УХВАЛА

Іменем
України

2 жовтня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого - судді Фоміна Ю.В.,

суддів: Зав'язуна С.М.
та

Слісарчука
Я.А., з участю : прокурора Воронухи Д.С. захисника ОСОБА_1 засудженого ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду м.
Житомира від 4 квітня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець та житель м.
Житомира, судимий :

·
25 грудня 1996 року Черняхівським районним
судом Житомирської області за ст. 229 - 6 ч.
1 КК України на 6 місяців
позбавлення волі;

·
16 серпня 1998 року Андрушівським районним
судом Житомирської області за ст. 196 - 1 ч.
2 КК України на 1 рік позбавлення волі;

Справа № 11-680/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції : Побережний В.Й.

Категорія : ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч.
1 КК України Суддя-доповідач : Фомін
Ю.В.

2

5 березня 2001 року Корольовським районним судом
м. Житомира за ст. ст. 141 ч. 2, 140 ч. 2, 145 ч. 1 КК України
на 4 роки позбавлення волі, -

засуджений : - за ст. ст. 15 ч. 2,
115 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі, - за ст. 263 ч. 2
КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3призначено
покарання 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженомуОСОБА_3 залишений попередній -
взяття під варту.

Згідно з вироком 30 вересня 2006 року близько 17 години ОСОБА_3 вчинив замах на вбивство потерпілого ОСОБА_4 при
таких обставинах.

В цей день близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та іншими особами
знаходились по АДРЕСА_1, де розпивали спиртні напої, в ході
чого між ними виникла сварка, яка переросла в
бійку. Після бійки з метою примирення вони пішли до кафе
" Вежа ", розташованого поАДРЕСА_2, де продовжили
розпиття спиртних напоїв. Між ними знову
виник спір. Коли один з присутніх вивів на вулицю потерпілого з метою
припинення конфлікту, за ними вслід вийшов
засуджений та, тримаючи в лівій руці ножа, наніс ним один удар потерпілому, заподіявши йому колото - різану рану в 6-му
міжребер'ї з пораненням плеврального синусу.
Дане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого за ознакою небезпеки для
життя в момент його спричинення. Тобто, ОСОБА_3 вчинив замах на вбивство ОСОБА_4, оскільки наніс удар ножем в життєво -
важливі органи потерпілого, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки завдяки своєчасному хірургічному втручанню
смерть потерпілого не наступила.

У вересні 2004 року ОСОБА_3
за місцем свого проживання в кв.
АДРЕСА_3, зі зливку металу, шляхом
лиття, без передбаченого законом дозволу,

3

виготовив
кастет, а в липні 2006 року за вказаним місцем зі зливку металу, без передбаченого законом дозволу, таким же шляхом виготовив другий кастет, які зберігав за місцем
проживання.

В апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_3 просить вирок щодо нього скасувати, а справу направити на додаткове розслідування,
оскільки він засуджений по сфабрикованій кримінальній
справі за злочини, які він не вчиняв. Зокрема, він був затриманий 30 травня 2006 року, а допитаний лише 1
червня ; судово - психолого - психіатрична експертиза слідчим своєчасно не була призначена ; зберігання холодної зброї, без її
застосування, не тягне кримінальної відповідальності ; він
не підписав протокол про ознайомлення з матеріалами справи,
як того передбачено ст. 218 КПК України і з ними не знайомився ; суд необгрунтовано : не задовольнив його клопотання про відвід суду та
прокурора, визнав, що бійки не було та, що був нанесений ножем один удар, але
за висновком судово - медичної
експертизи - два. Дає аналіз доказів по справі. Вказує на необхідності
перевірки законності постанови від 2 липня 2007 року, якою були відхилені його
зауваження на протокол судового засідання.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора про залишення вироку без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляції, та захисникаОСОБА_1, яка
просила перекваліфікувати дії засудженого
із ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 на ст. 121 ч. 1 КК України, чи скасувати вирок на
направити справу на новий судовий розгляд з мотивів, що
наведені в апеляції, обговоривши її доводи,
вивчивши справу, апеляційний суд вважає, що апеляція з доповненнями задоволенню
не підлягає.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованих злочинах не визнав
та показав, що 30 вересня 2006 року він
разом з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Можарівським знаходились за місцем
проживання останнього, де розпивали спиртні напої, під час чого між ним та
ОСОБА_4 виник конфлікт, який перейшов в бійку. Після закінчення бійки вони
пішли до кафе " Вежа ", де теж вживали спиртні напої. В приміщенні
кафе між ним та ОСОБА_4 знову виник конфлікт, після чого вони вийшли на вулицю,
де конфлікт перейшов у бійку, в ході якої
потерпілий сів на нього зверху та почав наносити удари руками по голові. Він побачив на землі ножа, якого підняв
та з метою
припинення бійки, відмахнувся
ним від

4 ,

потерпілого. Після
цього він піднявся та
пішов в напрямку парку, де був
затриманий працівниками міліції.

У вересні 2004
року на спортивному майданчику біля школи № 3 м. Житомира він знайшов кастет,
який забрав та зберігав за місцем свого
проживання без всякої мети. В липні 2006 року поблизу свого будинку він
знайшов ще один кастет, який також забрав
собі та зберігав за місцем проживання. Кастетів він не виготовляв, а на досудовому слідстві поясняв, що
виготовляв їх сам, тому що цього бажали працівники міліції.

У вироку суду дана відповідна оцінка вказаним показам засудженого ОСОБА_3, вони визнані такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи, дані з метою уникнути відповідальності
за вчинене та спростовуються такими дослідженими в судовому засіданні
доказами :

по епізоду закінченого замаху на вбивство потерпілого

ОСОБА_4

показаннями потерпілого ОСОБА_4, про те, що він, Можарівський, ОСОБА_3 та дівчина на
ім'я ОСОБА_6 розпивали дві пляшки горілки. Між ним та ОСОБА_3 виник конфлікт,
ініціатором якого був ОСОБА_3,
оскільки йому не сподобалось те, що він
розмовляв українською мовою. Конфлікт перейшов
у бійку. Після закінчення бійки, з метою примирення він запропонував піти до кафе. В ході розпиття
горілки, між ним та ОСОБА_3 знову
виник конфлікт. З метою його припинення, він з Можарівським вийшли на вулицю. За ними відразу вийшов ОСОБА_3, і між ними знову виникла бійка, під
час якої ОСОБА_3 наніс йому удар ножем в
область грудної клітки ;

показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що вона, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
Можарівський, в квартирі останнього вживали
горілку. Під час розпиття між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник конфлікт, який перейшов
в бійку. Після припинення бійки ОСОБА_4
запропонував їм піти до кафе. Коли вони сиділи за столиком в кафе, то
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знову виник конфлікт,
який швидко закінчився і вони вийшли на вулицю. Коли вона вийшла за
ними, то побачила, що між ними відбувається
бійка. Коли бійка закінчилась вона разом з ОСОБА_3 пішли в напрямку
поліклініки У MB
С ;

5

показаннями свідка ОСОБА_7, яка суду показала, що вона працює
кухарем в кафе " Вежа ". 30 вересня 2006 року вона знаходилась на
роботі, та здавала зміну. Близько 18 години до
кафе зайшли жінка та троє чоловіків, серед яких були ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони сіли за столик та зробили замовлення.
Коли компанія сиділа за столиком, то між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виник конфлікт, після чого інший чоловік вивів ОСОБА_4а
на вулицю, а за ними відразу вийшов ОСОБА_3. Оскільки
вона сиділа в залі за столиком, а двері кафе були відчинені, то вона бачила, як
ОСОБА_3 з ножем в руці наступав на потерпілого. Вона повідомила про це бармену ОСОБА_8 та сказала викликати працівників
міліції. Повертаючись від барної стійки, через відчинені двері,
вона побачила ОСОБА_4, у якого на футболці
з правого боку була кров;

показаннями свідка ОСОБА_8, з яких вбачається, що вона працює барменом в кафе " Вежа ". 30 вересня 2006 року Біля 17 години 30 хвилин до кафе зайшли жінка та троє
чоловіків. Під час вживання спиртного між двома
чоловіками, як вона потім дізналась, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник
конфлікт, на що вона зробила їм зауваження. Після цього ОСОБА_4 ще з одним чоловіком вийшли на вулицю. За ними відразу вийшли
ОСОБА_3 та жінка, яка була разом
ними. Через деякий час кухар ОСОБА_7 повідомила
їй, що у одного з чоловіків тече кров. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що у ОСОБА_4 на футболці
були сліди крові. Вона сказала їм,
щоб вони припинили бійку, а то викличе працівників
міліції, після зачинила вхідні двері кафе на замок ;

свідок ОСОБА_9
дав аналогічні покази, уточнивши, що коли
він вийшов на вулицю, то побачив, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відбувалась бійка. Він розтягнув їх, після чого
пішов додому;

показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він працює міліціонером - водієм. ЗО вересні 2006
року він перебував на чергуванні. Надійшло повідомлення, що до лікарні
УМВС звернувся громадянин з ножовим
пораненням. Прибувши на місце, від громадян, які там знаходились, були
отримані прикмети підозрюваних осіб. По
вул. Лермонтовській помітили чоловіка та жінку, які по прикметах були схожі на підозрюваних осіб. На одязі та взутті
чоловіка було видно сліди крові. Вказані особи були затримані;

6

висновком судово
- медичної експертизи №
1590,

згідно якого
у потерпілого ОСОБА_4 виявлено

проникаюче
колото - різане поранення грудної клітки справа з пораненням плеврального синусу, яке підтверджується наявною колото -
різаною раною в 6 - му міжребер'ї справа по - передньопахвинній лінії, яке
відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження утворилося
від дії гострого предмету, травмуючим механізмом
його утворення була колючо - ріжуча дія гострого предмету. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від одного удару гострим предметом в ділянку грудної клітини
(а. с. 190 - 192, том 1).

по епізоду незаконного виготовлення кастетів

протоколом обшуку від 11 жовтня 2006 року, в ході якого за місцем проживання засудженого ОСОБА_3 було виявлено та
вилучено два кастети ( а.
с .67, том 1);

протоколом явки з повинною ОСОБА_3 від 13 жовтня 2006 року, в
якій він повідомляє про обставини виготовлення кастетів (а. с. 148, том 1);

висновками судово - криміналістичних експертиз за № № 595 та №504, згідно яких вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 металеві предмети являються кастетами, які виготовлені саморобним способом та відносяться до категорії холодної
зброї ударно - дробильної дії ( а.с. 96 - 97, 101-104, т. 1 ).

Суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі та
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності обґрунтовано прийшов до переконання про доведеність вини засудженого
ОСОБА_3 у закінченому замаху на умисне вбивство
потерпілого ОСОБА_4, оскільки він, наносячи потерпілому удар ножем в
особливо важливий орган, яким є грудна
клітка, мав усвідомлювати, що це може привести до смерті потерпілого. Тобто, засуджений ОСОБА_3 виконав
усі дії, які вважав необхідними для
доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому
своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу
та врятовано від смерті. Такі дії засудженого ОСОБА_3 суд правильно
кваліфікував за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч.1 КК

7

* України,
як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння

смерті потерпілому ОСОБА_4 Суд також визнав повністю доведеною вину
засудженого у незаконному виготовленні
холодної зброї, якою є металеві кастети,

* без
передбаченого законом дозволу, та кваліфікував його дії за ст.

263 ч. 2 КК
України.

Що стосується доводів апеляції засудженого ОСОБА_3 про те, що : він був затриманий 30 травня 2006 року, а допитаний лише 1
червня ; судово - психолого
- психіатрична експертиза слідчим
своєчасно не була призначена ; зберігання холодної зброї, без її застосування, не тягне кримінальної
відповідальності ; він не підписав
протокол про ознайомлення з матеріалами справи, як того передбачено ст. 218 КПК України і з ними не
знайомився ; суд необґрунтовано : не
задовольнив його клопотання про відвід суду та прокурора, визнав, що бійки не було та, що був нанесений ножем один удар, але за висновком судово - медичної
експертизи - два ; необхідно
перевірити законність постанови від 2 липня 2007 року, якою були
відхилені його зауваження на протокол судового засідання, то вони не знайшли свого підтвердження.

Згідно ч. 2 ст. 107 КПК України допит підозрюваного може проводитися не пізніше двадцяти чотирьох годин після
затримання. Слідчий по цій справі, відповідно
до положень ст. ст. 196, 204 КПК України, зібравши необхідні
матеріали, що потребує певного часу, для
визначення психічного стану обвинуваченого призначив судово -психіатричну експертизу. Зберігання холодної зброї дійсно
не тягне кримінальної відповідальності, але
ОСОБА_3 було пред'явлено обвинувачення у виготовленні такої
зброї, без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи,
засудженому ОСОБА_3 30 листопада 2006 року було оголошено про закінчення досудового слідства, що підтверджується його
особистим підписом, але відмовився
знайомитися з матеріалами справи, про що свідчить відповідний протокол та повідомлення про це
прокурору ( а. с. 265 -267, т. 1 ). Клопотання засудженого про відвід суду та прокурора були розглянуті відповідно до вимог закону. Згідно
висновку проведеної по справі судово -
медичної експертизи, проникаюче поранення у потерпілого утворилося від дії
одного удару. Постанова

8

.від 2 липня 2007 року, якою були
відхилені зауваження

засудженого на
протокол судового засідання,
оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає.

В ході судового слідства не було встановлено, що засуджений «ОСОБА_3 сприяв наданню медичної допомоги потерпілому.

Покарання засудженому ОСОБА_3судом призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчинених злочинів, даних про особу винного та всіх обставин справи. Судом також було визнано обставинами, які обтяжують
покарання те, що засуджений вчинив злочин, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочинів, характеризується негативно, не займається
суспільно - корисною працею.

Суд першої інстанції, враховуючи, що один із злочинів відноситься до
категорії особливо тяжких злочинів, обґрунтовано визнав, що виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства не можливе, та призначив
йому покарання, яке передбачено санкціями вказаних кримінальних законів. Враховуючи наведені обставини та дані, апеляційний
суд вважає, що немає підстав для
застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. ст. 69 та 75 КК України.

Тому вирок щодо ОСОБА_3 слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а вирок

Корольовського районного суду м.
Житомира від 4 квітня 2007 року щодо нього - без зміни.