У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Присяжнюк Т.І.,

суддів Школярова В.Ф., Косарєва В.І., за участю прокурора Сухарєва О.М.

розглянула в судовому
засіданні 18 березня 2008 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на вирок Золочівського районного
суду Харківської області від 22 червня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого вироком Золочівського

районного суду Харківської області
від

6 жовтня 2005 року за ч.2 ст. 185
КК України

до обмеження волі строком на 2 роки
з

випробуванням з іспитовим строком 1
рік

на підставі ст. 75 КК України,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі
за попереднім вироком і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування
призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Вказаним вироком також засуджено
ОСОБА_2, який вирок у касаційному порядку не оскаржував.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 21 і 24 квітня 2006 року у м.
Золочеві Харківської області з проникненням
до житла і за
попередньою змовою групою осіб вчинив крадіжки майна потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

У касаційному поданні ставиться
питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 і направлення справи на новий
судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного йому покарання
тяжкості вчиненого ним злочину і його особі та безпідставним звільненням
засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України.

Заслухавши доповідача, прокурора
Сухарєва О.М., який просив касаційне подання прокурора задовольнити,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.65 КК України при
призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд же, визнавши ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочину, при призначенні йому покарання фактично не врахував ступеня
тяжкості ним скоєного і даних про його
особу, перерахувавши лише характеризуючи дані і пом'якшуючі обставини, не
врахувавши також і те, що ОСОБА_1 вчинив новий корисливий злочин у період
іспитового строку.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 листопада 2003 року № 7 “Про практику
призначення судами кримінального покарання” та згідно положень ч.2 ст. 75, ч.3
ст. 78 КК України, відповідно до яких вчинення протягом іспитового строку
нового злочину є підставою для направлення засудженої особи для відбування
призначеного покарання, судам під час розгляду справи про новий злочин
рекомендовано не застосовувати повторно до таких осіб звільнення від відбування
покарання з випробуванням.

Тому зазначений вирок щодо ОСОБА_1
підлягає скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий судовий
розгляд, під час якого серед іншого належить врахувати вищенаведене і
перевірити усі доводи, на які посилається прокурор у касаційному поданні. Якщо
при новому судовому розгляді справи суд дійде висновку про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, то покарання йому має бути
призначеним з дотриманням вимог ст.65 КК.

Керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

касаційне подання першого
заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Золочівського районного суду
Харківської області від 22 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

В решті вирок залишити без змін.

СУДДІ:

Присяжнюк Т.І. Школяров
В.Ф. Косарєв В.І.