Справа № 1-226/2008р.
рядок статзвіту №46
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

05
грудня 2008 року
м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської
області в особі:

головуючого-судді:
Вінер Е.А.

з секретарем:
Левко М.В.

з участю державного

обвинувача:
Данканич В.В.

потерпілого
ОСОБА_1

підсудного
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сваляві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Неліпино Свалявського

району, мешканця АДРЕСА_1, українця,

громадянина України, з освітою середньою,

не
одруженого, раніше не судимого

у вчиненні
злочинів, передбачених ст. 286 ч.1, 135 ч.3
КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 02 жовтня 2008
року біля 19.45 год., керуючи без доручення на право керування
технічно-справним мікроавтобусом “FORD Transit”, номерний знак НОМЕР_1, який
зареєстрований на ОСОБА_3 та рухаючись по сухому дорожньому покритті в с.
Стройне, Свалявського району у напрямку с. Дусино, Свалявського району на
ближньому світлі фар, грубо порушив правила дорожнього руху України, а саме:
п.1.3 ПДР України, який передбачає, що учасники дорожнього руху зобов”язані
знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил , а також бути взаємо
ввічливими; п.1.4 ПДР України згідно якого, кожен учасник дорожнього руху має
право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила; п.1.5 ПДР України, згідно якого дії або
бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати
небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров”ю громадян,
завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов”язана
вжити всіх можливих засобів для їх усунення або попередити про них інших
учасників руху, орган міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;
п.2.1. “б” ПДР України згідно якого, водій механічного транспортного засобу
повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі
відсутності в транспортному засобі його власника, крім того,- свідоцтво про
право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний
талон;п.2.3. “б” ПДР України згідно якого, для забезпечення дорожнього руху
водій зобов”язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на
її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним
станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним
засобом у дорозі; п.2.10 ”а” ПДР
України, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій
зобов”язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
п.12.2 ПДР України, згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої
видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити
транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 12.3 ПДР України, згідно якого
у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об”єктивно
спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху
об”їзду перешкоди; п.13.3 ПДР України, згідно якого під час обгону,
випередження, об”їзду перешкоди чи зустрічного роз”їзду необхідно
дотримуватися безпечного інтервалу, щоб
не створити небезпеки для дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку та
стан транспортно засобу, не переконався, що смуга по якій він рухається вільна
від інших учасників дорожнього руху і навпроти будинку АДРЕСА_2 допустив наїзд
правою передньою частиною мікроавтобуса на пішохода ОСОБА_1, який йшов по краю
проїзної частини дороги в попутньому йому напрямку. -

В результаті наїзду пішохід
ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у
вигляді: закритої тупої травми грудної клітки, переломів 8-9 ребер зліва із
зміщенням,які кваліфікуються як тілесні
ушкодження, середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні
підсудний свою вину у скоєнні ним
злочину визнав повністю та пояснив, що 02 жовтня 2008 року біля 19.45
год., керував мікроавтобусом “FORD Transit” та в селі Стройне, Свалявського
району допустив наїзд правою передньою частиною мікроавтобуса на пішохода
ОСОБА_1. Злякавшись, він не зупинився, не надав допомогу потерпілому, а поїхав
в напрямку м.Сваляви. З
потерпілим розрахувався за лікування. В скоєному щиросердечно розкаюється.

Потерпілий в
судовому засіданні пояснив, що претензій до підсудного не має, оскільки він з ним розрахувався повністю. Цивільний
позов не заявляє.

На підставі наведеного, враховуючи, що підсудний ОСОБА_2
повністю визнав свою вину у вчиненні ним злочинів, суд приходить до висновку
про недоцільність допиту свідків під час судового засідання з приводу обставин
вчинення злочину. Всі учасники судового процесу також вважають недоцільним
допит свідків під час судового засідання. Таким чином, суд вважає за можливе
обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, обмеження
дослідження фактичних обставин справи учасникам судового процесу зрозумілі.

На підставі
наведеного, суд визнає достовірними
покази підсудного ОСОБА_2 в
судовому засіданні з приводу обставин скоєння злочину, поскільки вони повністю
відповідають іншим, встановленими по справі і перевіреними в суді доказами і в
сукупності з ними повністю стверджують вину підсудного в порушенні правил
безпеки дорожнього руху та експлуатації
транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
потерпілому тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, залишення в небезпеці - завідоме залишення без допомоги
особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, особою, яка поставила
потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинили тяжкі наслідки.

На підставі наведених та оцінених судом
доказів, суд визнає підсудного ОСОБА_2
винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.1, 135 ч.3 КК України та вважає, що органи попереднього
слідства вірно кваліфікували його дії за вказаним законом.

Призначаючи
підсудному міру покарання за ст.286 ч.1, 135 ч.3 КК України, суд враховує
ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані що характеризують особу підсудного.

Як
пом”якшуючі покарання підсудного обставини суд визнає щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину,
добровільно відшкодував портерпілому витрати на лікування, молодий за віком.

Обтяжуючі
покарання підсудного обставин, судом не
встановлено.

Враховуючи
загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд
вважає за можливе призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та
попередження нових злочинів і застосувати до підсудного покарання не пов”язане з позбавленням волі та
примінити до нього ст.75 КК України.

Крім того,
на підсудного слід покласти обов”язки ,
передбачені ст.76 КК України , а саме не
виїзджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Цивільний позов
не заявлено.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі -
автомобіль мікроавтобус “FORD Transit”, номерний знак
НОМЕР_1, передано
власнику (.а.с.99).

Керуючись ст.ст.323-324
КПК України, суд

З
А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочинів,
передбачених ст. 286 ч.1 , ст.135 ч.3 КК
України призначивши покарання

за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі строком два роки
з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік;

за ч.3
ст.135 КК України у виді позбавлення волі строком три роки;

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим визначити
остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік;

На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з
випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно
до ст.76 КК України обов”язку не
виїзджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Міру запобіжного
заходу відносно до вступу вироку в
законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подано апеляцію протягом п”ятнадцяти діб до апеляційного суду
Закарпатської області через Свалявський районний суд з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ВІНЕР Е.А.