Дата документу Справа № 242/3516/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №242/3516/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/304/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарія ОСОБА_5 ,

за участю ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у режимі відеоконференції з Артемівським слідчим ізолятором

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 11 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахово Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

засуджено: за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі,

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Ворошилівського районного суду м. Донецька від 03.04.2014 р., остаточно визначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Максимівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 19.12.2014 року , початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обчислювати з 25.09.2014 р.

.

Згідно з вироком суду, 12.09.2014 р., приблизно о 21 год., ОСОБА_8 , за попередньою змовою з раніше йому знайомим ОСОБА_7 , проходячи мимо під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 , побачили автомобіль «ВАЗ-21013» кольору охра-золотиста, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 розподілили між собою ролі, і на ОСОБА_7 поклався обов`язок стояти поблизу автомобіля «ВАЗ-21013» д/н НОМЕР_1 , та спостерігати за обстановкою, у разі небезпеки, попередити ОСОБА_8 .. Переконавшись, що у вказаному автомобілі немає сигналізації, за допомогою вирубки, ОСОБА_8 , опустив скло водійської двері, просунув руку та відчинив двері. Далі ОСОБА_8 відкрив захисний кожух на кермі, розібравши замок запалювання двигуна автомобіля, і хотів розблокувати кермо автомобіля. Так як ОСОБА_8 не вистачило фізичної сили самостійно розблокувати кермо автомобіля, він гукнув ОСОБА_7 , з яким розблокував кермо, але завести двигун не намагались, щоб не викликати до себе уваги. Після того, як вони відштовхали автомобіль за будинок АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 запустив двигун і, разом із ОСОБА_7 поїхали в сторону м. Курахово Донецької області. Таким чином, умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи автомобілем марки «ВАЗ-21013» з д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 який, згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 35 від 14,10.2014 р,, має вартість 12829,32 грн.

У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , проїжджаючи с. Успенівка Мар`їнського району Донецької області, скоїли наїзд на перепону та пошкодили деталі автомобіля «ВАЗ-21013» з д/н НОМЕР_1 , зупинились на узбіччі автодороги.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом, потерпілому ОСОБА_9 спричинена матеріальна шкода у розмірі вартості пошкоджених деталей автомобіля та ремонтно-відновлювальних робіт, згідно висновку товарознавчої експертизи № 35 від 14.10.2014 р. на загальну суму 15670.31 грн.

В апеляції прокурор просить вирок Селидівського міського суду від 18.11.2014 року, яким засуджені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України скасувати як незаконний, через невідповідність висновків суду, фактичним обставина провадження. Постановити новий вирок, в якому зазначити: повторність, як кваліфікуючу ознаку злочину засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в мотивувальній частині зазначити мету, з якою засуджені незаконно заволоділи транспортним засобом.

В резолютивній частині встановити початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію частково, просив постановити новий вирок щодо повторності та встановлення початку строку відбуття покарання, обвинувачених - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вироку, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 289 КК України за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор вважає, що суд безпідставно не вказав при цьому ознак повторності при вчиненні злочину ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ..

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до скоєння вказаного злочину, ОСОБА_8 було засуджено 03.04.2014 року за ч. 2 ст. 296 КК України - за хуліганство. У матеріалах кримінального провадження є і вирок суду від 03.04. 2014 року щодо ОСОБА_8 ..

Будь-яких інших даних щодо ОСОБА_8 про його засудження за інші злочини, у матеріалах провадження немає.

Щодо ОСОБА_7 , то у матеріалах кримінального провадження також зазначено,що раніше він скоїв корисливі злочини, але ніяких даних, які б достовірно підтвердили скоєння ОСОБА_7 корисливих злочинів у минулому, у матеріалах кримінального провадження також немає.

Оскільки, стороною обвинувачення документально не підтверджена наявність ознак повторності при скоєні ОСОБА_8 і ОСОБА_7 незаконного заволодіння транспортним засобом, судом обґрунтовано засуджено їх за незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб. За вказаних підстав, апеляційна скарга прокурора, у частині наявності ознак повторності, не може бути задоволена.

Щодо визначення початку відбування строку покарання щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,то ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.12.2014 року це питання вирішено, і вказано початок строку відбуття покарання засудженим, з 25.09.2014 року, тобто з моменту їх затримання. Тому у цій частині апеляція прокурора також не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 404 КК України якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь особи, в інтересах якої апеляційна скарга не надійшла, суд апеляційної інстанції зобов*язаний прийняти таке рішення.

У зв*язку з цим, апеляційний суд вбачає підстави для зміни вироку у частині призначення покарання ОСОБА_7 , оскільки, він раніше не засуджувався, не є організатором злочину, має позитивну характеристику, визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину. І хоча ним скоєно тяжкий злочин, але з урахуванням вищезазначених обставин, апеляційних суд доходить висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, змінивши вироку суду у цій частині

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію процесуального прокурора залишити без задоволення.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 18 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 у частині призначення покарання, змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим стром на 3 роки.

Зобов*язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтись на реєстрацію в кримінально виконавчу інспекцію.

В решті, цей вирок залишити без змін.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий /підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно Суддя