Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
22 квітня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора на вирок Сарненського районного суду від 20 січня 2015 року у кримінальному провадженні №0000470 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Сарненської вечірньої школи, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Неповнолітній ОСОБА_7 6 квітня 2014 року, приблизно о 21 год. 30 хв. перебуваючи на вул.Центральна в с.Довге, Сарненського району, незаконно заволодів належним ОСОБА_10 мотоциклом марки «Бьорд QM 125-10E», вартістю 12500 грн., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся та показав, що він дійсно забрав мотоцикл, який належить ОСОБА_11 , для того щоб в подальшому віддати його потерпілому, але після того, як він пояснить чому він з братом його побили. Зазначений мотоцикл був відведений до господарства ОСОБА_12 для тимчасового зберігання. Жодної змови про вчинення угону мотоцикла він ні з ким не мав, а забрав його через бажання провчити ОСОБА_13 у відповідь за те, що він його побив. На даний час мотоцикл повернений потерпілому і він до нього не має жодних претензій.

Свідок ОСОБА_14 також ствердив, що ОСОБА_15 за власною ініціативою забрав мотоцикл потерпілого та відвів у його господарство, оскільки боявся вести його до дому. При цьому він мав намір віддати його ОСОБА_11 , після того, як той перед ним вибачиться за те що останній його побив. Ніякої змови на незаконне заволодіння мотоциклом потерпілого у нього з ніким не було.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що саме ОСОБА_7 заволодів належним ОСОБА_10 мотоциклом і відбуксирував його з місця вчинення злочину. Зазначеним діям обвинуваченого передував конфлікт, який виник між ним та потерпілим.

Вироком Сарненського районного суду від 20 січня 2015 року ОСОБА_7 виправдано за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України у зв`язку з необхідністю притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб та кваліфікації цих дій за ч.2 ст.289 КК України, а саме вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі, прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у виправдувальному вироку, фактичним обставинам справи, неповнотою і однобокістю дослідження доказів судом першої інстанції, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передачею під нагляд матері, обмежити дозвілля, не покидати місце проживання з 23.00 до 06 год.

Вирок ухвалений Сарненським районним судом щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та виправдання його за ч.1 ст.289 КК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 3 ст.374 КПК України вимагає у мотивувальній частині вироку зазначати « уразі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`являлося особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із значенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення»

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 суд зазначив, що в його діях відсутній склад злочину передбачений ч.1 ст.289 КК України, оскільки судом встановлені нові фактичні обставини, що вказують на наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння мотоциклом потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а саме ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 .

Проте, такі висновки суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про його вчинення.

Між тим як встановлено під час апеляційного розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_7 незаконно заволодів мотоциклом потерпілого один та виключно з пости ОСОБА_11 за те, що він його побив. Жодних даних про наявність попереднього зговору між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , колегія суддів не встановила.

Суд, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом належним потерпілому ОСОБА_11 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України.

При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, відсутність обставин, які обтяжують покарання. До пом`якшуючих покарання обставин, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, його вік, а саме те, що він є неповнолітнім, позитивну характеристику та бездоганну поведінку після вчинення злочину, а також те, що ОСОБА_7 є дитиною, яка потерпіла від чорнобильської катастрофи, проживає разом з батьками та займається веденням підсобного домашнього господарства, проте, самостійного доходу не має.

Наявність, наведених вище обставин, дає суду підстави зробити висновок, що неповнолітній ОСОБА_7 для досягнення мети виправлення, попередження нових злочинів на момент винесення вироку не потребує застосування покарання та може бути звільнений від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд його матері до досягнення ним повноліття, тобто застосувати ст.105 КК України.

На підставі наведеного і керуючись п.3 ч.1 ст.407, п.1 ст.413, ст.418, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття тобто до 28 червня 2015 року.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Вірно: Доповідач ________________ ОСОБА_1