івано-Франківській області;

- показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14, які в судовому засіданні показали, що їхній син був визнаний потерпілим по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за нанесення йому тілесних ушкоджень. Однак син не хотів, щоб нікого судили і добровільно вирішив написати заяву, щоб справу закрити, що в подальшому і зробив. Шкоду сину ніхто не

відшкодовував. Коли приїжджали перший раз, для написання заяви, то їх повідомили, що суддя який веде справу у відпустці, а тому змушені були їхати ще раз вже на прохання ОСОБА_6;

- показами свідка ОСОБА_15, яка показала, що працює на посаді старшого помічника прокурора Калуського району Івано-Франківської області. 30.06.2010 р., до Калуського міськрайонного суду для розгляду по суті, направлено кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, а їй доручено підтримання державного обвинувачення. Попередній розгляд справи відбувся 12.07.2010 р., а розгляд справи по суті було призначено на 22.07.2010 року. Того дня в судове засідання з'явився підсудній ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6, інші учасники процесу не з'явились, у зв'язку з цим слухання справи було відкладено на 04.08.2010 р. В подальшому головуючий у справі суддя, ОСОБА_3, перебував у відпустці, тому розгляд справи було відкладено на 13.10.2010 року, а в подальшому на 27.10.2010 р.. 27.10.2010 р. вона, як державний обвинувач, висловила думку про доцільність застосування приводу у судове засідання як обвинуваченого та потерпілого, однак, суддя ОСОБА_3 виніс постанову лише про привід у судове засідання підсудного ОСОБА_5, а слухання справи було відкладено на 04.11.2010 р.. На той день привід підсудного виконано не було, а тому суддя ОСОБА_3 відклав розгляд справи на 17.11.2010 р. та повторно, виніс постанову про привід підсудного. Розмови з суддею про будь-яке вирішення справи у неї не було. Про те, що є заява про примирення підсудного з потерпілим дізналась від судді Гриніва, якому в подальшому була передана вказана справа для розгляду;

- показами свідка ОСОБА_16 прокурора Калуського району Івано-Франківської області, який повністю підтвердив покази свідка ОСОБА_15, оскільки після кожного судового засідання помічники доповідають йому про хід розгляду справи;

- показами свідка ОСОБА_17, який показав, що працює на посаді заступник начальника слідчого відділення Калуського МВ УМВСУ в Івано-Франківській області. Саме він проводив досудове слідство у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України потерпілим у якій був ОСОБА_9, а свідком ОСОБА_6 Вказана кримінальна справа, після виконання вимог ст.ст. 217, 218 КПК України, 29.06.2010 р., у порядку ст. 225 КПК України, направлена прокурору Калуського району для затвердження обвинувального висновку та скерування справи до суду для розгляду по суті. По факту одержання хабара нічого повідомити не може;

- показами свідка ОСОБА_18, який показав, що працює на посаді старшого дільничного інспектор Калуського МВ УМВСУ в Івано-Франківській області. Підтвердив, що у нього на виконанні знаходилась постанова Калуського міськрайонного суду від 27.10.2010 р., винесена суддею цього ж суду ОСОБА_3, про примусовий привід підсудного ОСОБА_5 у судове засідання, однак у зв»язку з відсутністю останнього по місцю проживання, привід виконано не було про що було складено рапорт;

- оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами, допитаного на досудовому слідстві, свідка ОСОБА_9 згідно яких встановлено, що його було визнано потерпілим у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, яка розглядалась суддею Калуського міськрайонного суду ОСОБА_3. На жодному судовому засіданні він присутній не був, однак, у серпні 2010 р., він примирився з ОСОБА_5 і тоді ж, на прохання ОСОБА_6, звертався до суду для написання заяви про відсутність претензій до підсудного та про закриття кримінальної справи. Про те, вказану заяву у нього не прийняли оскільки головуючий у справі суддя Витивцький перебував у відпустці. Протягом серпня - листопада 2010 р. він жодної повістки про необхідність явки у судове засідання не отримував. На прохання ОСОБА_6, 12.11.2010 р., він разом з батьком прибув до приймальні судді ОСОБА_3, де під диктовку ОСОБА_8 написав заяву про відсутність претензій до ОСОБА_5 і про закриття відносно останнього кримінальної справи у зв'язку з їх примиренням;

Деякі розбіжності щодо викладення підсудними, потерпілими та свідками по справі характеру розвитку подій та послідовності дій осіб, які були присутні на місці вчинення злочину зумовлені особистим сприйняттям кожним із них тих моментів, які вони спостерігали, а тому немає підстав для визнання їх показів недостовірними.

Крім цього вина підсудних у вчиненому злочині підтверджується також:

-протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_6 від 15.11.2010 р., згідно якого останній звернувся

з заявою в УСБУ в Івано-Франківській області про факт вимагання в нього суддею Калуського міськрайонного суду ОСОБА_3 спільно з секретарем судових засідань ОСОБА_8, хабара в сумі 1500 грн. за закриття ОСОБА_3 кримінальної справи стосовно його двоюрідного брата ОСОБА_5 (а.с.5 т 1) ;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15.11.2010 р., згідно якого, грошові кошти в сумі 1500 грн. - предмет хабара, перед врученням ОСОБА_6 були оброблені спеціальною речовиною, що при ультрафіолетовому освітленні світиться яскраво-зеленим кольором (а.с. 14, 15-22 т. 1)

- протоколом огляду місця події з відеозаписами та фототаблицею до нього від 15.11.2010р. згідно якого місцем події є службовий кабінет судді ОСОБА_3, що по вул. Молодіжна, 10 в м. Калуш, де було вилучено частину предмету хабара у розмірі 200 грн., які ОСОБА_8 одержала та прийняла і встигла викинути на підлогу між сейфом та шафою у кабінеті, а також частину одержаного та прийнятого суддею ОСОБА_3 хабара у сумі 1300 грн., які було вилучено з-під клавіатури від комп'ютера, яка знаходилась на полиці його робочого столу. Куп»юри вилучені під час огляду, були тими ж куп»юрами, що були оглянуті та помічені спецзасобом працівниками УСБУ, спецзасіб був виявлений також на пальцях обох рук ОСОБА_3 та ОСОБА_8, а також кишенях штанів ОСОБА_3 та спідниці ОСОБА_8 (а.с.25-33, 67-70 т.2, а.с. 44-68, 74-75 Т. 3);

- стенограмами розмов, які мали місце 11, 12 та 15.11.2010р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і ОСОБА_3, які повністю підтверджують факт вимагання останніми хабара у розмірі 1500 грн. (а.с. 30-35, 41 Т. 3);

- відео та аудіо записами проведеними 15.11.2010р., що мали місце в коридорі та залі судових засідань Калуського міськрайонного суду, на яких зафіксовано розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і ОСОБА_3, яким підтверджується факт передачі і отримання хабара (а.с.36-40, 41 т. 3);

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_8 визнали, що зафіксовані на аудіо та відеокасетах події 11, 12 та 15 листопада 2010 р. дійсно мали місце.

- протоколом огляду речових доказів від 22.11.2010 р. - диктофону «Olimpus» та мікроаудіокасети «Panasonik» якими здійснювався запис розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і ОСОБА_3 (а.с. 17,18, 21- 24, 25 т. 3);

- протоколом огляду матеріалів кримінальної справи № 1-244/10 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України. Вказана кримінальна справа 24.11.2010р. постановою судді Калуського міськрайонного суду Гриніва М. А. провадження закрита на підставі ст. 46 КК України за примиренням винного з потерпілим (а.с. 7-198, 205-234, 236-237 т. 5);

- висновком криміналістичної експертизи № 09/07-426 від 18.11.2010 р., згідно якого представлені для дослідження купюри в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла ОСОБА_8 і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті ОСОБА_3, відповідають купюрам, які знаходяться в офіційному обігу ( а.с. 82-84 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизою № 09/07-447 від 18.11.2010 р., згідно якої представлені для дослідження купюри в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого ОСОБА_3 хабара, які вилучено з під клавіатуру від комп'ютера на полиці його робочого столу, відповідають купюрам, які знаходяться в офіційному обігу (а.с. 93-96 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1351 від 17.11.2010 р., згідно якого на представлених для дослідження грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла ОСОБА_8 і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті ОСОБА_3, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в речовині «Промінь-1» (а.с. 175-177 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1359 від 18.11.2010 р. встановлено, що на представлених для дослідженнях купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого ОСОБА_3 хабара, які вилучено з під клавіатури від комп'ютера на полиці його робочого столу, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією,

яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в речовині «Промінь-1» ( а.с. 185-187 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1357 від 18.11.2010 р встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої руки ОСОБА_8 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 165-167 т. 3 );

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1356 від 18.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з правої руки ОСОБА_8 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с. 155-157 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1355 від 18.11.2010 р., згідно якого на представленому для експертного дослідження змиві з одягу ОСОБА_8 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 145-147 т. 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1354 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з правої руки Витивицького виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 135-137 т 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1353 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої руки ОСОБА_3 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с. 125-127 т 3);

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1352 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої кишені штанів ОСОБА_3 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с.115-117 т 3)

- висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1351 від 17.11.2010 р., згідно висновків якої на представленому для експертного дослідження змиві з правої кишені штанів ОСОБА_3 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1"( а.с. 105-107 т. 3);

- висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1374 від 29.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження змивах з правої та лівої рук ОСОБА_3 та змивах з правої та лівої рук ОСОБА_8 виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою ( а.с. 206-209 т. 3);

- висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1375 від 30.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження змивах з лівої та правої кишені штанів ОСОБА_3 та змивах з спідниці ОСОБА_8 виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою (а.с. 217-219 т. 3);

- висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1376 від 29.11.2010 р., згідно висновків якої, на представлених для експертного дослідження грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла ОСОБА_8 і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті ОСОБА_3 та на представлених для дослідженнях купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти

купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого ОСОБА_3 хабара, які вилучено з під клавіатуру від комп'ютера на полиці його робочого столу, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою ( а.с. 227-230 т. 3);

- висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1377 від 30.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження: змивах з правої та лівої рук ОСОБА_8; змивах з правої та лівої рук ОСОБА_3; змивах з лівої та правої кишені штанів ОСОБА_3; змивах з спідниці ОСОБА_8; грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки); грошових купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою (а.с. 239-245 т. 3);

Згідно наказу № 03-03/28 від 29.03.2004 р. територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області та відповідно до Указу Президента України «Про переведення суддів загальних місцевих судів та призначення виконуючих обов»язки голів цих судів» від 23.03.2004 р. №358/2004 ОСОБА_3 було переведено на посаду судді Калуського міськрайонного суду (а.с. 230-232 т. 1, а.с. 107-108, 118 т. 4);

Той факт, що ОСОБА_8 на момент вчинення злочину працювала на посаді секретаря судових засідань Калуського міськрайонного суду, підтверджується наказом голови Калуського міськрайонного суду № 1-к від 29.03.2004 р., згідно якого ОСОБА_8 призначено на посаду секретаря судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із збереженням присвоєного 12 рангу державного службовця. Наказом керівника апарату цього ж суду від 1.04.2005р., ОСОБА_8 присвоєно черговий 11 ранг державного службовця (а.с. 241 т 1, а.с. 51, 57 т 4);

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій вчинення злочину, а тому знаходить винуватість підсудних у вчиненому злочині доведеною повністю.

ОСОБА_3 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з використанням наданої йому влади і службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вимагав та одержав хабар, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 368 КК України. ОСОБА_8 будучи службовою особою, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вимагала та одержала хабар, а тому її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 368 КК України.

При призначенні покарання підсудним по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання підсудним суд враховує обставини злочину, його наслідки, характер та ступінь участі підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину, ступінь його тяжкості, дані про особи винних, обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої праці, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких являється інвалідом дитинства, має незадовільний стан здоров'я, являється єдиним годувальником в сім»ї, оскільки дружина доглядає дитину-інваліда, його мати є інвалідом ІІ групи, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, потерпілий ОСОБА_6 просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

ОСОБА_8 вчинила тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої праці, при вчиненні злочину займала невисоке службове становище, має похилий вік, одинока, має неналежний стан здоров»я, віднесена до ІІІ категорії потерпілих від надзвичайної ситуації державного рівня, добровільно відшкодувала завдану шкоду, потерпілий ОСОБА_6 просить її суворо не карати.

Обставин, які обтяжують покарання підсудним, по справі невстановлено.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення підсудних та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до них покарання у вигляді позбавлення волі з побавлення права обіймати посади в органах судової влади, яке буде для них необхідне та достатнє.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, про можливість виправлення підсудних без відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі і звільнення їх від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю ОСОБА_3 2 роки, а ОСОБА_8 1 рік і 6 місяців, який (строк) буде для них оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ними в подальшому інших злочинів.

Враховується також, що хабар отриманий у порівняно невеликій сумі, з так званих ситуаційно життєвих мотивів, а не з метою особливого збагачення.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вчинили тяжкий злочин, суд не вважає, за необхідне застосовувати ст. 54 КК України та позбавляти: ОСОБА_3 - четвертого кваліфікаційного класу судді, оскільки згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. у суддів вже немає кваліфікаційних класів; а що до ОСОБА_4 то суд бере до уваги її тривалий (майже 30 років) стаж роботи, в органах судової влади, бездоганну поведінку та виключно позитивну характеристику, вихід на пенсію, а тому вважає за можливе залишити за нею 11 ранг державного службовця.

Так як суд звільняє підсудних від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, що виключає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, то виходячи із змісту ст.29 КПК України, накладені постановами слідчого арешти на майно підсудних слід скасувати.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст.368 КК України 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із судовою діяльністю, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки на ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винною та призначити покарання за ч. 2 ст.368 КК України 5 (п»ять) років позбавлення волі з позбавленням права обій посади, пов'язані із судовою діяльністю, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1(одного) року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки на ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Призначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додаткові покарання підлягають реальному виконанню.

Запоб Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити попередні - підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області судові витрати по справі з кожного по 1569 (тисячу п»ятсот шістдесят дев»ять) грн. 90 коп..

Речові докази: грошові кошти в сумі 1500 гривень - предмет хабара, які передано на зберігання в прокурату Івано-Франківської області(а.с.67-70 т.2) - повернути власнику ОСОБА_6; відеокамеру марки «SONY», яка використовувалась при фіксації огляду місця події 15.11.2010р., та передана на зберігання ВБКОЗ УСБУ в Івано-Франківської області(а.с.71 т. 3) - залишити у користуванні останніх; оригінали матеріалів кримінальної справи №1-244/10 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, які передані на зберігання у Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області (а.с.235-237 т.5) - здати в архів вказаного суду; чохол для мобільного телефону чорного кольору, вилучений у ОСОБА_3, та який зберігається при матеріалах справи (пакет № 10 а.с. 65, т.2) - повернути власнику ОСОБА_3; диктофон «Olimpus», яким здійснювались записи розмов та мобільний телефон «NOKIA 5230», які зберігаються при матеріалах справи (пакет №14 а.с.18, т. 3, пакет № 16, а.с.206-207, т. 1 ) - повернути власнику ОСОБА_6; матеріали наглядового провадження по справі ОСОБА_5, постанову судді ОСОБА_3. про привід ОСОБА_5 від 24.10.2010р, копію кримінальної справи № 1-244/10 - залишити при справі; зразок препарату промінь, ватні тампони зі змивами з рук та одягу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (пакети №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9 а.с. 14 т.1; а.с. 59-64 т.2) - зберігати при справі; аудіо, відео касети, компакт диски із записами розмов, огляду місця події та записами допиту осіб по справі (пакети № 12, 13, 15, 17, 18, 19 а.с. 31-35, 41 т. 3; а.с. 75 т.1; а.с. 21-25 т.3; а.с. 171,179,201 т. 2) - зберігати при справі.

Арешти накладені на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постановами старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області Яковишин С. З. від 30 листопада 2010 року та 22 грудня 2010 року (а.с.172, 174 т. 6) - скасувати.

На вирок протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Н. М. Янів