Справа № 591/4531/15-к
Провадження № 1-кс/591/1023/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 від 31.05.2015 року про закриття кримінального провадження за ч.1, 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що прийнята слідчим СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження від 31.05.2015 року є незаконною. Вона належним чином не обґрунтована та необ`єктивна. Тому просив зазначену постанову скасувати, а по кримінальному провадженню провести додаткову перевірку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, вказавши, що слідчий вияснив чому він перебуваючи під контролем держави отримав тілесні ушкодження, слідчий не взяв до уваги обставини, які ним вказувалися під час досудового розслідування, тому, винесена слідчим прокуратури постанова підлягає скасуванню.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, вказавши на те, що на підставі зібраних доказів він дійшов вірного висновку про відсутність в діях працівників міліції кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Слідчим прокуратури Сумської області від 28.11.2013 року розпочате кримінальне провадження № 000165 за зверненням ОСОБА_3 за фактом перевищення черговим та помічником чергового по УБОЗ УМВС України в Сумській області своїх владних повноважень, що виразились в умисний не реєстрації у книзі обліку доставлених осіб факт доставляння ОСОБА_3 17.03.2011 року до УБОЗ УМВС України в Сумській області, де його незаконно утримували та катували, попередня правова кваліфікація визначена ч. 1 ст. 365 КК України.

Слідчим СВ прокуратури ОСОБА_4 під час досудового розслідування не надано належної оцінки ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 01 листопада 2012 року під час розгляду кримінальної справи досліджені колегією суддів матеріали справи докази а саме:

Органом досудового слідства посилаючись на тривале непорушення кримінальної справи вказував на те що згідно рапортів працівника ВБК УБОЗ УМВС в Сумській області /т.2 а.с. 195, 196/ ОСОБА_3 був відсутній 11 та 15 березня 2011 року за місцем проживання, його неможливо було опитати, що і стало підставою для винесення слідчим 17 березня 2011 року постанови про привід та доручення на затримання ОСОБА_3 /т. 17 а.с. 135, 136/ працівниками УБОЗу. Але жоден рапорт працівника УБОЗу про відсутність ОСОБА_3 за місцем його проживання не був зареєстрований, а тому колегія суддів не може визнати їх доказами, що свідчать про відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання, і не може не довіряти свідченням про те, що весь час з 11 до 17 березня 2011 року ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання і його ніхто не розшукував.

Ухвала суду від 01 листопада 2012 набрала законної сили і всі обставини, які встановлені в ній встановлено включаються до процедур доказування пізніших проваджень і мають для суду преюдиціальне значення, тобто не підлягають повторному доказуванню відповідно до ст. 90 КПК України.

Слідчий ОСОБА_5 не в повній мірі виконав вимоги п.5 ч.2 ст. 56 КПК України де вказано, що під час досудового розслідування потерпілий має право отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Слідчим ОСОБА_4 не були дотримані вимоги ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Слідчим відділом прокуратури Сумської області 25.01.2013 року проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000019 за фактом перевищення працівниками УБОЗ УМВС України в Сумській області, Cумського СІЗО №25 та ІТТ СМУ УМВС України в Сумській області своїх службових повноважень під час конвоювання ОСОБА_3 16.05.2011 року із Зарічного районного суду м. Суми до ІТТ СМВ УМВС України в Сумській області. Попередня правова кваліфікація визначена за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Відповідно до вимог ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.

Досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь яких слідчих (розшукових) або негласних дій (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, коли виконані усі вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Досліджені обставини дають підстави вважати, що слідчим не в повній мірі виконано згідно ч.2 ст.9 КПК України обов`язку щодо проведення досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено, не проведено всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, не виявлено всіх обставин, які підлягають встановленню та згідно ст.91 КПК України - доказуванню, не надано належну правову оцінку всім встановленим обставинам, не усунуто протиріччя, які містяться в показаннях допитаних осіб, не в повній мірі виконано вимоги постанов судів. Не усунуті протиріччя в показах свідків та працівників міліції .

Не надано аналізу і відсутні дані щодо перевірки обставин перебування саме до УБОЗу, ОСОБА_3 в той час, коли він перебував під слідством в СІЗО, коли він покинув цю установу без тілесних ушкоджень, а повернувся, вже побитим.

Крім того відповідно до вимог ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Заявник вказав, що він є в справі потерпілим, тому при проведенні слідчих дій потерпілий повинен бути своєчасно повідомленим. ОСОБА_6 вказав, що під час досудового розслідування він був позбавлений реалізації права брати участь у слідчих діях, під час проведення яких подавати свої зауваження та заперечення.

Виходячи з викладеного суд вважає що, оскаржувана постанова винесена передчасно. Слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження без повного дотримання вказаних прав потерпілого.

Оскільки, суду не надано доказів, про дотримання прав потерпілого , то слідство не може вважатися повним , а скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_4 від 31.05.2015 року про закриття кримінального провадження за ч.1, 2 ст. 365 КК України

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Сумської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1