УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого.................. ОСОБА_2 ,
суддів................ ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:секретаря……………… ОСОБА_5
прокурора...................... ОСОБА_6
захисника………………. ОСОБА_7
обвинуваченого…….... ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, мешканця АДРЕСА_1 ,
-визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2014 року за ч.2 ст. 185 КК України та визначено остаточне покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Термін відбуття покарання в частині позбавлення волі рахувати з 07 квітня 2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 800 грн. матеріальної шкоди.
ОСОБА_8 30 липня 2014 року близько 04 год. прийшов до квартири ОСОБА_9 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 та перебуваючи у цій квартирі побачив на столі кімнати мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» моделі «GТ-1626 Мbasek», який належав ОСОБА_9 . У ДульченкоА.В. виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а сам вищевказаного мобільного телефону.
В цей день та місці приблизно о 05 год. 10 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає достовірно знаючи про те, що він не має певних прав стосовно чужого майна, керуючись корисливим мотивом з метою викрадення чужого майна, підійшов до столу, з якого взяв мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» моделі «GТ-1626 Мbasek», вартістю 2 300 грн. та утримуючи останній при собі, залишив квартиру та розпорядився викраденими майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить призначити більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Зазначає, що вчинив не тяжкий злочин, більшу частину збитків відшкодував і буде надалі відшкодовувати, що потерпіла просила суворо не карати.
Вказує, що реальна міра покарання поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким не оспорюються та не викликають сумнівів у колегії суддів.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді позбавлення волі, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості злочину та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, обставини які його пом`якшують, а саме - визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Разом з тим, це не перше кримінальне правопорушення за яке ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності, а останній злочин ним вчинено під час іспитового строку, що свідчить про схильність обвинуваченого до скоєння кримінальних правопорушень, небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, при призначенні покарання, районним судом було дотримано вимог ст.78 КК України та правил ч.1 ст. 71 КК України згідно яких, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, суд першої інстанції вірно призначив ОСОБА_8 покарання за правилами ст. 71 КК України без застосування ст. ст. 69, 75 КК України, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання необґрунтовані.
Підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.
З уваги на наведене, керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення, а засудженому який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: