Справа № 1-55/08
Борщівський районний суд
Тернопільської області
головуючого Денисової Т.С.
при секретарі Колісник Г.
з участю прокурора Маржана В.І.
потерпілого ОСОБА_1
представників потерпілого ОСОБА_2, ОСОБА_3,
захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6
представника служби в справах неповнолітніх
представника відділення крим.міліції в
справах дітей Петрини В.І.
розглянуши у відкритому
судовому засіданні в м.Борщеві справу про обвинувачення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя с.Шупарка Борщівського району
Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня,
непрацюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця
м.Борщів Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта неповня
середня, непрацюючого, раніше не судимого,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
Підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 11 вересня 2007 року біля 10 години під час
шкільної перерви, знаходячись в саду загальносвітньої школи у с.Шупарка
Борщівського району, у суперечці, що виникла між ними та іншими особами із
потерпілим ОСОБА_9 умисно нанесли удари ногами по тілу потерпілого, а саме,
ОСОБА_7 в живіт, в область печінки, а ОСОБА_8 в спину, в область лівої нирки,
чим заподіяли ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
відповідно підкапсулярної гематоми (крововиливу) правої долі печінки та
гематоми нижньої половини лівої нирки.
Підсудний ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю і суду пояснив,
що 11 вересня 2007 року біля 10 години, а саме, на першій перерві, коли йшов із
однокласниками на стадіон, між потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_10 виникла
суперечка. Вставши на захист ОСОБА_10, спочатку намагався припинити суперечку,
а згодом у суперечці наніс ОСОБА_1 удар ногою в область живота. У вчиненому
розкаюється, при нанесенні удару не передбачав, що можуть настати тяжкі
Підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав повністю і суду пояснив,
що 11 вересня 2007 року під час першої шкільної перерви, коли з однокласниками
перебував у шкільному саду, вступив на захист ОСОБА_10 Останній сперечався із потерпілим
ОСОБА_1 і обоє шарпалися та штовхалися. Намагаючись припинити суперечку, копнув
ногою в спину ОСОБА_1 Не сподівався, що удар буде сильним і заподіє потерпілому
такі тяжкі ушкодження.
Суд, об”єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні
докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення підсудних у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. В цьому суд переконали
Так, потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 11 вересня 2007
року під час першої перерви він з однокласниками пішов до стадіону. По дорозі
ОСОБА_11 з паралельного класу став розпитувати коли він поверне парасолю, яку
він загубив в м.Борщеві. Під час розмови його в плече вдарив ОСОБА_10 На його
запитання що той хоче, між ними виникла суперечка, під час якої вони один
одного штовхали та шарпали за одяг. Згодом до них підійшли підсудні ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, а також ОСОБА_11 і стали його бити. Саме від удару ОСОБА_8а ногою в
спину, а ОСОБА_7 ногою в область живота він відчув сильну біль в нирці та
печінці. З приводу отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному
лікуванні в лікарні. Матеріальна шкода батьками підсудних йому відшкодована
повністю, просить підсудних суворо не карати.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що 11 вересня 2007 року
під час першої перерви в саду школи між ним та потерпілим ОСОБА_1 виникла
суперечка, під час якої вони штовхалися та шарпали один одного за одяг.
Підсудні ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а також ОСОБА_11 намагалися припинити їх суперечку,
відтягували потерпілого від нього.
Допитаний як свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 11 вересня 2007 року біля 10
години в шкільному саду вступився за ОСОБА_10, з яким шарпався та штовхався
потерпілий ОСОБА_1 Намагаючись припинити їх суперечку, підсудні підійшли до них
і відтягували хлопців один від одного.
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснили, що були свідками
суперечки між підсудними та потерпілим в шкільному саду під час першої перерви.
Бачили як ІНФОРМАЦІЯ_3 біля дерева душив рукою за горло ОСОБА_10, а той просив
допомоги в ОСОБА_8а.
Мати потерпілого ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні як свідок,
пояснила, що ввечері 11 вересня 2007 року син скаржився на головну біль та біль
в животі. Пояснив, що вранці в школі його побили однокласники ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з паралельного класу. Скарги повторилися і на другий день,
а тому вона з чоловіком відвезла сина в лікарню, де він лікувався понад 21
день. Батьками підсудних матеріальна шкода, понесена на лікування сина та моральна
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 26 від 5 березня 2008 року
(т.1 а.с.220-221) у потерпілого ОСОБА_1 виявлені закрита тупа травма живота у
вигляді підкапсулярної гематоми (крововиливу) правої долі печінки розмірами 2х1,8
см та гематоми нижньої половини лівої нирки розмірами 1,6х1,4 см; синяки на
правих стегні, коліні, гомілці; забої у вигляді припухлості в скуловидних,
скроневих, потиличній ділянках голови, в ділянці груднини та 7-10 ребер з обох
сторін без механічних пошкоджень шкіри чи порушення цілості кісток.
Морфологічні властивості всіх ушкоджень вказують на те, що вони утворилися
від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути і частини
людського тіла, як-то: кулак, лікоть, коліно, взута нога тощо. Різні
властивості ушкоджень (гематоми, синяки, забої), локалізація їх у різних
частинах тіла і в різних площинах, обмежені ділянки ушкоджень характерні для
виникнення їх внаслідок побоїв.
Забій в потиличній ділянці і синяк на правому коліні на виключено
утворились від падіння і удару названими частинами тіла об тупі предмети.
Ушкодження правої долі печінки та лівої нирки у вигляді їх гематом (кожне
окремо і в поєднанні) належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, оскільки вони не були небезпечними для життя (за клінічним
перебігом), але супроводжувались тривалим (понад 21 день) розладом здоров”я.
Усі решта ушкоджень (кожне окремо чи їх сукупність) належать до легких тілесних
ушкоджень, тому що вони мають незначні швидкоминучі наслідки, тривалістю не
За даними медичних документів і морфологічною характеристикою ушкодження у
ОСОБА_1 виникли 11 вересня 2007 року.
З огляду на здобуті в судовому засіданні докази суд находить, що підсудні
ОСОБА_7, ОСОБА_8 умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесні ушкодження, а тому, за наведеними ознаками їх дії, кожного зокрема,
підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України.
При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_7 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, і вважає за необхідне призначити покарання
у виді позбавлення волі відповідно до ст.102 КК України.
Суд також враховує особу підсудного, який
є неповнолітнім, раніше ні в чому протиправному помічений не був, його
позитивну характеристику по місцю проживання та навчання, пом»якшуючі покарання
обставини: вчинення злочину вперше, щире каяття, добровільне відшкодування
завданих збитків, думку потерпілих про незастосування до підсудного суворої
міри покарання, і вважає, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої
бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує
застосування покарання, а тому його слід звільнити від призначеного покарання і
на підставі ст.105 КК України застосувати до нього примусові заходи виховного
характеру у виді передачі під нагляд батькам.
Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, і вважає за необхідне призначити покарання у виді
позбавлення волі відповідно до ст.102 КК України.
Суд також враховує особу підсудного, який
є неповнолітнім, раніше ні в чому протиправному помічений не був, його
позитивну характеристику по місцю проживання та навчання, пом»якшуючі покарання
обставини: вчинення злочину вперше, щире каяття, добровільне відшкодування
завданих збитків, думку потерпілих про незастосування до підсудного суворої
міри покарання, і вважає, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої
бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує
застосування покарання, а тому його слід звільнити від призначеного покарання і
на підставі ст.105 КК України застосувати до нього примусові заходи виховного
характеру у виді передачі під нагляд матері.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України і призначити покарання один рік позбавлення волі.
На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання із
застосуванням примусових заходів виховного характеру і передати його під нагляд
батькам ОСОБА_15 та ОСОБА_16.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України і призначити покарання один рік позбавлення волі.
На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання із
застосуванням примусових заходів виховного характеру і передати його під нагляд
Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд ОСОБА_7 та ОСОБА_18
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської
області через Борщівський районний суд протягом п”ятнадцяти діб з дня його
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.