Справа № 232/3700/12
Провадження №11-кп/772/2/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Бернада
Доповідач : Нагорняк Є. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого-судді Нагорняка Є.П.

суддів: Зайцева В.А., Мішеніної С.В.

за участю прокурора Миколайчука Д.Г.,

розглянувши 21 лютого 2013 року у
відкритому судовому засіданні у м.
Вінниці кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на ухвалу
Вінницького міського суду м. Вінниці
від 21 грудня 2012 р. про відмову в
задоволенні заяви про дострокове
погашення судимості,

встановила:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_2 із
заявою про дострокове погашення
судимості.

Заява мотивована тим, що 23.08.2001 р.
Замостянським районним судом м.
Вінниці ОСОБА_2 засуджено за вчинення
злочину, передбаченого ст. 94 КК України
та призначено покарання у виді 9 років
позбавлення волі.

20.09.2007 р. Могилів-Подільським
міськрайонним судом ОСОБА_2 було
умовно-достроково звільнено від
покарання. Крім того, ОСОБА_2 надав суду
документи, які його характеризують та
вказують на те, що він піклується не
тільки за свій добробут, а і добробут
інших людей. Після звільнення з ВК-114,
був безробітним через поганий стан
здоров'я, а також через те, що він має
судимість не міг бути матеріально
відповідальною особою, тобто працювати
офіційно. Крім того, зазначив, що на
даний час спиртними напоями не
зловживає, через не зняту судимість
змушений виконувати важку фізичну
роботу, ризикуючи своїм здоров'ям, а
тому просив достроково зняти з нього
судимість.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд
послався на те, що заявником не було
надано відомостей (документів), які б
відображали наявність достатніх
доказів на підставі яких можливо було
зробити достовірний висновок про те, що
ОСОБА_2 після умовно-дострокового
звільнення від призначеного судом
покарання, своєю поведінкою дійсно
довів своє виправлення і тому не має
потреби надалі вважати його судимим.

В апеляції ОСОБА_2, вважаючи
ухвалу суду незаконною та
необґрунтованою просить її скасувати,
через те, що суд не взяв до уваги, що він
одноособово виховував дітей, фактично
був піклувальником душевнохворої
співмешканки, критично поставився до
свого зловживання алкоголем,
знаходиться на обліку в центрі
зайнятості населення та згідно
медичних довідок стан здоров'я його
погіршується і за умови непогашеної
судимості державний орган не може
знайти йому підходящої роботи.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який у задоволенні апеляції просив
відмовити, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи,
відсутні докази, на підставі яких можна
зробити висновок про те, що ОСОБА_2
після умовно-дострокового звільнення
від призначеного судом покарання своєю
поведінкою дійсно довів своє
виправлення. ОСОБА_2 досі не
працевлаштувався, дані, що
характеризують його особу з позитивної
сторони відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, ухвала суду
відповідає вимогам закону та є
обґрунтованою, підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України 1960 року, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 21
грудня 2012 року про залишення без
задоволення заяви ОСОБА_2 про
дострокове погашення судимості - без
змін.

Судді:

Згідно з оригіналом: