Провадження № 1-кп/537/170/2015
Справа № 537/2234/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , осіб, щодо яких вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , при секретарі ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області клопотання слідчого СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції ОСОБА_9 про застосування до неповнолітніх примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню № 0001184 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, учня 6 класу спеціалізованої школи-інтернат імені А.С. Макаренка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2,3 статті 185, частиною 1 статі 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, учня 7 класу спеціалізованої школи-інтернат імені А.С. Макаренка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 187 КК України,
в с т а н о в и в:
30.08.2014 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи заздалегідь прямий умисел на заволодіння чужого майна, шляхом підбору коду до хвіртки, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та шляхом підбору ключа до замка сараю проник до нього, де реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, викотив велосипед «SPELLI VIRAGE» біло-червоного кольору, який належав ОСОБА_10 . В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Сума матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_10 , згідно товарного чеку № 233 від 03.06.2014 року становить 3500 грн. 00 коп.
Крім того, 08.12.2014 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Приходька, буд. 23, підійшов до автомату з приготування гарячих напоїв, після чого у нього виник умисел на заволодіння грошовими коштами, які знаходились в середині апарату.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , повторно, шляхом пошкодження пластикового лотка для видачі стаканів, проник рукою в середину автомата, звідки здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 668 грн. 50 коп., які знаходились у поліетиленовому пакеті. В подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілому ФОП « ОСОБА_11 » на зазначену суму.
09.12.2014 року продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до автомату з приготування гарячих напоїв, після чого у нього виник умисел на заволодіння грошовими коштами, які знаходились в середині апарату. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , повторно, шляхом пошкодження пластикового лотка для видачі стаканів, проник рукою в середину автомата звідки здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 960 грн. 00 коп., які знаходились у поліетиленовому пакеті. В подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілому ФОП « ОСОБА_11 » на зазначену суму.
Крім того, 15.04.2015 року близько 14 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на перехресті пров. Челюскінців та вул. Гагаріна у м. Кременчуці, разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підійшли до неповнолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під приводом показати «халабуду» змусили останніх зайти до двору, після чого останні по неволі змушені були зайти до двору буд. АДРЕСА_5 , біля будівлі «Столярні вироби», де ОСОБА_4 став попереду, перешкоджаючи та повідомивши, що далі йти не будуть, дістав з кишені куртки канцелярське лезо, яке приготував заздалегідь та приставив його в район тулуба ОСОБА_13 . В цей час, ОСОБА_3 , стоячи з боку демонстративно крутив канцелярське лезо в руках. Після чого ОСОБА_12 почав тікати, ОСОБА_3 спробував його наздогнати. В цей час, ОСОБА_13 , також спробував втекти, але ОСОБА_4 ухватив його своєю правою рукою за праву руку, став позаду та приставив канцелярське лезо йому до шиї. Після чого, ОСОБА_3 , підійшов до них та запитав у ОСОБА_13 , що йому дорожче життя чи телефон продовжуючи далі покручувати канцелярське лезо в руках. ОСОБА_13 відповів, що життя та дістав свій мобільний телефон «NOKIA 206 RM-872» чорного кольору, який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та віддав його ОСОБА_4 . Після чого останні зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд. Сума матеріального збитку спричиненого ОСОБА_14 , згідно довідки вартості ПП « ОСОБА_15 » від 29.04.2015 року становить 450 грн. 00 коп.
Потерпіла ОСОБА_10 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак до суду за викликом не прибула, причини неявки не повідомила.
Потерпілий ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак до суду за викликом не прибув, надавши до суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі.
Потерпілий ОСОБА_14 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак до суду за викликом не прибув, надавши до суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі.
Приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілих, оскільки за відсутністю останніх можливо з`ясувати всі обставини справи.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 в присутності законного представника та захисника вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 185, частиною 1 статті 187 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт вчинення злочинів за таких обставин, як це вказано в описовій частині ухвали; просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останнього.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 в присутності законного представника та захисника вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт вчинення злочину за таких обставин, як це вказано в описовій частині ухвали; просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останнього.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_16 просила суд застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру в виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі його під нагляд матері.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 пояснила, що вона втратила на сином контроль та ніяким чином не може на нього вплинути, проти застосування до сина заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків не заперечувала.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 просив суд застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру в виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі його під нагляд матері.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 пояснила, що син обіцяв стати на шлях виправлення і більше не вчиняти суспільно-небезпечних діянь, проти застосування до сина заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків не заперечувала.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити, зазначивши, що із зібраних доказів по кримінальному провадженню вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частинами 2,3 статті 185, частиною 1 статті 187 КК України та неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 187 КК України. Оскільки останні є особами які не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення зазначених вище злочинів, вважає за необхідне застосувати до них примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення останніх до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до виправлення строком на три роки.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозуміло, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог частини 3 статті 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, дії неповнолітнього ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.
Також, дії неповнолітнього ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії неповнолітнього ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.
Відповідно до вимог статті 22 КК України кримінальній відповідальності за злочини, передбачені частинами 2, 3 статті 185, частиною 1 статті 187 КК України підлягають особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
Судом встановлено, що на час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 виповнилося тринадцять років, а ОСОБА_4 дванадцять років, внаслідок чого вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочинів, передбачених частинами 2,3 статті 185, частиною 1 ст. 187 КК України.
Згідно частини 2 статті 97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовуються примусові заходи виховного характеру, перелік яких встановлено частиною 2 статті 105 зазначеного кодексу.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до частини 2 статті 484 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватись в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.
Відповідно до статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Із змісту частини 2 статті 105 КК України вбачається, що направлення до спеціальних навчально-виховних установ є найбільш суворим та, відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застосовується судами до неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру. При цьому до спеціальних навчально-виховних установ не можна направляти осіб, визнаних інвалідами, а також тих, кому згідно з висновком відповідних спеціалістів перебування там протипоказане за станом здоров`я через наявність певних захворювань. Перелік таких захворювань визначений Інструкцією про медичне обстеження дітей і підлітків, які направляються до загальноосвітніх шкіл та професійних училищ соціальної реабілітації для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства освіти України № 137/131 від 5 травня 1997 року, яка враховується при вирішенні питання про можливість утримання неповнолітнього у спеціальній навчально-виховній установі для дітей та підлітків.
Вирішуючи питання про застосування до неповнолітніх примусових заходів виховного характеру, суд врахувавши їх особи, вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, дійшов висновку про необхідність застосування до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, передбачених пунктом 5 частини 2 статті 105 КК України направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до їх виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
Суд встановив, що ОСОБА_3 за місцем навчання характеризується як неврівноважений учень з низьким рівнем знань з більшості предметів, схильний до бродяжництва, крадіжок чужого майна, має емоційні розлади, що супроводжуються істериками, агресією, розкаявся у вчиненому, перебуває на обліку служби у справах дітей як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з систематичним самовільним залишенням місця свого постійного проживання, дорослих підбурювачів до скоєння суспільно-небезпечних діянь у судовому засіданні не встановлено.
Неповнолітній ОСОБА_3 з лютого 2012 року перебуває під наглядом у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з приводу розладів, пов`язаних з психологічним розвитком, знаходиться в консультативній групі обліку.
Суд встановив, що ОСОБА_4 має нормальний стан здоров`я та рівень розвитку, за місцем навчання характеризується як неврівноважений учень з низьким рівнем знань з більшості предметів, пасивний, має низьке почуття відповідальності, схильний до бродяжництва, має емоційні розлади, часто тікає з дому, не ночує вдома, жебракує, розкаявся у вчиненому, має нормальні умови життя та виховання, дорослих підбурювачів до скоєння суспільно-небезпечних діянь у судовому засіданні не встановлено.
Неповнолітній ОСОБА_4 з липня 2011 року перебуває під наглядом у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з приводу органічних, включаючи симптоматичні, психічні розлади.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 схильні до вчинення кримінальних правопорушень, не піддаються впливу та вихованню.
Враховуючи особу неповнолітнього ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціального навчально-виховного закладу для дітей та підлітків на повне державне утримання до його виправлення на строк 2 роки.
Враховуючи особу неповнолітнього ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціального навчально-виховного закладу для дітей та підлітків на повне державне утримання до його виправлення на строк 1 рік 6 місяців.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме мобільний телефон марки «NOKIA 206 RM-872» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 залишити власнику потерпілому ОСОБА_14 .
Керуючись статтями 314-317, 371, 372, 44 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області лейтенанта міліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001184 про застосування до неповнолітніх ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 статті 185, частини 1 статті 187 КК України; ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на повне державне утримання на строк 2 (два) роки.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на повне державне утримання на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців.
Тимчасово, строком на 30 діб, помістити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приймальника-розподільника для дітей УМВС України в Харківській області з метою забезпечення виконання ухвали суду та з метою направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків.
Обов`язок доставки неповнолітніх до спеціальної навчально-виховної установи покласти на відділ кримінальної міліції у справах дітей Крюківського ВМ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме мобільний телефон марки «NOKIA 206 RM-872» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 залишити власнику потерпілому ОСОБА_14 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1