Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 487/23/15-к
Провадження № 1-кп/487/45/15
ВИРОК
Іменем України

21.01.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрмак Павлодарського краю, Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав: ОСОБА_5 відповідно до цивільно- правового договору від 24.11.2014р. прийнятий на посаду продавця - консультанта ФОП « ОСОБА_6 ».

24.11.2014р. для виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_7 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 234. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_5 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей.

ОСОБА_5 , будучи матеріально відповідальною особою ФОП « ОСОБА_6 », за ввірене йому майно відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 234 від 24.11.2014р., мав в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, які він повинен був реалізувати на торгових точках ФОП « ОСОБА_6 » в м. Миколаєві, вчинив злочин при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_5 , працюючи на посаді продавця-консультанта ФОП « ОСОБА_6 », 29.11.2014 року близько 07:00 години, отримав ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останнього виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення грошових коштів за реалізований товар.

Реалізуючи свій злочиннийумисел, утримуючи при собі ввірене йому майно, ОСОБА_5 направився на перехрестя вул. Космонавтів та пр. Миру в м. Миколаєві з метою реалізації вказаних товарів та отримання за них грошових коштів. За вказаною адресою ОСОБА_5 реалізував частину товару, а саме:

-Картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 100 гривень в кількості 1 штука загальною вартістю 104 грн.

-Картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 40 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 43 грн.

-Картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 50 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 52 грн.

Крім того ОСОБА_5 здійснив переводи грошових коштів з терміналу на загальну суму 14 грн.

Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_5 здійснив розтрату ввірених йому грошових коштів в сумі 213 грн., що було підтверджено актом інвентаризації товарно- матеріальних цінностей, чим завдав збитки ФОП « ОСОБА_6 » на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, тобто привласнення та розтрата майна яке було ввірене особі.

Представником потерпілого по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_4 .

В ході досудового слідства в даному кримінальному провадженні №0005565 між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Представник потерпілого ОСОБА_4 вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 і представник потерпілого ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.191 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474,475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 06.01.2015 року укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005565 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст.191 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 06.01.2015 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_1