Справа № 1-48/2007р.
ВИРОК

Іменем України

05
березня 2007 року м.
Очаків

Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -
судді Чернієнка С.А.

при секретарі
Леонові В.В.,

за участю прокурора Іванова А.О., підсудної ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 району Вітебської області, є громадянкою України, має повну вищу
освіту, є незаміжньою, не працює, є раніше не судимою, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу
(далі - КК) України, -

ВСТАНОВИВ:

У період з 01 липня 2006 року по 31 серпня 2006 року ОСОБА_1, обіймаючи
посаду ІНФОРМАЦІЯ_2, виконувала у цій установі адміністративно-господарські та
організаційно-розпорядчі обов'язки і тому, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК
України, була службовою особою. До зазначених вище обов'язків, крім іншого,
відповідно до п. 2.8 її посадової інструкції, входило спрямування і координація
роботи підлеглого їй технічного та обслуговуючого персоналу школи, ведення
обліку робочого часу цієї категорії працівників. Крім цього, наказом директора
Очаківської школи-інтернату НОМЕР_1 на ОСОБА_1 у зазначений період було
покладено обов'язок зі складання документації для нарахування заробітної плати
категорії працівників школи, які були їй підпорядковані.

Наприкінці червня 2006 року ОСОБА_1
стало відомо про домовленість підпорядкованих їй технічних працівників школи -
праль ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що перший у липні та серпні 2006 року буде
виконувати одноособово роботу у пральні школи за себе і за ОСОБА_3, а остання, не виходячи на роботу, буде одержувати заробітну платню за
начебто відпрацьований нею робочий час та віддавати її ОСОБА_2.

Маючи на меті приховати невихід
пралі ОСОБА_3 на роботу, ОСОБА_1, діючи умисно, в липні 2006 року та серпні
2006 року, складаючи табелі обліку використання робочого часу обслуговуючого
персоналу школи за цей період, які є офіційними документами, внесла в них
завідомо для неї неправдиві відомості про те, що праля ОСОБА_3 виходила на
роботу та виконувала свою трудову функцію усі робочі дні у період з 01 липня по
30 серпня 2006 року, у той час, як у дійсності, відповідно до зазначеної вище
домовленості з ОСОБА_2, ОСОБА_3
на роботу не виходила.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 у
пред'явленому їй обвинувачені у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК
України, винною себе не визнала і з приводу зазначеної вище частини
обвинувачення дала показання про те, що у цей період вона дійсно працювала в
Очаківській школі-інтернаті заступником директора з господарської частини. Крім
іншого, до її обов'язків входило складання табелю обліку використання робочого
часу технічного персоналу. Проте вона не вела обліку робочого часу, не
перевіряла явки технічного персоналу на роботу, а виконувала суто технічну
роботу зі складання табелю на підставі даних, що їй надавав відділ кадрів.
Договір між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про

те, що перший у липні та серпні
2006 року буде виконувати одноособово роботу у пральні

школи за
себе і за ОСОБА_3, а
остання не буде виходити на роботу, їй відомо не було.

Коли
вона складала табелі за ці місяці, то вважала, що ОСОБА_3 була на роботі
всі

робочі
дні у липні та серпні 2006 року, оскільки наказів директора школи про те, що

ОСОБА_3 була відсутня на роботі їй для складання табелю надано не
було. Ніяких

грошей ОСОБА_3 ОСОБА_2 через
неї не передавала.

Не дивлячись на це, вина підсудної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1
ст. 366 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в ході судового
слідства.

З оголошених у судовому засіданні посадової інструкції заступника директора
з адміністративно-господарчої діяльності Очаківської школи-інтернату НОМЕР_2(а.с.
47-49) та наказу НОМЕР_1 директора цієї школи-інтернату (а.с. 50-62),
вбачається, що на підсудну як на заступника директора з господарчої частини
Очаківської школи-інтернату були покладені обов'язки зі' спрямування і
координації роботи підлеглого їй технічного та обслуговуючого персоналу школи,
ведення обліку робочого часу цієї категорії працівників, а також зі складання
документації для нарахування заробітної плати категорії працівників школи, які
були їй підпорядковані.

З досліджених у судовому засіданні табелів обліку
використання робочого часу обслуговуючого персоналу Очаківської школи-інтернат
за липень та серпень 2006 року (а.с. 82, 85) вбачається що вони складені від
імені підсудної та в них внесені відомості про те, що праля ОСОБА_3 у липні та серпні
2006 року відпрацювала по 21 робочому дню щомісяця.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2115 від
24.12.2006 року підтверджується, що рукописний текст в зазначених табелях
виконаний підсудною (а.с. 106-107).

Допитана у якості свідка директор Очаківської школи-інтернату ОСОБА_4 у
судовому засіданні показала, що, одержавши доповідну головного бухгалтера
Кузнецової В.В., вона провела службове розслідування та встановила, що у липні
та серпні 2006 року ОСОБА_3, домовившись із ОСОБА_2, не виходила на роботу, і
про це знала заступник директора ОСОБА_1, але у табелях обліку робочого часу за
ці місяці остання зазначила, що ОСОБА_3 у липні та серпні 2006 року
відпрацювала всі робочі дні. Ці обставини під час службового розслідування
підтвердили ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_4 у судовому
засіданні дала показання про те, що 28 серпня 2006 року до неї звернулася кастеляна ОСОБА_5, яка
повідомила, що у липні та серпні 2006 року праля ОСОБА_3 не виходила на роботу, через що не була випрана постільна
білизна для спального корпусу. Коли вона почала розмовляти зі ОСОБА_3 з приводу
цього, та зізналася, що у липні та серпні 2006 року не виходила на роботу за
домовленістю з ОСОБА_2, який працював за неї та за себе, а вона, одержуючи
заробітну платню, віддавала її ОСОБА_2.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні
показала, що на початку липня 2006 року вона, побачивши, що пралі ОСОБА_3 немає
на роботі, звернулася з цього приводу до підсудної, яка їй повідомила про
домовленість між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу того, що останній буде працювати
у пральні і за себе і за ОСОБА_3.
Протягом липня та серпня 2006 року вона декілька разів заходила до пральні,
але жодного разу ОСОБА_3 там не бачила, проте там була співмешканка ОСОБА_2 -
ОСОБА_6. Наприкінці серпня 2006 року, коли виникла необхідність підготувати
спальні корпуси, нею було виявлено, що пральня не встигає випрати постільну
білизну, про що вона повідомила головного бухгалтера ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_3
у судовому засіданні підтвердила, що у липні та серпні 2006 року не виходила
на роботу за домовленістю з ОСОБА_2, який працював за неї та за себе і якому за
це вона віддавала свою заробітну платню. Підсудній було відомо про цю
домовленість. Одного разу вона через ОСОБА_1 передала частину заробітної платні
для ОСОБА_2.

У ході досудового слідства ОСОБА_2 дав показання
про те, що протягом липня та серпня 2006 року ОСОБА_3 не виходила на роботу і він працював у пральні і за себе,
і за неї. На роботу ОСОБА_3 вийшла
лише 01 вересня 2006 року (а.с.67).

Показання
підсудної, а також данні у ході судового слідства показання свідка ОСОБА_2 про
те, що ніякої домовленості між ним та ОСОБА_3 Н.А не існувало, ніяких грошей
він від неї не одержував та що ОСОБА_3 була присутньою на роботі у липні та
серпні 2006 року суд вважає неправдивими, оскільки вони спростовуються
сукупністю наведених вище доказів.

Дача підсудною та свідком ОСОБА_2 таких показань
викликана бажаннями підсудної уникнути кримінальної відповідальності за
вчинений злочин, а свідка ОСОБА_2 - сприяти цьому.

Таким чином, дослідивши зазначені вище докази та оцінивши їх у сукупності,
суд в межах пред'явленого обвинувачення вважає доведеною вину ОСОБА_1 у
службовому підробленні - внесенні службовою особою в офіційні документи
завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 366 КК України.

Крім зазначеного вище, підсудна обвинувачувалася у службовому підробленні
табелю використання робочого часу технічного персоналу Очаківської
школи-інтернату за квітень 2006 року, зокрема у внесенні в нього завідомо
неправдивих відомостей про те, що у період з з 10 по 26 квітня 2006 року праля
ОСОБА_2 виходив на роботу та виконував свою трудову функцію, а також у
службовому підробленні табелю використання робочого часу технічного персоналу
цієї школи за червень 2006 року, зокрема у внесені в нього завідомо
недостовірних відомостей про те, що праля ОСОБА_3
виходила на роботу та виконувала свою трудову функцію у період з 27 по 31
липня 2006 року.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 у пред'явленому їй
обвинувачені у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, винною
себе не визнала і з приводу зазначеної вище частини обвинувачення дала
показання про те, що вона проживає окремо від сина, на роботі працює в окремих
з ним приміщеннях, тому їй не було відомо про відсутність ОСОБА_2 на робочому
місці у період з 10 по 26 квітня 2006 року. Табель за червень 2006 року вона
склала вже 22 числа цього місяця згідно з вимогами директора школи. На момент
його складання ОСОБА_3 перебувала
у відпустці до 26 червня 2006 року, тому вона (підсудна) не могла знати
наперед, що ОСОБА_3 з 27
червня 2006 року не вийшла на роботу.

Жодним з доказів, досліджених у судовому засіданні, ствердження підсудної
про те, що їй не було відомо про відсутність ОСОБА_2 на робочому місці у період
з 10 по 26 квітня 2006 року не спростовується. Відповідно, у ході судового
слідства не доведено того факту, що під час складання табелю обліку
використання робочого часу за квітень 2006 року підсудній було відомо про
невихід ОСОБА_2 на роботу у період з 10 квітня 2006 по 26 квітня 2006 року.
Зважаючи на це та на ч. З ст. 62 Конституції України, відповідно до якої
обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає за необхідне
виключити з обвинувачення, що пред'явлене ОСОБА_1, епізод службового
підроблення табелю обліку використання робочого часу за квітень 2006 року, як
такий, у вчиненні якого вину підсудної не доведено.

Також суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення,
що пред'явлене ОСОБА_1, епізод службового підроблення табелю обліку
використання робочого часу за червень 2006 року, оскільки склад злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у діях підсудної по цьому епізоду
обвинувачення відсутній.

Так, як
підсудна, так і свідок ОСОБА_7, у ході судового слідства дали показання про те,
що табель обліку використання робочого часу працівниками технічного персоналу
школи за червень 2006 року, ОСОБА_1 було складено та подано на затвердження
директору школи вже 22 червня 2006 року, у той час, як ОСОБА_3 перебувала у
плановій відпустці до 26 червня 2006 року. Враховуючи це, підсудній в момент
складання табелю за червень 2006 року не було і не могло бути достовірно
відомо, що 27, 28, 29 та 30 числа цього місяця

ОСОБА_3 не вийшла на роботу. Таким чином, ОСОБА_1,
складаючи зазначений вище офіційний документ, не внесла в нього таких
відомостей, неправдивість яких їй у той час була достовірно відома.

Вивченням особи підсудної встановлено, що вона раніше не
судима, незаміжня, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога
не перебуває, дільничним інспектором міліції характеризується посередньо, за
місцем колишньої роботи - негативно.

При призначенні покарання підсудній суд, відповідно до ст. 65 КК України,
враховує, що вона вичинила злочин невеликої тяжкості, її особу, а саме те, що
вона є раніше не судимою, не працює, дільничним інспектором міліції
характеризується посередньо, за місцем колишньої роботи - негативно,
відсутність обставин, що обтяжують чи пом'якшують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає призначення ОСОБА_1 за скоєння зазначеного
вище злочину покарання у вигляду штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, з позбавленням її строком на один рік права обіймати
на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності і
підпорядкованості посади службових осіб, пов'язані з обліком відпрацьованого
працівниками робочого часу, - таким, що відповідає особі підсудної і тяжкості
вчиненого нею злочину та яке є необхідним і достатнім для попередження вчинення
нею нових злочинів.

У порядку, передбаченому ст. 93 Кримінально-процесуального кодексу (далі -
КПК) України, підлягають стягненню з підсудної на користь
науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при УМВС України в
Миколаївській області 282 грн. 46 коп.
в рахунок відшкодування витрат на провадження судово-почеркознавчої
експертизи (висновок № 2115 від 24.12.2006 p.).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 331, 333-335, 343 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК
України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 510 (п'ятсот
десяти) гривень з позбавленням строком на один рік права обіймати на
підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності і
підпорядкованості посади службових осіб, пов'язані з обліком відпрацьованого
працівниками робочого часу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області -
282 (двісті вісімдесят дві) гривні 46 копійок в рахунок відшкодування витрат на
провадження судово-почеркознавчої експертизи (висновок № 2115 від 24.12.2006 p.).

Запобіжний захід - підписку про невиїзд, обраний щодо засудженої ОСОБА_1,
до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду
Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.