Справа №1-319/08
розгляду справи
21 травня 2008року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Смик С.І.
при секретарі Серебрякової М.М.
з участю прокурора Менчиця С.Є.
та захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3.
законного представника ОСОБА_4.
провівши в приміщенні суду в м. Києва попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5, 1984 року народження
ОСОБА_6, 1985 року народження,
ОСОБА_7, 1987 року народження,
ОСОБА_8, 1988 року народження
Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5, 1984 року
народження, ОСОБА_6, 1985 року народження, ОСОБА_7, 1987 року
народження, ОСОБА_8, 1988 року народження
за ст. 296 ч. 2 КК України
надійшла до Печерського районного суду м. Києва
Обвинувачені ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. про час та місце проведення попереднього
розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не доставлялися.
В попередньому судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_9. заявив
клопотання про направлення справи на
додаткове розслідування у зв'язку з тим, що другий потерпілий ОСОБА_10 одужує і
його буде необхідно допитати в судовому засіданні.
Окрім того судом поставлено на обговорення питання про направлення справи для проведення
додаткового розслідування з мотивів неповноти досудового слідства у зв'язку з
тим, що органами досудового слідства при проведенні додаткового розслідування в
повному обсязі не виконані вказівки
Печерського районного суду м. Києва
зазначені в постанові від
31.10.2007 року та постанові від 03.03.2008 року.
В судовому засіданні прокурор по
справі заперечував проти направлення
справи на додаткове розслідування.
Обвинувачений ОСОБА_5.,
захисники ОСОБА_1, ,ОСОБА_2., ОСОБА_3. та законний представник ОСОБА_4.
вважають, що справа може бути призначена в судове засідання,
заперечували проти направлення справи на додаткове розслідування.
Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора, обвинуваченого
ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_1, ,ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та законного представника ОСОБА_4. ,
які заперечував проти направлення справи на додаткове розслідування,
приходить до висновку про неможливість призначення справи до судового розгляду,
задоволення клопотання потерпілого
ОСОБА_9. та необхідність
направлення справи на додаткове розслідування з наступних підстав.
Згідно ст. 22 КПК України прокурор,
слідчий зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження
обставин справи.
Згідно ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства в
обов'язковому порядку підлягає доказуванню подія злочину (обставини справи),
винність обвинуваченого у вчиненні злочину, характер і розмір шкоди, завданої
Згідно вимог ст. 368 КПК
України однобічним та неповним
визнається досудове слідство, коли не були досліджені обставини, зазначені в
ухвалі суду, що повернув справу на додаткове розслідування.
Згідно вимог ст. 281 КПК
України справи підлягають направленню на
додаткове розслідування в разі істотної неповноти чи неправильності досудового
слідства, якщо її не можна усунути в судовому засіданні.
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 « Про
практику застосування судами України
законодавства, які регулюють повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування», досудове слідство визнається неповним, якщо під час проведення,
всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України, не досліджені чи були поверхово
чи однобічно досліджені обставини, які
мають суттєве значення для правильного вирішення справи ( не були встановлені
відповідні особи, не досліджувались інші обставини для підтвердження чи заперечення відповідних обставин, і т.п.).
Невірним досудове
слідство визнається в разі, якщо органами досудового слідства , при здійсненні
процесуального провадження, були невірно
застосовані норми КПК чи кримінального
закону, та без усунення цих
порушень справа не може бути розглянута
в суді.
ст. 370 КПК України суттєвим
порушенням вимог кримінально -
процесуального закону є таке порушення
вимог цього Кодексу , які перешкодили
чи могли перешкодити суду повно та
всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 року « Про
практику застосування судами законодавства , яке передбачає права
потерпілих від злочинів» суд, в разі,
коли органи дізнання чи досудового слідства
суттєвим чином обмежили законні права потерпілого( наприклад, вибирати
представника, порушувати клопотання, заявляти відводи, надавати докази,
знайомитися з усіма матеріалами справи
т.д.) і поновити ці права на стадії
судового розгляду справи неможливо, повинен з дотриманням вимог ст. 281 КПК
України повернути справу на додаткове розслідування.
ст. 49 ч. 2,3 КПК України -
визнаний потерпілим від злочину, вправі давати показання у справі. Потерпілий і
його представник мають право: подавати докази; заявляти клопотання; знайомитися
з усіма матеріалами справи з моменту закінчення досудового слідства, брати
участь у судовому розгляд; заявляти відводи; подавати скарги на дії особи, яка
проводить дізнання, слідчого, прокурора і суду, а також подавати скарги на
вирок або ухвалу суду і постанови народного судді, а при наявності відповідних
підстав - на забезпечення безпеки.

У випадках,
визначеним цим Кодексом, потерпілий має
право під час судового розгляду особисто або через свого представника
підтримувати обвинувачення. Потерпілий має право брати участь у судових дебатах.”

Відповідно до ст.
52 КПК України представниками
потерпілого можуть бути адвокати, близькі родичі, законні представники, а також
інші особи за постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, судді або за
ухвалою суду.

Згідно вимог ст. 246 КПК України при попередньому розгляді справи, справа
повертається на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення
справи, провадження дізнання та досудового слідства були допущені такі
порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена
до судового розгляду.

Органами досудового слідства
зазначені вимоги закону не дотримані.

Як вбачається з
матеріалів справи постановою Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2008
року кримінальна справа у відношенні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за ст. 296ч.2, 121 ч.2 КК України та ОСОБА_8, 1988
року народження за ст. 296ч.4, 121ч.2 КК України та від 03.03.2008 року
кримінальна справа у відношенні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст.
296ч.2 КК України була направлена прокурору Печерського районну м. Києва для
проведення додаткового
розслідування.

Ухвалою судової
колегії Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва від 10 січня 2008 року постанова Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2007
року залишена без змін.

В постанові Печерського
районного суду м. Києва від 31.10.2008
та від 03.03.2008 року конкретно зазначені дії, які необхідно провести під час
додаткового слідства для усунення
істотної неповноти досудового слідства.

Під час додаткового
розслідування органом досудового слідства вимоги вказаного судового рішення
виконані в повному обсязі не були.

Так органом досудового слідства
на час направлення справи до суду не
з'ясовано місце знаходження потерпілого ОСОБА_10., його стан здоров'я.

Органом досудового слідства
не було оголошено потерпілому ОСОБА_10.
постанова про визнання останнього потерпілим, в порушення вимог ч.2 п.11 ст. 370 КПК України порушені вимоги кримінально - процесуального закону про обов'язковість пред'явлення матеріалів
розслідування для ознайомлення потерпілому і його представнику.

Як вбачається з матеріалів справи під час
проведення додаткового розслідування
органом досудового слідства не
проведено відповідних дій щодо
встановлення місця перебування потерпілого ОСОБА_10. , а також щодо
можливості залучення в якості його представника будь кого з осіб, відповідно до ст.52 КПК України.

Вказані вище обставини у їх
сукупності мають суттєве значення для
всебічного, повного та об'єктивного розгляду кримінальної справи, свідчать про
порушення досудовим слідством вимог ст. 22 КПК України щодо виконання вимог
постанови Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2007 року та від 03.03.2008 року , які підлягають встановленню шляхом
направлення запитів, витребування документів, проведенням інших
необхідних слідчих та оперативно-розшукових
дій.

Суд вважає, що підстав для
зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. не має.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 368, 246 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5, 1984 року народження , ОСОБА_6, 1985
року народження, ОСОБА_7, 1987 року
народження, ОСОБА_8, 1988 року
народження за ст. 296 ч.2 КК України
направити прокурору Печерського
району м. Києва для проведення
додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 залишити без зміни -
утримання в Київському СІЗО Державного
департаменту України з питань виконання
покарань і з цього часу та подальшому утриманням вважати за прокуратурою
Печерського району м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.
Києва , через районний суд, протягом 7 діб.

Суддя :