АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 10/2390/497/12
Справа № 2314/6773/12
Категорія: 236 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2012 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_2
СуддівОСОБА_3, ОСОБА_4
за участю прокурораОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляцію ОСОБА_6, на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2012 року по справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Черкаської області Лісового М.Л. щодо розгляду його заяв та скарг направлених до Верховної ради України та генеральної прокуратури України, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність прокурора Черкаської області щодо розгляду його заяв та скарг направлених до Верховної ОСОБА_2 України та Генеральної прокуратури України.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2012 року скаргу ОСОБА_6 визнано такою, що не підлягає розгляду в порядку ст.236 КПК України.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_6 подав апеляцію в якій просить постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2012 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляція підлягає до задоволення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально процесуального кодексу України статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень щодо заяв про злочини) №19-рп/2011 від 14.12.2011 року, положення частин другої, третьої статті 110, частин пятої, шостої статті 234, частин другої, третьої статті 236 КПК України унормовують судовий розгляд скарг на рішення і дії органів дізнання, слідчого, прокурора, які були прийняті і вчиненні в межах уже порушеної кримінальної справи. Однак у статті 97 КПК України визначено діяльність субєктів владних повноважень у разі надходження заяв і повідомлень про злочини на стадії, яка передує порушенню кримінальної справи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 23.05.2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина та відповідно до частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади. Системний аналіз положень КПК України, зокрема тих, які визначають його завдання та унормовують порядок оскарження рішень чи дій субєктів владних кримінально процесуальних повноважень, дає підстави для висновку про можливість оскарження до суду не тільки рішень і дій прокурора, слідчого, органу дізнання, але й їхньої бездіяльності.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що з метою реалізації положень статті 55 Конституції України та недопущення обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у разі оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, органу дізнання стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини такі скарги суди повинні розглядати аналогічно до порядку оскарження до суду рішень і дій прокурора, слідчого, органу дізнання, встановлено КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суддя суду першої інстанції повинен був прийняти скаргу ОСОБА_6 до свого провадження, провести судовий розгляд скарги та за наслідками розгляду прийняти відповідне рішення.

Визнаючи скаргу ОСОБА_6 такою, що не підлягає розгляду в порядку ст.236 КПК України, суд першої інстанції не врахував Рішення Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14.12.2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 236, 365, 366 КПК України, Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14.12.2011 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2012 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Головуючий

Судді