Справа № 175/3713/13-к
Ухвала

Іменем України

20 грудня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бровченка В.В.,

при секретарі Гончаровій Я.О.,

за участю: прокурора Ключка М.Л.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне кримінальне
провадження № 0000286 відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Кіровограда, громадянки України, з
середньою спеціальною освітою,
розлученої, офіційно не працюючої,
зареєстрованої та проживаючої по
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту від
20 грудня 2013 року ОСОБА_3
обвинувачується у тому, що 08 вересня 2010
року у невстановлений в ході
досудового розслідування час вона,
маючи умисел, спрямований на
використання завідомо підробленого
документу, а саме Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ДП Дн № 027897 (адреса розташування
земельної ділянки: АДРЕСА_2), у якому,
відповідно до висновків експерта № 55/4
від 20.05.2013 року та № 54/6 від 20.05.2013 року
відбиток печатки нанесено не печаткою
Підгородненської міської ради, а
підпис від імені голови
Підгородненської міської ради
народних депутатів ОСОБА_4 виконано не
ОСОБА_4, крім того, будучи достовірно
усвідомленою у тому, що вищезазначений
Державний акт видано 20.07.2001 року на ім'я
ОСОБА_3, у той час коли вона мала
прізвище ОСОБА_3, прибула до приватного
нотаріусу Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_3, де використала
завідомо підроблений документ з метою
укладення з ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу земельної ділянки, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

У подальшому, у вищезазначений час
ОСОБА_3, діючи умисно, з метою
реалізації свого злочинного умислу,
спрямованого на заволодіння майном
ОСОБА_1, достовірно знаючи, що Державний
акт на право приватної власності на
землю серії ДП Дн № 027897 підроблений,
діючи умисно з корисливих мотивів та
особистої зацікавленості, шляхом
використання завідомо підробленого
документу уклала письмову угоду з
ОСОБА_1, а саме договір купівлі-продажу
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2.

Ці дії ОСОБА_3, які виразилися у
використанні завідомо підробленого
документу, кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК
України.

При виконанні вимог ст.363 КПК України
захисник заявив письмове клопотання
про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, при
цьому просив залишити без розгляду
цивільний позов потерпілого, скасувати
арешт з майна обвинуваченої і
припинити дію запобіжного заходу у
вигляді застави у сумі 23000 грн., які
повернути заставодавцю.

Обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду
із заявою, у якій не заперечує проти
звільнення її від кримінальної
відповідальності по закінченню
строків давності за злочин,
передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор заперечував проти
задоволення клопотання захисника у
зв'язку з тим, що строк давності, на його
думку, необхідно рахувати не з дня
вчинення злочину, а з дня, коли
потерпілий звернувся до міліції з
заявою про злочин. Також заперечував
проти залишення позову потерпілого без
розгляду.

Потерпілий заперечував проти
звільнення ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності та просив
задовольнити його позов.

Обсудивши клопотання у нарадчій
кімнаті, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.49 КК
України особа звільняється від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину невеликої тяжкості,
якщо з дня вчинення нею злочину і до дня
набрання вироком законної сили минуло
три роки.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України
злочином невеликої тяжкості є злочин,
за який передбачене покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
двох років, або інше, більш м'яке
покарання.

Виходячи з того, що з дня вчинення
ОСОБА_3 інкримінованого їй злочину, за
який передбачено покарання у виді
штрафу до п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян

або арешт на строк до шести місяців, або
обмеженням волі на строк

до двох років, тобто який відповідно до
ст.12 КК України віднесений до категорії
злочинів невеликої тяжкості, минуло
понад три роки, клопотання захисника
підлягає задоволенню, оскільки
обвинувачена не заперечує проти
закриття кримінального провадження з
підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК
України, а за приписом вказаної статті
кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК
України кримінальне провадження
закривається судом у зв'язку із
звільненням особи від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, що є
обов'язковим видом звільнення.

Заперечення прокурора і потерпілого
проти звільнення ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності не
ґрунтуються на законі і судом не
беруться до уваги.

Цивільний позов, заявлений потерпілим
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3
матеріальної шкоди у розмірі
158176 грн., суд залишає без розгляду. З
таким позовом потерпілий вправі
звернутись до суду в порядку
цивільного судочинства, оскільки
вирішення цивільного позову при
закритті кримінального провадження на
підставі ст.284 КПК України не
передбачено ст.129 КПК України.

З огляду на те, що цивільний позов
залишається без розгляду, а потерпілий
має претензії до обвинуваченої, суд не
вбачає підстав для скасування заходів
забезпечення позову, які були
застосовані під час досудового
розслідування, а тому в цій частині
клопотання захисника не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України,
ст.ст.129, 284, 363 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України
звільнити від кримінальної
відповідальності за злочин,
передбачений ч.4 ст.358 КК України у
зв'язку із закінченням строків
давності, закривши відносно неї
кримінальне провадження № 0000286.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у
вигляді застави, - скасувати при
набранні ухвалою законної сили.

Після набрання ухвалою законної сили
заставу у розмірі 22940 (двадцяти
двох тисяч дев'ятсот сорока) гривень,
внесену 13 червня 2013 року ОСОБА_6
через ВАТ «Ощадбанк» по квитанции № 1/1 -
повернути ОСОБА_6.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про
стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3
матеріальної шкоди у розмірі 158176 грн., -
залишити без розгляду.

Клопотання захисника ОСОБА_2 про зняття
арешту з майна ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 7
днів з дня її оголошення.

Суддя В.В. Бровченко