Справа № 359/6619/15-к
Провадження № 1-в/359/300/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
представника БВК 119 ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , засудженого Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі
ВСТАНОВИВ :
16.07.2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання .
В той же день 16.07.2015 року захисником засудженого ОСОБА_6 подано до суду аналогічне клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання .
Підставами звільнення вказано позитивні характеристики засудженого, стягнень не має, дотримається встановлених правил поведінки та розпорядку дня. До роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь в роботах по благоустрію приміщень та території установи. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильною. Вину у скоєному визнає повністю, розкаюється у вчиненому.
В заяві захисник просить розглянути справу за його відсутності, в режимі відео конференції.
Заявник ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги.
В судовому засіданні представник Бориспільської виправної колонії №119, засуджений та прокурор подання підтримали.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно вироку суду ОСОБА_4 засуджено за ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно ст..12 КК України ст..186 ч.2 КК України відноситься до тяжких злочинів, ст.. 185 ч.2 КК України- до середньої тяжкості.
Строк покарання рахується з 11.01.2014 року, кінець строку 29.02.2016 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 строку покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, мав стягнення від 27.05.2014 року, яке знято . Вимог відбування покарання не порушував. Працевлаштований, за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку має 3 заохочення ( 15.10.2014 року, 09.01.2015 року та 22 .04.2015 року).
У відповідності до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин ( ст..186 ч.2 КК України) , але своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення. Засуджений відбув 2/3 строку покарання, має невідбуту частину покарання 7 місяців.
Тому суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 536-539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , засудженого Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі -
ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду від 27 березня 2014 року на невідбуту частину покарання, 7 місяців .
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1