Справа № 636/2368/15-к Провадження № 1-кп/636/244/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15 червня 2015 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000392 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного на військову службу за контрактом, солдата, навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:
28 серпня 2014 року, о 8 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_3 , військовослужбовець призваний на військову службу за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимогст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та до 15 квітня 2015 року для проходження військової служби до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби тривалістю понад один місяць.

Як особа ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання позитивно, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наведені вище дані про його особу, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Але при цьому обставини у вигляді: щирого каяття ОСОБА_3 у скоєному, сприяння своїми показаннями правильному і об`єктивному встановленню фактичних обставин злочину, ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків - суд у сукупності вважає достатніми для застосування у відношенні ОСОБА_3 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_3 передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися в органи кримінально виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити раніше обраний - домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1