Номер провадження 11-кп/788/63/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , який

22 липня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми був засуджений за частиною 4 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців із позбавленням права обіймати посади в митних органах Міністерства доходів і зборів України строком на 2 роки, з конфіскацією майна, крім житла;

27 жовтня 2014 року Апеляційний суд Сумської області, вирок суду змінив, перекваліфікував дії ОСОБА_8 , із частини 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року) на частину 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 13 квітня 2013 року ) і із застосуванням ст. 69 КК України призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців із позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням владних повноважень. У іншій частині вирок районного суду залишено без зміни.

відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочку виконання вироку суду,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2014 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про відстрочку виконання судових рішень: вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2014 року, оскільки надані суду першої інстанції докази не є особливими в контексті вимог ст. 536 КПК України, які б тягли за собою відстрочку виконання вироку.

Засуджений ОСОБА_8 не погодився з судовим рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні заяви про відстрочку виконання вироку. Посилаючись на те, що у нього психічно хвора матір, яка потребує постійного за нею догляду, а також є малолітній син, який також потребує догляду з його боку, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відстрочити виконання вироку, зміненого ухвалою апеляційного суду, в частині виконання покарання у виді позбавлення його волі, строк до 1 грудня 2015 року включно.

Інші учасники кримінального провадження судове рішення не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення, та доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і залишення без зміни ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року був засуджений за ч.4 ст. 368 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, на строк 3 роки 6 місяців, з позбавленням права займати посади в митних органах Міністерства доходів і зборів України на строк 2 роки, з конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2014 року даний вирок був змінений з перекваліфікацією дій ОСОБА_8 зі ст. 368 ч.4 КК України ( в ред. від 18.04.2013 р.) на ст. 368 ч.2 КК України ( в ред. 18.04.2013 р.) та з призначенням йому покарання за ст. 368 ч.2 КК України ( в ред. від 18.04.2013 р.) у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 69 КК України на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням владних повноважень у правоохоронних органах на строк 2 роки.

24 листопада 2014 року захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку, яке обґрунтовував тим, що у засудженого хвора мати та малолітня дитина, які потребують стороннього догляду.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, належним чином дослідив надані захисником докази на підтвердження своїх доводів та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та умов для застосування вимог ст. 536 КПК України тобто відстрочки виконання вироку про засудження.

Так, відповідно до вимог ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , про те, що суд не врахував, що його мати страждає на психічну хворобу та у нього є малолітня дитина, яка часто хворіє, і вказані особи потребують постійної сторонньої допомоги, як дві особливі обставини, які є підставою для відстрочки виконання вироку про його засудження, на думку колегії суддів є надуманими і безпідставними. Вказані обставини, за своєю суттю є даними про особу винного, і були враховані судом першої інстанції при призначенні засудженому покарання. І, як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 разом з матір`ю не проживав, тобто вона не була членом його сім`ї. Суд першої інстанції також встановив, що засуджений ОСОБА_8 , має дружину ОСОБА_9 і повнолітнього сина, і прийшов до висновку, що вони здатні виконувати догляд за його матір`ю і виховувати його дитину, крім того суд вказав, що мати дитини працює і отримує державну допомогу на дитину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що надані суду першої інстанції засудженим докази, не свідчать про те, що вони є особливими, і такі що можуть потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого і його сім`ї, під час виконання ним вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для її скасування немає, а апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 536 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2014 року - залишити без зміни, а апеляційну засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4