В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2014 Справа №607/3606/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000148 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 03 липня 1998 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.4 ст.81, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.215-3, ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2). 01 листопада 2001 року Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.289, ст.69, ч.2 ст.187, ч.1 ст.393, ст.ст. 70, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 06 грудня 2007 року від відбування покарання умовно-достроково з не відбутим терміном 1 рік 1 місяць 1 день на підставі постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28 листопада 2007 року;

3). 14 жовтня 2009 року автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

4). 08 грудня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.1 ст.309, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 12 вересня 2013 року;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він близько 16 год. 14 січня 2014 року перебував в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та, що він не буде поміченим сторонніми особами, шляхом відважування дверей балкону за допомогою металевої монтеровки, проник у приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки в подальшому з корисливих мотивів таємно повторно викрав годинник торгової марки «Orient» варістю 1620 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 000 грн.

Крім цього, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він близько 17 год. 15 січня 2014 року перебував в АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та, що він не буде поміченим сторонніми особами, шляхом відважування вікна за допомогою металевої монтеровки, проник у приміщення квартири АДРЕСА_5 , звідки в подальшому з корисливих мотивів повторно таємно викрав годинник торгової марки «Pierre Larmier», варістю 2500 грн., годинник «Michael Rennіе», вартістю 1170 грн., парфуми «Chanel Allure», вартістю 1125 грн., чоловічий костюм торгової марки «Dominic Mether», вартістю 364 грн., чоловічий костюм торгової марки «Facis», вартістю 467, 5 грн., куртку торгової марки «Geox», вартістю 1540 грн., а також продукти харчування, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7 166, 5 грн.

Також, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він у вечірній час 16 січня 2014 року, перебував на АДРЕСА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та, що він не буде поміченим сторонніми особами, шляхом відважування вікна за допомогою металевої монтеровки, проник у приміщення квартири АДРЕСА_7 , звідки в подальшому з корисливих мотивів повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 1950 доларів США, що згідно що згідно курсу НБУ становить 15 586, 35 грн., золотий медальйон, 585 проби, вартістю 1500 грн., золоту обручку, 585 проби, вагою 1, 52 г, вартістю 760 грн., золоту обручку, 585 проби, вагою 1, 69 г, вартістю 810 грн. та 2 іноземні монети, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 18 656, 35 грн.

Крім цього, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він близько 17 год. 30 хв.16 січня 2014 року перебував біля будинку АДРЕСА_8 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, реалізовуючи який він в той же час і в тому ж місці, переконавшись в тому, що його ніхто не бачить та його дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом відважування вікна за допомогою металевої монтеровки, з метою вчинити крадіжку, незаконно проник у приміщення квартири АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії, в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він близько 18 год. 21 січня 2014 року перебував в АДРЕСА_10 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та, що він не буде поміченим сторонніми особами, шляхом відважування вікна за допомогою металевої монтеровки, проник у приміщення квартири АДРЕСА_11 , звідки в подальшому з корисливих мотивів повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 1 500 грн., годинник торгової марки «Меіпап», вартістю 640 грн., мобільний телефон торгової марки «DONOD», вартістю 450 грн., тостер торгової марки «Philips», вартістю 450 грн., праску торгової марки «Philips», вартістю 430 грн., м`ясорубку торгової марки «Zelmer», вартістю 1100 грн., кавомолку торгової марки «Bosh», вартістю 450 грн., міксер торгової марки «Bosh», вартістю 370 грн., портативний телевізор торгової марки «Prology», вартістю 680 грн., антирадар торгової марки «Stinger», вартістю 2200 грн., GPS-навігатор торгової марки «Garmin», вартістю 1 440 грн., набір столових приборів у дипломаті, вартістю 1800 грн., 7 пачок пазлів, загальною вартістю 200 грн., дитячий конструктор, вартістю 45 грн., упаковку надувних шариків, вартістю 10 грн., 19 пар шкарпеток, загальною вартістю 240 грн., 5 ганчірок «мікрофібра», загальною вартістю 80 грн., набір постільної білизни, вартістю 350 грн., чоловічу сорочку синього кольору, вартістю 180 грн., чоловічі труси торгової марки «Indena», вартістю 60 грн., чоловічі труси сірого кольору, вартістю 60 грн., чоловічі плавки торгової марки «Samegame», вартістю 15 грн., дитячі штани фіолетового кольору, вартістю 80 грн., 4 дитячі футболки, загальною вартістю 340 грн., дитячу спідницю сірого кольору, вартістю 130 грн., чоловічий светр синього кольору, вартістю 256 грн., чоловічу футболу сірого кольору, вартістю 220 грн., чоловічу футболку темно сірого кольору, вартістю 250 грн., чоловічий светр сірого кольору, вартістю 280 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 та ключ до вказаного автомобіля, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14 136 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України визнав повністю, за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся, підтвердивши, що він дійсно, 14, 15, 16 та 21 січня 2014 року вчиняв крадіжки майна, проникаючи в квартири на перших поверхах будинків шляхом віджимання пластикових вікон у них за допомогою монтеровки, звідки викрадав, зокрема, годинники, грошові кошти, парфуми, техніку, одяг, ювелірні вироби, а також інше майно, як це зазначено в обвинувальному акті, після чого з викраденим майном з місць вчинення кримінальних правопорушень утікав. Пояснив, що, оскільки він, обвинувачений, не місцевий, то погано орієнтується у вулицях міста, не заперечивши ті, які вказані в обвинуваченні. Крім цього, також додав, що 16 січня 2014 року таким же чином проник у квартиру з метою щось викрасти, проте, не знайшовши в ній нічого для себе цінного, покинув її ні з чим. Про вчинене він, ОСОБА_3 , на даний час сильно шкодує, повернувши в ході досудового розслідування більшість викраденого ним майна..

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185та ч.1 ст.162 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно та ч.1 ст. 162 КК України, тобто, незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, ніде не працює, однак за місцем проживання негативно не характеризується, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне усунення заподіяної злочинами шкоди, що полягає у поверненні потерпілим більшої частини викраденого майна.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, особу обвинуваченого, об`єктивні обставини кримінального провадження, думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які в судовому засіданні не настоювали на суворій мірі покарання для обвинуваченого, приходить до обґрунтованого висновку про те, що вони є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень і дають підстави застосувати при призначенні йому покарання за ч.3 ст.185 КК України положення ч.1 ст.69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме у виді обмеження волі, а за ч.1 ст.162 КК України в межах санкції статті обвинувачення, у виді обмеження волі, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі, оскільки суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин кримінального провадження, його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Водночас, приходячи до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, ніде не працює, що свідчить про стійкий та систематичний характер протиправної поведінки обвинуваченого, його підвищену суспільну небезпечність, який не бажає ставати на шлях виправлення, а тому вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому підлягає зарахуванню ОСОБА_3 в строк відбування призначеного йому судом покарання, перебування його під вартою з 22 січня по 30 жовтня 2014 року, в порядку визначеному п.1 ч.1 ст.72 КК України, з розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 24 130, 6 грн. та моральної шкоди в сумі 4 000 грн., який підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з положень ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Задовольняючи позов потерпілого ОСОБА_8 , суд виходить з того, що дані позовні вимоги є повністю підтвердженими матеріалами кримінального провадження, а також враховує позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який беззаперечно визнав дані позовні вимоги потерпілого до нього, зобов`язавшись відшкодувати вказану шкоду, а тому приходить до переконання про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 24 130, 6 грн. завданої унаслідок кримінального правопорушення матеріальної та 4 000 грн. моральної шкоди.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за експертизи, зокрема: товарознавчу №6-83/14 від 07 березня 2014 року в сумі 1 173, 6 грн., дактилоскопічну №13-30/14 від 07 лютого 2014 року в сумі 305, 9 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу необхідно змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з залу суду, поклавши на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.1 ст.162 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 судом покарання рахувати з 22 січня 2014 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування призначеного йому судом покарання, термін перебування його під вартою, а саме з 22 січня по 30 жовтня 2014 року, в порядку визначеному п.1 ч.1 ст.72 КК України, з розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі, вважаючи не відбутими 5 місяців 14 днів обмеження волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 24 130, 6 грн. та моральної 4 000 грн. задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 24 130, 6 грн. завданої унаслідок кримінального правопорушення матеріальної та 4 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи, зокрема: товарознавчу №6-83/14 від 07 березня 2014 року в сумі 1 173, 6 грн., дактилоскопічну №13-30/14 від 07 лютого 2014 року в сумі 305, 9 грн., в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з залу суду, поклавши на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1