Справа № 314/1930/15-к
Провадження № 1-в/314/477/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю : прокурора ОСОБА_2 ,

представника колонії ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, українця, освіта вища, до засудження не працював мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

· 10.12.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
· 21.04.2009 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 296 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з Вільнюської ВК №20 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців 7 днів;
· 04.11.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 21.04.2009 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі
щодо застосування Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Зараз відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), початок строку 03.07.2014 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Представник адміністрації установи та прокурор в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії, оскільки вчинив злочин та за який був засуджений після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», крім того останній згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2005 року був звільнений від відбування покарання за ст.6-Б Закону України «Про амністію», а тому відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» виключається можливість застосування амністії до засудженого.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за власною ініціативою, ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили новий злочин.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про амністію у 2014 році дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочин до набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив злочин у липні 2014 року, за який засуджений вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2014 року. Крім того, останній згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2005 року був звільнений від відбування покарання за ст.6-Б Закону України «Про амністію».

Отже, засуджений ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії, оскільки вчинив злочин та був засуджений після набрання чинності Законом України Про амністію у 2014 році, а також у 2005 році був звільнений від відбування покарання за ст. 6-Б Закону України «Про амністію».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст.4, 8, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.1, 4Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) про застосування Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

09.06.2015

17.06.2015