Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_11,
суддів:ОСОБА_12 і ОСОБА_13,
за участю прокурора ОСОБА_14,
засудженого ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_6,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 квітня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суд Херсонської області від 13 серпня 2013 року щодо нього -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, судимого: 16.04.2002 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; 01.02.2011 року за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку 3 роки,

засуджено за п.п. 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13 серпня 2013 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він будучи судимим за вчинення умисного вбивства, 24 червня 2011 року приблизно о 18 годині у стані алкогольного спʼяніння, в приміщенні будинку АДРЕСА_1, з метою позбавлення життя малолітньої дитини із особливою жорстокістю, завдав множинні удари ніжкою від столу, руками та ногами в область голови, тулубу та кінцівок малолітнього ОСОБА_7, які спричинили потерпілому особливі страждання, після чого виніс непритомного потерпілого на подвір'я вказаного будинку і, за допомогою шнурка від кросівка, повісив на воротах, обв'язавши шнурок по його шиї. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень малолітній потерпілий ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Каховської ЦРЛ Херсонської області.

У касаційній скарзі засуджений посилаючись на істотні порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог кримінально-процесуального законодавства під час розгляду справи, просить скасувати судові рішення, а справу направити на додаткове розслідування. Обґрунтовуючи касаційну скаргу засуджений вказує на те, що місцевий суд постановив необґрунтований вирок без дослідження усіх доказів на підтвердження його винуватості, зокрема не допитав усіх свідків. Також засуджений наголошує на тому, що апеляційний суд формально розглянув справу щодо нього, без проведення судового слідства, та ведення протоколу судового засідання. Крім того, ОСОБА_5 зазначає про розгляд справи в апеляційному суді незаконним складом суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими, засудженого та його захисника, які підтримали касаційну скаргу ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 355 КПК України 1960 року до початку розгляду справи в апеляційному суді особа, яка подала апеляцію, має право доповнити, змінити або відкликати її.

Згідно зі ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційного суду, окрім інших обов'язкових даних, повинна бути зазначена суть апеляції, коротко викладені пояснення осіб, які брали участь у засіданні, і докладно - мотиви прийнятого судом рішення; усі доводи, що містяться в апеляції, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані й зіставлені з наявними у справі матеріалами, із тим, щоб жоден довід не залишився без відповіді в ухвалі. Частиною 2 ст. 377 КПК України 1960 року визначено, що при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, із яких апеляцію визнано необґрунтованою.

Ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_5 зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, засудженим подано доповнення до апеляції, в яких він зазначав про порушення його права на захист, оскільки він був позбавлений можливості допитати свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які не були допитаними в судовому засіданні; стверджував про фальсифікацію даних щодо обставин справи у протоколах їх допитів на досудовому слідстві, а такі їх показання оголошувались у судовому засіданні і наведені у вироку, як докази. Твердив засуджений також і про необʼєктивність висновку судово-імунологічної експертизи, оскільки не було дослідженим питання про наявність на ніжці стола його (ОСОБА_5) слідів. Доповнення до апеляції засудженого містять доводи й про відсутність у висновку судово-дактилоскопічної експертизи даних про особу, якій належать відбитки на внутрішній поверхні стін будинку, де було вчинено злочин, а виявлені відбитки йому не належать. Твердив ОСОБА_5 і про те, що на одному кросівку та шнурку, на яких виявлено сліди крові, що могла належати потерпілому, жодних належних йому (ОСОБА_5) слідів не виявлено; про фальсифікацію протоколу виїмки одягу від 25 червня 2011 року, оскільки саму виїмку проведено 24 червня 2011 року, і вилучено було не шорти, а брюки (про що свідчать дані протоколу його затримання), а самі шорти, які він подарував братові ОСОБА_9, йому принесли пізніше, й саме по ним було проведено експертизу. Твердив засуджений також і про незаконні заходи на досудовому слідстві, зазначаючи, що після того, як він відмовився підписати протокол виїмки, працівники правоохоронних органів погрожували йому, тому він був вимушений частково визнати вину.

Апеляційний суд у своїй ухвалі не навів суті доводів зазначених в доповненнях до апеляції, ретельно їх не перевірив, не дав вичерпної відповіді на них, а лише обмежився переліком доказів без будь-якої оцінки хоча б одного з них, фактично вдавшись до дублювання змісту вироку в ухвалі.

Залишаючи апеляцію засудженого ОСОБА_5 без задоволення, апеляційний суд не навів в ухвалі переконливих підстав прийняття такого рішення, формально розглянувши апеляцію ОСОБА_5

У зв'язку з цим ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, отже вона підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд має ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм, та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, ухваливши, при необхідності, рішення про проведення судового слідства, перевірити всі доводи апеляції з доповненнями та касаційної скарги ОСОБА_5, і з урахуванням усіх обставин справи прийняти належне рішення і викласти його у відповідному процесуальному документі з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України 1960 року, п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 13 серпня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13