В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості №0000433 внесене в ЄРДР 01.12.2014 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с.Поліванівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України,

не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В один із днів серпня 2014 року у обідній час ОСОБА_4 знаходячись поблизу ставка, що в с. Водяне Юр`ївського району Дніпропетровської області, виявив зростаючі там рослини роду конопля.

Усвідомлюючи рід виявлених рослин та їх властивості, ОСОБА_4 маючи умисел на вчинення дій, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичного засобу канабіс без мети збуту, обіг якого відповідно до таблиці 1 «невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, заборонений, у зазначений час зірвав з рослини роду конопля листя та суцвіття, котрі переніс на територію домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання. В подальшому, на горищі будинку ОСОБА_4 , реалізуючи свою злочинну мету, шляхом висушування та подрібнення листя і верхівок коноплі незаконно виготовив, придбав наркотичний засіб канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 3,836 г., 63,225 г., 77,355 г., 127,161 г., 29,898 г., 2,015 г., одну частину котрого поклав в коридорі під стелею, в спальній кімнаті на підвіконні, а іншу помістив в картонний ящик і миску, та залишив в спальній кімнаті під ліжком, де почав незаконно зберігати без мети збуту, задля особистого вживання.

17 грудня 2014 року в ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, в будинку №176 по вул.К.Маркса с.Водяне Юр`ївського району Дніпропетровської області, слідчий виявив та вилучив, розміщений в коридорі під стелею, в картонному ящику і мисці в спальній кімнаті під ліжком, в спальній кімнаті на підвіконні, наркотичний засіб канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 3,836 г., 63,225 г., 77,355 г., 127,161 г., 29,898 г., 2,015 г., загальною масою 303,49 г., незаконно виготовлений, придбаний та зберігаємий ОСОБА_4 без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

19 січня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті.

В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із дворічним іспитовим строком з обов`язками не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки порядок і умови її укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора, дослідивши відомості щодо особи обвинуваченого, докази покази обвинуваченого надані, як в ході досудового слідства (а.м.к.п. 75-77) та судового засідання; покази свідків ОСОБА_5 (а.м.к.п. 11-12), ОСОБА_6 (а.м.к.п. 13-14), ОСОБА_7 (а.м.к.п. 40-41), ОСОБА_8 (а.м.к.п. 55-56), ОСОБА_9 (а.м.к.п. 57-59); протокол обшуку (а.м.к.п. 24-33); висновок судової експертизи наркотичних засобів № 35/10-189 від 25.12.2014 року (а.м.к.п. 45-50); постанову про визнання речовими доказами (а.м.к.п. 52-53), перевіривши наявність повідомлення про підозру, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 19 січня 2015 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню вироком з призначенням ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст.470 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема, обмеження його процесуальних прав, у відповідності до ст.473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодився з призначенням йому узгоджених виду та міри покарання.

Укладення угоди, в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, котрий є не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, обставини, яка пом`якшує покарання, котрою суд визнає щире каяття за відсутності при цьому обставин, які обтяжують покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не вбачається.

Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 19 січня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 19 січня 2015 року у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст.76 КК України ОСОБА_4 на протязі дворічного іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази наркотичний засіб канабіс масою 303,49, вилучений у ОСОБА_4 , що зберігається в Юр`ївському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів у сумі 393,12 гривень, віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя: підпис: ОСОБА_1

Копія вірна : суддя підпис: ОСОБА_1