АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7390/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/194/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 31 березня 2015 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001818 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 18.07.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.307 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 07.10.2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 10 місяців 14 днів,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, який визнаний винним та засуджений:

- за ст.395 КК України у виді арешту строком на 6 місяців;
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
У відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
У відповідності до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.07.2011 року у виді позбавлення волі строком на 10 місяців та 14 днів, та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі в сумі 393 гривні 12 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.
Питання з речовими доказами вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України КК України за наступних обставин.
7 вересня 2013 року, Жовтоводським міським судом в Дніпропетровській області, відповідно до ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративний нагляд строком на 1 рік за адресою АДРЕСА_1 , з обмеженням у вигляді:
заборони виходу із місця помешкання з 20-00 до 04-00 годин;
заборони виїзду за межі району без дозволу РВ;
з`являтися у РВ для реєстрацію 4 рази на місяць;
заборони відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
10 жовтня 2013 року ОСОБА_6 при звільнені з місць позбавлення волі був ознайомлений з постановою суду про встановлення адміністративного нагляду відносно нього та письмово попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Однак 09.05.2014 року ОСОБА_6 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду ігнорував вказану постанову суду та самовільно залишив місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , і на реєстрацію в органи міліції не з`являвся, та мешкав за адресою АДРЕСА_2 , чим навмисно ухилявся від виконання покладених на нього судом обмежень та обов`язків порушивши своїми діями умови адміністративного нагляду.
Також, 11.06.2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким ОСОБА_6 підтримував товариські відносини орендувати квартиру АДРЕСА_3 , для власного використання, на що ОСОБА_8 дав свою згоду.
В той же день, 11.06.2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 за посередництвом раніше знайомого ОСОБА_9 , який, за проханням ОСОБА_8 орендував на добу у гр. ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_3 , отримав у користування ключі від вхідних дверей до вищезазначеної квартири.
В той же день, 11.06.2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 отримавши від ОСОБА_8 ключі від орендованої квартири прийшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 .
Знаходячись у вище вказаній квартирі, у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Переслідуючи корисливі наміри, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 таємно викрав з шафи належний гр. ОСОБА_10 ноутбук «Самсунг» 1МТ-К.538-0А05ПА чорного кольору вартістю 3539 гривень, після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 була заподіяна майнова шкода на загальну суму 3538,57 гривень.
Крім того, він же, ОСОБА_6 , 23.10.2014 року приблизно о 00.10 годині, перебуваючи в приміщенні букмекерської контори, розташованої в магазині «ДИВОЦВІТ» за адресою: 4-тий мікрорайон Зарічний, 20 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, з метою здійснення підключення свого мобільного телефону «НТС» чорного кольору із зарядним пристроєм до джерела електричної енергії, тимчасово залишив вищевказаний мобільний телефон без нагляду на одному із столиків, за яким перебував раніше йому не знайомий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відійшовши до каси з метою здійснення оплати.
В той же день, 23.10.2014 року приблизно о 00.45 годин ОСОБА_6 , повернувшись до столу, на якому напередодні залишив підключеним до зарядного пристрою свій мобільний телефон марки «НТС», та виявивши його відсутність, вибіг на вулицю, де, побачивши ОСОБА_11 , що перебував за вказаним столом, з метою здійснення його переслідування, розпочав наздоганяти ОСОБА_11 , який направлявся до зупинки громадського транспорту «4-й м-н Зарічний» в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.
23.10.2014 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , наздогнавши гр. ОСОБА_11 ; на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вважаючи, що ОСОБА_11 протиправним шляхом отримав у володіння належний йому мобільний телефон «НТС», ігноруючи та не беручи до уваги усні пояснення ОСОБА_11 стосовно того, що він фактично сплутав схожі мобільні телефони, реалізуючі раптово виниклий намір, спрямований на нанесення тілесних пошкоджень, не переслідуючи будь-якої корисної мети, наніс один удар в обличчя, ОСОБА_11 , після чого, діючи на досягнення злочинного результату, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_11 та впевненим в протиправності дій останнього, схопивши за куртку ОСОБА_11 відвів останнього у кут магазина «ДИВОЦВІТ», розташованого за адресою: мікрорайон 4-тий Зарічний, 20 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 штовхнув потерпілого ОСОБА_11 , в результаті чого ОСОБА_11 впав на асфальтовану поверхню, перекрутившись на лівий бік, після чого використовуючи відсутність будь-якого опору зі сторони ОСОБА_11 , діючи на досягнення єдиного злочинного результату, без будь-якої корисної мети, ОСОБА_6 наніс приблизно 5 ударів взутою ногою у правий бік потерпілого ОСОБА_11 , чим завдав потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, закритої травми грудної клітини, перелому 10 ребра праворуч, які згідно висновку експерта № 2625 від 26.11.2014 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби., після чого з місця вчинення злочину зник, а потерпілий ОСОБА_11 після отриманих тілесних ушкоджень направився до свого місця мешкання, де викликав швидку допомогу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій за ст.395, ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, посилається на ті обставини, що він свою вину визнав в повному обсязі та розкаявся у вчинених злочинах.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2015 року без змін.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги про застосування відносно нього ст.69 КК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 злочинів при обставинах, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ст.395, ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у зв`язку із чим судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Розгляд провадження в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_6 був проведений відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченого для призначення справедливого покарання (а.кп.95-99).

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є злочинами невеликого ступеня тяжкості та середнього ступеня тяжкості, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_6 було призначено судом на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів та ст.71 КК України, за сукупністю вироків, тобто приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.07.2011 року у вигляді позбавлення волі строком на 10 місяців 14 днів.

Також, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів. Будучі звільненим з місць позбавлення волі умовно-достроково, знову вчинив умисні злочини.

Також судом враховані дані про особу ОСОБА_6 , а саме ті обставини, що він не перебуває на обліку лікаря-психіатра (а.кп.39), але перебуває під профілактичним наглядом з приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками (а.кп.38), за обліками ГУ МВС України в Дніпропетровській області значиться як раніше неодноразово судимий (а.кп.36), новий умисний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, що судом було враховано, як небажання стати на шлях виправлення та вести законослухняний спосіб життя, характеризується задовільно (а.кп.37).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 достатнє покарання для його перевиховання та виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів, тому законних підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає та вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, а вирок Жовтневого районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_6 , засудженого за ст.395, ч.1 ст.185, ч.1 ст.122 КК України залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/194/к/15 Суддя І інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.122 ч.1 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2