районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа №
П О С Т А Н О В А

17 травня 2012 року
м.
Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Чернієнко С.А. при секретарі
Іваніцькій А.О. за участю прокурора
Кременцова А.В., обвинуваченого ОСОБА_1,
його захисника -адвоката ОСОБА_2,
розглянувши погоджене із заступником
прокурора Миколаївської області
Котковим В.В. подання слідчого в ОВС
прокуратури Миколаївської області
Алєсіна О.В. про обрання запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3
року в м. Кременчуку Полтавської
області, є громадянином України,
неодруженим, раніше не судимим, має
повну вищу освіту, не працює, проживає
за адресою: АДРЕСА_1,

обвинувачується у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 364 КК
України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що
обіймаючи посаду інспектора служби ЛПМ
на ст. Кобиляки на ст. Кременчук УМВС
України в Полтавській області та
виконуючи обов'язки
оперуповноваженого сектору КР ЛВ на ст.
Кременчук, він з 30 березня 2012 року та 21
квітня 2012 року, зловживаючи своїм
службовим становищем та погрожуючи
фальсифікацією доказів на
підтвердження фактів незаконної
діяльності ОСОБА_4, вимагав від
останньої та одержав грошові кошти на
загальну суму 13 600 доларів США.

21 квітня 2012 року прокуратурою
Миколаївської області щодо ОСОБА_1
порушено кримінальну справу № 12900007 за
ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст.
189, ч. 3 ст. 364 КК України. Цього ж дня о 19
год. 10 хв. ОСОБА_1 в порядку,
передбаченому ст. 115 КПК України,
затримано за підозрою у вчиненні
вказаних вище злочинів.

24 квітня 2012 року ОСОБА_1 пред'явлено
обвинувачення, у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 364 КК
України.

24 квітня 2012 року слідчий в ОВС
прокуратури Миколаївської області
Алєсін О.В., у проваджені якого
перебуває кримінальна справа,
звернувся до Центрального районного
суду м. Миколаєва з погодженим із
відповідним прокурором поданням про
обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту. Як підстави обрання такого
запобіжного заходу слідчий зазначив,
що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
тяжких злочинів, за які законом
передбачено покарання у виді
позбавлення волі на строк понад 3 роки,
та, перебуваючи на волі, може ухилитися
від слідства і суду та перешкодити
встановленню істини у справі. Крім
цього, у поданні зазначається, що
обрання такого запобіжного заходу
необхідне для забезпечення виконання
процесуальних рішень і вироку суду.

24 квітня 2012 рок за наслідками розгляду
зазначеного вище подання суддею
Центрального районного суду м.
Миколаєва було відмовлено в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту та обрано щодо
обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний
захід у вигляді застави у сумі 21 000 грн.,
які 26 квітня 2012 року вніс заставодавець
ОСОБА_5.

27 квітня 2012 року ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Миколаївської
області вказана вище постанова судді
Центрального районного суду м.
Миколаєва про відмову в обранні
запобіжного заходу у виді взяття під
варту щодо ОСОБА_1 скасована, а
матеріали подання слідчого про обрання
ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту повернуті на новий
судовий розгляд у той же суд в іншому
складі.

Вивчивши матеріали кримінальної
справи, допитавши обвинуваченого,
вислухавши пояснення слідчого, думки
захисника та прокурора, вважаю за
необхідне відмовити в обранні щодо
обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту і при
цьому виходжу з наступного.

Як випливає зі змісту ст.ст. 148, 149, 150, 155
КПК України, метою застосування
забіжного заходу взагалі, і, тим більше,
такого як взяття під варту, є
запобігання спробам підозрюваного,
обвинуваченого чи засудженого
ухилитися від дізнання, слідства або
суду, перешкодити встановленню істини
у кримінальній справі або продовжити
злочинну діяльність, а також
забезпечення виконання процесуальних
рішень. Запобіжні заходи, у тому числі
й взяття під варту, обираються коли є
достатні підстави вважати, що
підозрюваний, обвинувачений чи
засуджений буде ухилятися від слідства
і суду або від виконання процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі або продовжувати
злочинну діяльність. При цьому,
обираючи конкретний вид запобіжного
заходу слід враховувати тяжкість
злочину, в якому підозрюється чи
обвинувачується особа, її вік, стан
здоров'я, сімейний і матеріальний стан,
вид діяльності, місце проживання та
інші обставини, що її характеризують.

Взяття під варту є найсуворішим
запобіжним заходом, пов'язаним із
суттєвим обмеженням прав людини, а тому
його обрання можливе лише у разі
наявності даних, які з достатнім для
цього ступенем ймовірності вказують на
те, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити попередження вчинення
особою нових злочинів, не запобігти
перешкоджанню встановленню істини у
справі або ухиленню від слідства і суду
та від виконання процесуальних рішень.

ОСОБА_1 дійсно обвинувачується у
вчиненні злочинів, за які, як зазначено
у поданні слідчого, законом
передбачене покарання у вигляді
позбавлення волі на строк понад три
роки.

Однак сама по собі ця обставина не дає
підстав з достатнім для цього ступенем
вірогідності стверджувати, що,
залишаючись на волі, він скоріш за все
ухилятиметься від слідства і суду та
виконання процесуальних рішень
останніх, а також буде перешкоджати
встановленню істини у справі, як це у
своєму поданні зазначає слідчий.

Будь-які дані про те, що ОСОБА_1 вчиняв
дії, які свідчать про наміри ухилитися
від слідства і суду чи виконання
процесуальних рішень, а також
перешкодити встановленню істини у
справі, а ні у поданні, ані у своїх
поясненнях під час його розгляду,
слідчий не навів. Відсутні вони й
матеріалах кримінальної справи.

Дані, які є в матеріалах справи,
вказують на те, що ОСОБА_1 є раніше не
судимим та вперше притягається до
кримінальної відповідальності, має
певне місце проживання,
характеризується позитивно.

З пояснень слідчого слідує, що близько
місяця ОСОБА_1, перебуваючи на волі,
з'являється для проведення слідчих дій
до слідчого на його першу вимогу і не
допустив жодної неявки. Добровільно за
першою вимогою він неодноразово
з'являвся й в судові засідання для
вирішення питання про обрання щодо
нього запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту.

У теперішній час ОСОБА_1 звільнений з
органів внутрішніх справ, а тому,
перебуваючи на волі, не має фактичної
можливості використати повноваження
працівника міліції для перешкоджання
встановленню істини у справі.

Враховуючи наведене, доходжу висновку,
що за вказаних вище обставин
ствердження слідчого про значну
ймовірність ухилення ОСОБА_1 від
слідства та суду і виконання
процесуальних рішень останніх,
перешкоджання ним встановленню істини
у справі, є голослівними, оскільки не
підтверджується будь-якими даними, що
містяться в матеріалах справи, а відтак
підстави для обрання щодо
обвинуваченого запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту відсутні.

Сама ж по собі тяжкість злочинів, у
вчиненні яких обвинувачується особа,
не є підставою для обрання запобіжного
заходу, а, виходячи зі змісту ст. ст. 148,
150 КПК України, враховується при
обранні конкретного виду запобіжного
заходу лише поряд з іншими обставинами,
що характеризують особу у контексті її
здатності ухилитися від слідства і
суду чи виконання процесуальних рішень
останніх, перешкодити встановленню
істини у справі, або продовжити
злочинну діяльність, за наявності
передбачених ч. 2 ст. 148 КПК України
підстав для його застосування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 148, 149, 150, 155, 165-2 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту -відмовити.

На постанову протягом трьох діб з дня
її винесення може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Миколаївської
області.

Суддя: