ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , уродженця м. Турткуль, Туркменістан, туркмена, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого укладальником бруківки на будівельній фірмі «Добробуд», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що незаконно придбав, носив при собі та зберігав без передбаченого законом дозволу, а саме всупереч Наказу МВС України №662 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», 5 набоїв калібру 5,45 мм. до АКМ-74, ручного кулемета РКК-74, 7 набоїв калібру 7,62 мм. до самозарядних карабінів Сімонова (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РГЖ, РГЖС), які згідно висновку експерта №67-Б від 29 квітня 2015 року є боєприпасами та придатні для стрільби.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
23 червня 2015 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах: ОСОБА_5 беззастережно та в повній мірі визнає обвинувачення в обсязі підозри; щиро покаявся; активно сприяв розкриттю злочину; сторони погодили призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 1 рік.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена відповідно до Кримінального Кодексу України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставини, які б обтяжували покарання, - відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватостізатвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 23 червня 2015 року між прокурором прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 736,56 грн.
Речові докази, а саме 12 набоїв (з них 7 набоїв використані під час дослідження), які знаходяться на зберіганні в збройовій кімнаті ЛВ на ст. Хмельницький знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: