Справа № 265/3285/14-к
Провадження № 1-кп/265/234/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
оловуючого судді - Мельник І.Г.,

при секретарі - Тушкановій Л.В.,

за участю прокурора - Наренкович Д.О.,

потерпілій - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі в залі суду
кримінальне провадження № 0000906
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Маріуполя Донецької
області, громадянина України, який має
середньо технічну освіту, не
працюючого, не одруженого, не судимого
в силу ст..89 КК України, який
зареєстрований та мешкає за адресою
АДРЕСА_1 в скоєні кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1,
185 ч. 3 КК України

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2014 року в ранковий час, точний
час в ході досудового розслідування
встановити не виявилося можливим,
ОСОБА_2, керуючись корисливим мотивом, з
метою таємного викрадення чужого
майна, знаходячись в приміщенні сараю,
розташованого в дворі будинку АДРЕСА_2
діючи умисно, таємно викрав металеву
ванну, вартістю 400 гривень, яка належить
потерпілій ОСОБА_1, завдавши тим самим
останній матеріальну збитку на
вищевказану суму, після чого з
викраденим з місця події зник.

Він же, 22.03.2014 року в ранковий час,
точний час в ході досудового
розслідування встановити не виявилося
можливим, діючи умисно, керуючись
корисливим мотивом, повторно, з метою
таємного викрадення чужого майна
шляхом пошкодження вікна будинку
АДРЕСА_2 проник до вищевказаного
будинку звідки з полиці шафи зальної
кімнати, таємно викрав золоту каблучку
583 проби, вагою 7,55 грам вартістю 1496
гривень, яка належить потерпілій
ОСОБА_1, завдавши тим самим останній
матеріальну збитку на вищевказану
суму, після чого з викраденим з місця
події зник.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні інкримінованих йому злочинів
визнав повністю та пояснив, що
потерпіла його мати, з якою він
проживає по проїзду Перший Ніжинський,
але він живе в літній кухні, а мати в
будинку. Не заперечує, що скоїв
крадіжки у матері в березні 2014 року
ванни та золотої каблучки. При цьому
ванну він викрав з сараю та продав, а
гроші витратив на власний розсуд.
Золоту каблучку викрав з будинку,
проникнув в нього через вікно коли мати
знаходилася на лікуванні. За його
проханням його знайомий ОСОБА_3 здав
каблучку в ломбард, отримані гроші він
витратив на власний розсуд. Вказував,
що багато років офіційно не працює, але
періодично працював тимчасово, однак
останній час працевлаштуватися ні де
не може, тому допомагає матері по
господарству. Викрадені речі матері
були повернути у ході слідства, в
скоєному розкаюється та просив строго
його не карати.

Потерпіла ОСОБА_1 підтвердила у
судовому засіданні пояснення
обвинуваченого в частині викрадення її
майна та його повернення у ході
слідства слідчим, також вказувала, що
її син, обвинувачений по справі
зловживає спиртними напоями, ні де не
працює, тобто знаходиться на її
утриманні. Він дійсно проживає в літній
кухні, а вона в будинку, ключі від
будинку вона сину не дає, так як той
постійно у неї викрадає її майно.
Просила призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі, так як
вважає, що інші міри покарання будуть
недостатні для його виправлення.

Вина обвинуваченого у вчиненні ряду
крадіжок доведена окрім показань
обвинуваченого та потерпілої,
дослідженими документами, що
перевірені в судовому засіданні, а
саме:

- інформацією з реєстру прав власності
на нерухоме майно, згідно якої житловий
будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на
праві власності;

- договором про надання фінансового
кредиту під заставу майна від 22.03.2014
року та специфікацією, відповідно до
якої в ломбард ПТ «Климчук і
компанія»Ломбард капитал» від ОСОБА_3
була прийнята золота каблучка 583 проби,
вагою 7,55 грам;

- протоколом огляду вилученої каблучки
та фото таблиці до нього;

- довідкою про вартість металевої
ванни з урахуванням експлуатації та
зносу, яка складає 400 гривень.

Таким чином, оцінивши всі в сукупності
зібрані та перевірені в судовому
засіданні докази, суд вважає, що вина
обвинуваченого ОСОБА_2 доведена
повністю, а його дії правильно
кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України,
оскільки він скоїв таємне викрадення
чужого майна (крадіжка); за ч. 3 ст.185 КК
України, оскільки він скоїв таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно, поєднане з
проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 скоїв ряд корисних злочинів,
один з яких відноситься до тяжких,
матеріальну шкоду потерпілій
відшкодував у повному обсязі шляхом
вилучення викраденого майна, за місцем
проживання характеризуються
негативно, не працює, не судимий в силу
ст..89 КК України.

Обставин, що обтяжують призначення
покарання обвинуваченому ОСОБА_2 не
має.

Обставини, що пом'якшують призначення
покарання обвинуваченому ОСОБА_2
повне визнання своєї вини
обвинуваченим та щиросердечне
розкаяння, сприяння досудовому і
судовому слідству.

Згідно ст.65 КК України, особі, яка
вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Більш суворий вид покарання з
числа передбачених за вчинений злочин
призначається лише у разі, якщо менш
суворий вид покарання буде недостатній
для виправлення особи та попередження
вчинення нею нових злочинів. Виходячи
із принципів справедливості,
співмірності та індивідуалізації -
покарання має бути адекватним
(відповідним) характеру вчинених дій,
їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК
України при призначенні міри покарання
обвинуваченому, суд вважає за
необхідне призначити такий захід
примусу, який би був відповідною мірою
кари за скоєне, сприяв виправленню
засудженого та запобігав вчиненню
інших злочинів.

З урахуванням наведеного, обставин
справи, думки потерпілої, яка
наполягала на призначенні строгої міри
покарання, суд вважає, що ОСОБА_2 слід
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі в мінімальних межах
санкції статті кримінального закону,
без застосування вимог ст..ст.75,76 КК
України, так як таке покарання буде
необхідним і достатнім для виправлення
обвинуваченого, буде цілком
відповідати тяжкості вчиненого
злочину та особі винного.

Речові докази: майно, яке належить
потерпілій та було передано їй під
розписку, необхідно залишити в її
користуванні; документи вилучені із
ломбарду та долучені до матеріалів
кримінального провадження, необхідно
зберігати в матеріалах кримінального
провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст..185 ч.1, 185 ч.3 КК України
та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року
позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3-х
років позбавлення волі.

На підставі ст..70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточне визначити покарання у
вигляді 3-х (трьох) років позбавлення
волі з відбуванням покарання у
кримінально-виконавчої установи
закритого типу.

Строк покарання відраховувати з
моменту фактичного затримання.

Речові докази: майно, яке належить
потерпілій та було передано їй під
розписку, залишити в її користуванні;
документи вилучені із ломбарду та
долучені до матеріалів кримінального
провадження, зберігати в матеріалах
кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти діб з дня
його проголошенням може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області.

Суддя
Мельник І.Г.