Справа № 11-641/07 р. Головуючий суду
України. Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Ржепецького О.П.

суддів:
Дзюби Ф.С. , Гулого В.П.

за участю:

прокурора Багірової В. А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 9 липня 2007 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, раніше не судимого засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди: 4710 грн. на користь
ОСОБА_2; 2420 грн. на користь ОСОБА_3; 9858 грн. на користь ОСОБА_4.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому,
що він, в період часу з 18 по 25
липня 2003 року, приблизно о 23 годині, через горище,
заліз на дах будинку АДРЕСА_1,
звідки за допомогою канату спустився на балкон квартири № 108, видавив рукою скло балконних дверей, проник в зазначену квартиру, звідки таємно викрав майно ОСОБА_2 на
загальну суму 4710 грн. 9 вересня 2003 року,
приблизно о 1 годині, відігнув
решітку вікна, через квартирку, проник в квартиру АДРЕСА_2, звідки
таємно викрав

майно
ОСОБА_3 на загальну суму 2420 грн. Також 10 січня 2007 року, приблизно о 20 годині, заліз на козирок під'їзду, по газовій трубі піднявся на балкон квартири
АДРЕСА_3, розбив скло квартирки, через балконні двері проник в приміщення
вказаної квартири та таємно викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 11218 грн.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію вчиненого ним, просить застосувати ст. 75
КК України, звільнивши його від
відбування покарання з іспитовим строком.
Вказує, що судом не взяті до
уваги обставини, які пом'якшують
покарання, а саме, його щире каяття, часткове відшкодування шкоди та не враховано
його вік, відсутність батьків і перше
притягнення до кримінальної відповідальності.

Інших апеляцій
на вирок не надходило.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
залишення апеляції без задоволення, а
вироку без зміни, вивчивши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його було засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтовані сукупністю розглянутих у
судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку. Дії засудженого
за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Фактичні обставини та кваліфікація скоєного в апеляції засудженим не
оспорюється.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначене у повній відповідності до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням тяжкості
злочину (вчинення тяжкого злочину),
даних про особу засудженого, в
тому числі обставин на які є посилання в апеляції. За санкцією ч.3 ст.
185 КК України призначене покарання є мінімальним.

З огляду
на наведене, а також враховуючи
кількість крадіжок, вартість і
значимість викраденого засудженим майна,
обставини за яких їх було вчинено,
колегія суддів вважає неможливим виправлення засудженого без відбування
покарання на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 9 липня 2007 р. відносно ОСОБА_1 - без зміни.