справа № 243/5238/15-к
провадження № 1-кп/243/416/2015
УХВАЛА
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, -
Під час розгляду кримінального провадження виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в зв`язку із закінченням строку дії ухвали суду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що прокурором не доведено передбачених ризиків ст. 177 КПК України, просить змінити тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленні волі до восьми років та існують ризики ухилення обвинуваченого від суду.
З огляду на викладене, у суду є всі підстави для продовження строку тримання під вартою. З врахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановленню істині в справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до переконання що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому судом не вбачається, оскільки на думку суду в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, прокурора, який наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого, який заперечував проти продовження тримання його під вартою, захисника, який не заперечував проти продовження строку тримання під вартою, суд прийшов до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 термін тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі Державного департаменту виконання покарань в Харківській області на строк 60(шістдесят) днів з 16 червня 2015 року до 14 серпня 2015 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1