Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/2309/14-к
Провадження № 1 кп/368/12/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

За участю прокурора: ОСОБА_2

При секретарі: ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000721 від 09.10.2014 року відносно громадян України:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омелуша Ємільчинського району Житомирської області, не одруженого, не працюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Потапці Канівського району Черкаської області, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у скоєнні ними кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 185 КК України,
З участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- потерпілого ОСОБА_7 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні та формулювання обвинувачення:
30.09.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , працював по усній домовленості з потерпілим ОСОБА_7 на проведення ремонтно будівельних робіт в будинку потерпілого, який належить потерпілому на праві приватної власності, та який розміщено за адресою: АДРЕСА_4 .
Під час виконання ремонтно - будівельних робіт по ремонту груби та димового стояка обвинувачений ОСОБА_5 помітив неподалік від стояка замуровану в стіну скляну ємкість з під майонезу, яка була закрита металевою кришкою, в якій знаходилися грошові кошти в національній валюті України, - гривнях, в купюрах по 500 грн. кожна, загальною сумою 10000 грн.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 показав вказану ємкість з коштами обвинуваченому ОСОБА_4 , після чого у обвинувачених виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, яке належало потерпілому ОСОБА_7 .
Внаслідок умислу, що був спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 передав скляну ємкість з коштами на вищевказану суму обвинуваченому ОСОБА_4 .
Далі, обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , впевнившись в тій обставині, що потерпілий ОСОБА_7 не виявив факт крадіжки, з викраденими коштами залишили домогосподарство потерпілого ОСОБА_7 та розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10000 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно, суд вважає, в зв`язку з тим, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли злочин, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, то є підстава для притягнення їх до кримінальної відповідальності та призначення їм кримінального покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України за скоєння даного злочину.
Обґрунтування рішення суду про винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні ними злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад злочину, тобто наявність у діях обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усіх юридичних ознак злочину, визначеного в диспозиції ч. 2 ст. 185 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 настає за протиправні діяння, які були ними вчинені умисно.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є вчинення ними суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вчинили злочин, який передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараними у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і державою.
Склад злочину.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Об`єкт злочину.
В даному випадку об`єктом крадіжки є право власності на майно фізичної особи, - потерпілого ОСОБА_7 .
Об`єктивна сторона складу злочину.
Об`єктивна сторона складу злочину, - дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спрямовані на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Предмет злочину.
Предметом крадіжки є саме майно потерпілого ОСОБА_7 .
Кваліфікуюча ознака.
Кваліфікуючою ознакою даного складу злочину є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно, в даному випадку має місце викрадення, у вчиненні якого брали участь дві особи, - обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне (як співвиконавці) його вчинення (ч. 2 ст. 28 КК).
При цьому змова відбулася до початку розкрадання.
Розкрадання в даному випадку є вчиненим за попередньою змовою групою осіб, так як обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяли як співвиконавці злочину.
При цьому не обов`язково, щоб всі співучасники виконували однакові дії. Достатньо, щоб кожний з них виконав хоча б одну виконавчу дію (один вчинив початкові дії, що безпосередньо направлені на заволодіння майном, а інші довели такі дії до заволодіння ним), як в даному випадку.
Суб`єкт злочину.
Суб`єктами даного злочину є обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Суб`єктивна сторона даного злочину.
Суб`єктивна сторона даного злочину полягає в прямому умислі обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на умисне, протиправне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Крадіжка майна є закінченою з моменту, коли обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю здійснили умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Докази на встановлених судом обставин.
Винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні у вчиненні злочину, яке передбачено ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні дав наступні покази:
28.09.2014 року його зустрів потерпілий ОСОБА_7 , та запропонував йому заробіток. Заробіток полягав в тому, що відремонтувати грубу потерпілому в помешканні останнього.
Того ж дня він та ОСОБА_5 поїхали до помешкання потерпілого ОСОБА_7 , оцінили об`єм роботи та домовилися про вартість робіт, які необхідно буде виконати.
Домовилися, що виконають роботу за 1000 грн, - по 500 грн. кожному.
29.09.2014 року вони виконували роботу цілий день.
30.09.2014 року близько 10 год. вони розбирали стояка груби, в цей час ОСОБА_5 знайшов скляну банку з під майонезу, яка була закрита кришкою, в якій були гривні по 500 грн., згорнуті.
ОСОБА_5 передав йому дану банку, яку він положив в кишеню своєї куртки.
В цей час потерпілого ОСОБА_7 не було у приміщенні.
Близько 11 год. ОСОБА_5 поїхав з потерпілим ОСОБА_7 в магазин, щоб придбати продукти харчування та горілки.
В той час, як потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_5 поїхали в магазин, він вирішив переховати банку з грошима в інше місце, тому вийшов з домогосподарства та пішов в напрямку лісопосадки, де заховав банку з коштами під деревом, присипавши її опалим листям.
Коли приїхали потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , він та ОСОБА_5 почали вживати спиртні напої.
Через деякий час потерпілий ОСОБА_7 запитав у них, чи не знаходили вони гроші, на що вони відповіли, що не знаходили.
По закінченню робіт вони покинули домогосподарство потерпілого, не повернувши останньому кошти.
Потерпілий ОСОБА_7 розрахувався за виконані роботи коштами в розмірі 1000 грн, по 500 грн. кожному, в купюрах по 50 грн.
Через декілька днів до нього прийшов ОСОБА_5 та забрав у нього 1000 грн. двома купюрами по 500 грн.
Далі, через днів 10 він приходив до потерпілого ОСОБА_7 та просив його не подавати заяву в міліцію про викрадення грошей, та обіцяв потерпілому, що він влаштується на роботу та поверне викрадені кошти потерпілому.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнає в повному обсязі.
В скоєному щиро розкаюється, просить суворо його не карати та не призначати міру покарання, пов`язану з позбавленням волі. На даний час він усвідомив всю протиправність своєї поведінки, зобов`язується в подальшому не скоювати злочини.
- показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні дав наступні покази:
28.09.2015 року він зустрів потерпілого ОСОБА_7 , який запропонував йому заробіток. Заробіток полягав в тому, що відремонтувати грубу потерпілому в помешканні останнього.
Того ж дня він та ОСОБА_4 поїхали до помешкання потерпілого ОСОБА_7 , оцінили об`єм роботи та домовилися про вартість робіт, які необхідно буде виконати.
Домовилися, що виконають роботу за 1000 грн, - по 500 грн. кожному.
29.09.2014 року вони виконували роботу цілий день.
30.09.2015 року близько 10 год. вони розбирали стояк груби, в цей час він знайшов скляну банку з під майонезу, яка була закрита кришкою, в якій були гривні по 500 грн., згорнуті.
Він передав ОСОБА_4 дану банку, яку останній положив в кишеню своєї куртки.
В цей час потерпілого ОСОБА_7 не було у приміщенні.
Близько 11 год. він поїхав з потерпілим ОСОБА_7 в магазин, щоб придбати продукти харчування та горілки, ОСОБА_4 залишився в будинку.
Коли він та потерпілий ОСОБА_7 приїхали з магазину, він та ОСОБА_5 почали вживати спиртні напої.
Через деякий час потерпілий ОСОБА_7 запитав у них, чи не знаходили вони гроші, на що вони відповіли, що не знаходили.
По закінченню робіт вони покинули домогосподарство потерпілого, не повернувши останньому кошти.
Потерпілий ОСОБА_7 розрахувався за виконані роботи коштами в розмірі 1000 грн, по 500 грн. кожному, в купюрах по 50 грн.
В цей день ОСОБА_4 йому половину грошей, які вони викрали в потерпілого, не віддав.
Проте, через декілька днів він почув від односельців, що ОСОБА_4 пригощає всих людей в місцевому магазині кафе горілкою та закусками.
Він вирішив піти до ОСОБА_4 та забрати свою частину.
Точної дати не пам`ятає, він прийшов до хати до ОСОБА_4 , взяв його гаманець, де виявив дві купюри по 500 грн., забрав їх та пішов до хати. Де поділася решта суми викрадених коштів, він не знає.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнає в повному обсязі.
В скоєному щиро розкаюється, просить суворо його не карати та не призначати міру покарання, пов`язану з позбавленням волі. На даний час він усвідомив всю протиправність своєї поведінки, зобов`язується в подальшому не скоювати злочини.
Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини в скоєнні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, їх вина в повному обсязі доведена натупними доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив наступне:
Він має у приватній власності домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_4 .
На території даного домоволодіння розташовано два будинки, один новіший, який виконує роль дачного домоволодіння, та інший, старіший, в якому проживає його мати.
Близько трьох років тому він розміняв в м. Києві грошові кошти в мілких купюрах на кіпюри по 500 грн., всього на 10000 грн., які вирішив сховати в старому будинку в с. Юшки Кагарлицького району, що і зробив, заховавши кошти в стіні неподалік комина груби, положивши кошти в майонезну банку, закривши її кришкою.
Восени 2014 року він вирішив провести ремонт старої груби, тому питав в матері та по селу, хто це може зробити.
Врешті решт він 28.09.2014 року домовився з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виконання вищевказаних робіт. В цей же день він та обвинувачені приїхали до нього до хати в с. Юшки, вони оцінили вартість виконаних робіт в 1000 грн., про що і домовилися.
29.09.2014 року обвинувачені проводили ремонтні роботи.
30.09.2014 року вони також працювали, проте, близько 11 год. до нього підійшов ОСОБА_5 та попросив звозити його в магазин, щоб придбати продуктів харчування та горілку, на що він погодився.
Коли вони приїхали з магазину, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали вживати алкоголь.
В цей час йому мати, яка проживає в даному будинку, сказала, що вона переховала кошти, заховавши їх в стіні, яку на даний час ремонтують обвинувачені.
Підійшовши до стіни, яку ремонтували обвинувачені, він побачив, що на тому місці, на яке вказувала мати, що там знаходяться кошти, банки з коштами немає.
Він звернувся до обвинувачених, та запитав, чи вони не брали коштів, на що останні відповіли, що не брали.
Проте, по їх зовнішньому вигляду він зрозумів, що вони кажуть не правду. Він сказав, щоб вони повернули дані кошти, так як вони призначені на «чорний день», але обвинувачені продовжували стверджувати, що вони не брали коштів.
В цей же день, по закінченню робіт, він розрахувався з обвинуваченими згідно домовленості, після чого вони покинули домогосподарство.
Через деякий час він заявив про крадіжку до міліції.
Через днів десять, точного відрізку часу він не пам`ятає, до нього приходив ОСОБА_4 , який зізнався у крадіжці грошей, просив забрати заяву з міліції, обіцяв влаштуватися на роботу та повернути всі викрадені кошти.
Що стосується міри покарання, то дане питання він покладає на розсуд суду, проте, цивільний позов підтримує, так як бажає повернення коштів.
- показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що восени 2014 року, точної дати не пам`ятає, до нього приїхав ОСОБА_9 , який пояснив, що попав в неприємну ситуацію в зв`язку з якоюсь крадіжкою, до якої був причетний ОСОБА_5 , показав кошти в сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. кожна.
- показами свідка ОСОБА_10 , яка показала в судовому засіданні, що знає ОСОБА_4 давно.
Точної дати не пам`ятає, це було восени 2014 року, близько 2 години дня зустріла ОСОБА_4 в с. Гребені Кагарлицького району, в центрі. Останній був на підпитку, та розповів їй, що заробив велику суму грошей.
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що є рідним сином ОСОБА_4 , проте, останній з сім`єю не проживає з того часу, як йому виповнилося 7 років.
Восени 2014 року, в кінці вересня, точної дати не пам`ятає, він знаходився в с. Юшки Кагарлицького району по роду своєї роботи. Йому сказали, що його батько працює в потерпілого ОСОБА_7 , і чи не бажає він побачити свого батька. Він прийшов в будинок потерпілого, де побачив, що його батько, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ремонтували грубу.
Він порозмовляв з батьком близько 5 10 хвилин, після чого поїхав по своїх справах. Під час розмови був присутній потерпілий ОСОБА_7 .
Через деякий час батько приїздив до нього до хати, та розказував щось про крадіжку, в якій був замішаний ОСОБА_12
- показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні показала, що восени 2014 року, точної дати не пам`ятає, до неї до хати прийшов ОСОБА_4 , якого вона знає тривалий час, та попросився в неї пожити короткий проміжок часу, на що вона погодилася.
ОСОБА_4 прожив в неї вдома близько 1 го тижня. Під час проживання він давав їй гроші, на які вона купувала продукти харчування та горілку, ОСОБА_4 також купував горілку, так як він тяжко працює, і йому необхідно відпочивати.
- показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що про крадіжку взнала від людей. Крім того, знає, що восени 2014 року, точний проміжок часу не пам`ятає, ОСОБА_4 проживав у будинку її свекрухи.
Під час проживання ОСОБА_4 давав її свекрусі гроші на харчування.
- показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала, що, точної дати не пам`ятає, це було восени 2014 року, до них до хати прийшов ОСОБА_4 , щоб поговорити з її чоловіком.
Її чоловік та ОСОБА_4 сіли в веранді та розмовляли. Вона перебувала неподалік, тому почула, що ОСОБА_4 сказав її чоловіку, що під час робіт на якійсь дачі знайшов якусь крупну суму грошей.
- показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні показала, що є сусідкою ОСОБА_4 , точної дати не пам`ятає, це було восени 2014 року, її на вулиці зустрів ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та повідомив їй, що десь знайшов крупну суму грошей.
Аналізуючи покази потерпілого та свідків, які були допитані судом в судовому засіданні, суд об`єктивно, позитивно сприймає вищевказані покази, так як, на думку суду вони є логічними, послідовними, які не суперечать один одному, а тому є підставою притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена наступними письмовими доказами, які містяться в кримінальному провадженні:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.10.2014 року, в якому потерпілий ОСОБА_7 заявив про крадіжку грошових коштів з його будинку, з якого, відповідно, вбачається факт вчинення злочину.
- протоколом огляду місця події від 09.10.2014 року та фототаблицею до нього, з якого видно місце скоєння злочину.
- договором дарування житлового будинку від 11.08.2006 року, з якого видно, що будинок, з якого було скоєно крадіжку коштів, потерпілий отримав в подарунок від своєї матері, - ОСОБА_17 .
Матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20 січня 2004 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Смелуша Ємільчинського району Житомирської області.

- Згідно довідки № 430, виданої 23.10.2014 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_4 , 1956 року народження, проживаючий в с. Гребені Кагарлицького району Київської області, за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- Згідно довідки № 310, виданої 23.10.2014 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_4 , 1956 року народження, проживаючий в с. Гребені Кагарлицького району Київської області, за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- Згідно довідки характеристики № 396, виданої 14.10.2014 року Гребенівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо.

- Згідно довідки про судимість № 12 21102014/3202 станом на 21.10.2014 року відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 30 квітня 1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в село Потапці Канівського району Черкаської області.

- Згідно довідки № 468, виданої 17.11.2014 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_5 , 1970 року народження, проживаючий в с. Гребені Кагарлицького району Київської області, за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- Згідно довідки № 326, виданої 17.11.2014 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_5 , 1970 року народження, проживаючий в с. Гребені Кагарлицького району Київської області, за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває.

- Згідно довідки характеристики № 427, виданої 14.11.2014 року Гребенівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується посередньо.

- Згідно довідки про судимість № 12 21102014/3202 станом на 12.11.2014 року є наступні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- 10.02.2005 року був засуджений Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 198, 304, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 3 роки.

- 09.07.2008 року був засуджений Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 126 КК України до 200 годин громадських робіт.

- 14.09.2009 року був засуджений Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до штрафу 1700 грн.

Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у відповідності з положеннями ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, - вчинено злочин середнього ступеню тяжкості, особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які за місцем проживання характеризуються посередньо, позицію потерпілого ОСОБА_18 , який не наполягає на призначенні покарання, обов`язково пов`язаного з позбавлення волі,
Так, санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, відповідно, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли злочин середньої тяжкості.
Отже, суд вважає, що оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щиро розкаялися, по місцю проживання характеризується посередньо, потерпілий ОСОБА_7 не наполягає на призначенні покарання, пов`язаного з позбавленням волі, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши їм покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням положення ст.ст. 75, 76 КК України.
Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання у виді арешту, обмеження волі, з урахуванням особи обвинувачених та їх характеризуючих обставин, які були досліджені судом, не буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли злочин середнього ступеню тяжкості в розумінні ст. 12 КК України, посередньо характеризуються по місцю проживання, тому до них необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по справі.
В матеріалах справи міститься цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , в якому він просить суд одночасно з винесенням вироку вирішити питання про:
- стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 10000 (десять тисяч) грн. матеріальної шкоди, заподіяної в результаті крадіжки грошових коштів;
- стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди;
- стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 позов підтримав, посилаючись на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав в повному обсязі, йому роз`яснено судом процесуальні наслідки визнання позову.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 позов визнав в повному обсязі, йому роз`яснено судом процесуальні наслідки визнання позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову потерпілого ОСОБА_7 , відмовивши в задоволенні стягнення моральної шкоди, так як потерпілий ні в мотивувальній частині позовної заяви, ні в судовому засіданні не довів факту спричинення йому моральної шкоди та належним чином не обґрунтував її розмір з урахуванням вимог, які ставлять ст.ст. 57 60 ЦПК України.
Речові докази по справі.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання, призначивши йому випробування з іспитовим строком на 1 (один) рік.

В порядку п. 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнати винним в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання, призначивши йому випробування з іспитовим строком на 2 (два) роки.

В порядку п. 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов по справі.
- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця село Омелуша Ємільчинського району Житомирської області паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20 січня 2004 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця село Потапці Канівського району Черкаської області, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 30 квітня 1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Юшки Кагарлицького району Київської області, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 8 травня 1997 року Ватітінським РУ ГУ МВС України в Київській області, кошти в сумі 10000 (десять тисяч) грн. матеріальної шкоди;
- стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця село Омелуша Ємільчинського району Житомирської області паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 20 січня 2004 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Юшки Кагарлицького району Київської області, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 8 травня 1997 року Ватітінським РУ ГУ МВС України в Київській області, кошти в сумі 125 (сто двадцять п`ять) грн. на оплату юридичної допомоги при складанні позовної заяви.
- стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця село Потапці Канівського району Черкаської області, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 30 квітня 1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Юшки Кагарлицького району Київської області, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 8 травня 1997 року Ватітінським РУ ГУ МВС України в Київській області, кошти в сумі 125 (сто двадцять п`ять) грн. на оплату юридичної допомоги при складанні позовної заяви.
В решті позову відмовити.
Речові докази по справі:
Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1