ВИРОК Спр.
№1-23/2007р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 р. Шумськй
районний суд Тернопільської області

в складі
головуючої судді Томчук
С.В.

при
секретарі Шліхті
А.О.

з участю
прокурора Шумського
В.В.

підсудньої ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Шумську кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Лепесівка Білогірського району
Хмельницької області, та жительки с.Шкроботівка Шумського району, гр-на
України, з освітою загальною середньою, одруженої, на утриманні є малолітня
дитина, не працює , раніше не судима, за ст.117 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
в ніч на 18 серпня 2006 р. у житловому будинку ОСОБА_2 в с.Шкроботівка
Шумського району народила живу, зрілу, доношену, життєздатну дитину жіночої
статті.

В подальшому
відразу чи після пологів, з метою умисного вбивства своєї новонародженої дитини
ОСОБА_1. руками затягнула петлю пуповини навколо шиї та закрила пальцями носові
отвори, в результаті чого, відповідно до висновку експерта №4, смерть
новонародженої дитини наступила внаслідок механічної олфіксії від стислення
органів шиї петлю, утвореної із пуповини немовляти.

Свою
вину в судовому засіданні підсудня ОСОБА_1. визнала повністю та показала, що
приблизно за два місяці до народження дитини вона відчула себе вагітною і це
було у середині червня місяця. З чоловіком ОСОБА_3 у неї виник конфлікт через
ревність, під час якого він категорично висловився про небажання мати дітей. З
цієї причини вона чоловікові нічого не говорила про свою вагітність, а мала
намір народити дитину потайки від нього, а потім йому про це розповісти.

17.08.2006
р. в післяобідню
пору вона відчула сильну біль у спині, яка не переставала і вона подумала, що
причиною було те, що вона пронесла груз
близько 10 кг..
Вечером її чоловік прийшов додому п"яний і ліг спати. Про
біль у спині вона йому не говорила. Біль у спині не проходила і вона не могла
спати. Цей біль вона не пов"язувала із вагітністю. Строк народження дитини
вона передбачила після 20.08.2006 р.

Вона лягла на підлозі, однак біль не переставала, її начало тошнити, вона
блювала. Підійшовши до відра із брудного водою на кухні, у відро випала дитина,
народжена нею. Із цього відра, вона підняла дитину, дитина була жіночої статі,
вона почала плакати і кашляти.

Поскільки вона
не мала наміру виховувати та доглядати дитину і вона задушила її шляхом
стискання носа та перешкодження цим самим вільному диханню, а також затягування
петлі пуповини навколо шиї.Вона залишила дитину лише після того, як вона
перестала дихати і рухатися. Мертву дитину вона положила на одіяло, яке
знаходилося на підлозі, на якому вона лежала раніше, пуповину відрізала
ножницями.

Мертву
дитину вона загорнула у хустку і винесла у кладову кімнати, де заховала у
картонний ящик. Це було 3-тя година ночі. Після цього вона пішла у кімнату до
сина, який проснувся, коли син заснув. Вона ходила покімнаті перемагаючи біль у
спині та усвідомлюючи, що вона накоїла.

Близько
о 6 год. ранку до
них прийшла її свекруха (чоловіка мати) ОСОБА_4, яка побачила на її ногах кров
і повідомила про це фельдшера ОСОБА_5. Він поміряв її тиск, але про народження
дитини йому вона нічого не сказала, і він її направив у лікарню.

Спочатку
вона давала неправдиві покази тому, що їй було стидно за свій вчинок, все що
вона сказала, відповідає дійсності.

Крім визнання
своєї вини, вина підсудньої доводиться тими доказами, які в судовому засіданні
не досліджувались, однак визнанні підсудньою.

Таким
чином своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві матір"ю
своєї новонародженої дитини відразу після пологів ОСОБА_1. скоїла злочин
передбачений ст. 117 КК України.

Отже дії
ОСОБА_1. кваліфіковані вірно органами попереднього слідства. Призначаючи
покарання суд враховує характер і тяжкість скоєного злочину, особу підсудньої,
яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиросердечно
розкаюється в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання, в даний
час підсудня ОСОБА_1. перебуває в стані вагітності, а тому суд вважає за
необхідним призначити її покарання у вигляді обмеження волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити її від відбуття покарання, призначивши іспитовий
термін.

Міру
запобіжного заходу залишити попередню-підписку про невиїзд до вступу вироку в
законну силу.

Керуючись
ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною в скоєнні злочину передбаченого ст. 117 КК України і призначити
їй покарання за цією статтею у вигляді 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбуття покарання,
призначивши іспитовий термін 1(один) рік.

Зобов"язати
ОСОБА_1. у відповідності до ст.76 п.2,3,4 КК України не виїзджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця проживання, місця роботи, один раз в
місяць з'являтись в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по
справі: ножниці, сорочка, дві пари шортів, носок, майка, одіяло, що
зберігаються в камері схову Шумського РВ УМВС України повернути ОСОБА_1. після
вступу вироку в законну силу.

Міру
запобіжного заходу залишити попередню-підписку про невиїзд до вступу вироку в
законну силу.

На вирок
може бути подана апеляціна скарга до апеляційного суду Тернопільської області
протягом 15 діб, шляхом подачі скарги через суд району.