Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_11,
суддів:ОСОБА_12 і ОСОБА_13,
за участю прокурора ОСОБА_14,
засудженого ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_6,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 15 січня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2014 року щодо нього, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що судимості не мав,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а кримінальну справу щодо нього провадженням закрито у зв'язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2014 року постанову залишено без зміни.

ОСОБА_5 було предʼявлено обвинувачення в неналежному виконанні своїх службових обов'язків заступника голови Київської обласної державної адміністрації через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам - підрив авторитету та престижу органів державної влади, вчиненим у період з 10 по 18 квітня 2008 року за наступних обставин.

Наказом голови Київської обласної державної адміністрації №1455 від 25 грудня 2007 року ОСОБА_5 призначено на посаду заступника голови Київської обласної державної адміністрації (далі КОДА) та на нього покладено певні обовʼязки й наділено організаційно-розпорядчими повноваженнями, тобто в силу примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_5 являвся службовою особою.

Указом Президента України №1238/2007 від 19 грудня 2007 року «Про національну раду з питань благодійництва «Зігрій любовʼю дитину»» з метою розвитку благодійної діяльності, зокрема щодо сприяння соціально-економічному захисту та підтримці багатодітних сімей, утворено Національну раду з питань благодійництва «Зігрій любовʼю дитину».

Секретаріатом Президента України у звʼязку з виконанням започаткованого за ініціативи Президента України спільного проекту влади і бізнесу «Зігрій любовʼю дитину» 13 березня 2008 року направлено лист № 31-02/576, головам обласних державних адміністрацій з проханням прискорити підписання меморандумів між місцевими органами виконавчої влади та благодійниками, та приділити особливу увагу до включення до нього обсягів фінансування, переліку сімей та терміну виконання. Виконання вказаного листа Секретаріату Президента України головою Київської обласної державної адміністрації доручено його заступнику ОСОБА_5

Між Київською обласною державною адміністрацією та благодійником ОСОБА_7 25 березня 2008 року укладено меморандум про реалізацію спільного благодійного проекту «Зігрій любовʼю дитину» (далі Меморандум). Від імені Київської обласної державної адміністрації Меморандум підписано ОСОБА_5, якому головою КОДА доручено контроль за його виконанням.

Відповідно до п. 3 умов Меморандуму, благодійник зобовʼязався перерахувати на рахунок Київської облдержадміністрації благодійний внесок в розмірі 4 888 000 грн. для допомоги 10 багатодітним сімʼям, в яких виховується 10 і більше дітей. В свою чергу Київська облдержадміністрація за кошти благодійника повинна забезпечити надання необхідної допомоги багатодітним сімʼям, перелік яких зазначено в додатку №1 до вказаного Меморандуму та здійснити контроль за цільовим використанням грошових коштів. В додатку затверджено перелік сімей та розмір благодійної допомоги, яку має отримати кожна родина

Оскільки текст Меморандуму не містив реквізитів банківського рахунку Київської облдержадміністрації, на який потрібно було здійснити перерахування благодійної допомоги, 10 квітня 2008 року листом №2518 представник благодійника ОСОБА_7 ОСОБА_8 звернувся до заступника голови Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_5, з проханням повідомити реквізити рахунку Київської обласної державної адміністрації для перерахування сум коштів благодійної допомоги на реалізацію умов Меморандуму від 25 березня 2008 року.

Розглянувши лист ОСОБА_8 та перебуваючи у приміщенні Київської обласної державної адміністрації за адресою: м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1, у період з 10 по 18 квітня 2008 року, більш точний час не встановлений слідством, достовірно знаючи, що згідно Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядниками коштів відповідних державних адміністрацій є їх керівники і відповідно до тимчасового розподілу обовʼязків між головою, першим заступником та заступниками голови Київської обласної державної адміністрації він не має повноважень щодо вирішення фінансових питань, неналежно виконуючи свої службові обовʼязки через несумлінне ставлення до них, не переконавшись у можливості перерахування коштів благодійної допомоги на рахунок Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5, надав підлеглому йому працівнику - виконуючому обовʼязки начальника управління у справах сімʼї та молоді КОДА ОСОБА_10 вказівку підготувати листа на імʼя ОСОБА_8, в якому вказати, що кошти, передбачені Меморандумом, благодійник повинен перерахувати на рахунок благодійного фонду «Велика родина» НОМЕР_1, відкритому в АБ «Експрес-Банк».

Цього ж дня благодійником ОСОБА_7 на підставі листа №11-37-12900 від 18 квітня 2008 року підписаного ОСОБА_5, кошти в сумі 4 888 000 грн. перераховано на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АБ «Експрес-Банк» (в подальшому реорганізованому в ПАТ «Експрес-Банк») благодійного фонду «Велика Родина» з призначенням платежу: «Благодійний внесок на комплекс благодійних заходів фонду, без ПДВ».

Внаслідок неналежного виконання своїх службових обовʼязків заступником начальника голови КОДА ОСОБА_5 через несумлінне ставлення до них, КОДА була позбавлена можливості виконати взяті на себе зобовʼязання, визначені у Меморандумі та здійснювати контроль за використанням коштів і забезпечити безумовне цільове їх використання, внаслідок чого 4 родини не отримали благодійної допомоги, що потягнуло за собою втрату довіри з їх боку до представників влади і підрив таким чином їх авторитету, зокрема чисельні скарги у різні інстанції від родини Поштаренко.

Таким чином, вказаними протиправними діями ОСОБА_5 завдано істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної влади через невиконання зобовʼязань про надання благодійної допомоги, передбаченої Меморандумом, окремим багатодітним родинам.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилаючись на незаконність та необґрунтованість судових рішень, внаслідок чого судами неправильно застосовано кримінальний закон, просить скасувати судові рішення, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Обґрунтовуючи скаргу засуджений зазначає про те, що суд не вказав у чому саме виразилось неналежне виконання ним службових обовʼязків та несумлінне ставлення до них. Зазначає ОСОБА_5 у скарзі й про те, що наявними у справі доказами його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не підтверджується.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими, ОСОБА_5, та його захисника, які просили скасувати судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України від кримінальної відповідальності може бути звільнена особа, яка вчинила злочин.

Відповідно роз'яснень, даних у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23 грудня 2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

У п. 14 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України містяться вимоги про те, що судове рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності має бути мотивованим. Зокрема, у ньому мають бути зазначені докази винності особи у вчиненні злочину.

Постанова суду першої інстанції вищевказаним вимогам не відповідає.

Згідно предʼявленого ОСОБА_5 обвинувачення, з урахуванням постанови про зміну обвинувачення від 17 червня 2013 року, ОСОБА_5 неналежно виконував свої службові обовʼязки заступника Голови Київської обласної державної адміністрації через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам. Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 367 КК України. Суд в постанові від 21 червня 2013 року навів предʼявлене ОСОБА_5 обвинувачення та зазначив, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України знайшли своє підтвердження в ході судового слідства на підставі показань свідків та акту позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності Благодійного фонду «Велика Родина». Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину не визнав, суд не проаналізував його показання та не зазначив мотиви, з яких відкинув їх, не навів показання свідків та висновок ревізії, якими, на його думку, підтверджується вина ОСОБА_5 За таких обставин висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, є передчасним.

Крім того, суд у постанові не вказав у чому саме полягає службова недбалість ОСОБА_5, які саме обовʼязки, покладені на нього, він не виконав чи неналежно виконав, не навів правову оцінку обставин злочину. З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого слід всебічно, повно й обʼєктивно дослідити обставини справи, перевірити доводи, викладені в апеляційній та касаційній скаргах ОСОБА_5, і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку не звернув уваги на зазначені порушення, тому підлягає скасуванню й ухвала апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України 1960 року, п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13