Справа № 362/2609/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 10/780/2/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 липня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
заявника ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією ОСОБА_6 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2015 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову ст. слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 від 19 листопада 2012 року про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовлено.

В апеляції ОСОБА_6 просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким скасувати постанову про закриття кримінальної справи № 13 7891, як незаконну та передчасну, направити справу для організації подальшого розслідування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2015 року вона отримала копію постанови про закриття кримінальної справи № 13 7891, винесеної 19.11.2012 року, що дало змогу оскаржити дане рішення до Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області. За результатами розгляду скарги в задоволенні її було відмовлено, про що було надіслано письмове повідомлення та рекомендовано оскаржити дану постанову до суду. 22.05.2015 вона звернулась зі скаргою до суду. В постанові зазначено, що нею було пропущено строк на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, але жодним чином не доведено того факту, що вона отримала оскаржувану постанову раніше ніж зазначено в скарзі. ОСОБА_6 зазначає, що дійсно на другому аркуші постанови є її підпис, але там відсутня дата про отримання копії постанови. Окрім того суддя вказує на те, що в СВ Києво Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області відкрите кримінальне провадження № 0002628, але в той же час не приймає до уваги той факт, що в матеріалах кримінальної справи № 13-7891, яка перебуває в СВ Васильківського МВ є доказ вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відсутні в матеріалах кримінального провадження № 0002628.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника на підтримку поданої апеляції, думку прокурора, який вважав постанову суду правильною, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 було відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що врахувавши ту обставину, що скаржницею пропущено строк оскарження відповідної постанови про закриття кримінальної справи та наявність відповідного кримінального провадження за тими ж злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважав, що скарга підлягає залишенню без задоволення.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст.367 КПК України (1960 року) підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України (1960 року), істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Колегією суддів встановлена наявність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, допущених під час провадження судового розгляду даної справи.

Згідно ст. 236-5 КПК України (1960 року), постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 236-6 КПК України (1960 року), розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при закритті справи виконані вимоги статей 213 і 214 цього Кодексу, приймає одне з таких рішень: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову про закриття справи і направляє справу прокурору для відновлення слідства або дізнання. Скасовуючи постанову про закриття справи і направляючи справу прокурору для відновлення досудового слідства або дізнання, суддя вказує, які обставини належить з`ясувати при проведенні досудового розслідування.

У відповідності до вимог кримінально-процесуального Закону, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою ст. слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 19.11.2012 року, кримінальну справу № 13-7891 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_6 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, тобто за відсутністю в матеріалах кримінальної справи та діях вказаних осіб ознак складу злочину.

Відповідно до листа Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області від 24.04.2015 року № 1380-13-2945 вих 15, прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_6 щодо оскарження постанови про закриття кримінальної справи та рекомендовано звернутися до суду для оскарження вищевказаної постанови.

20.05.2015 року ОСОБА_6 було направлено скаргу до суду на постанову про закриття кримінальної справи, яка згідно реєстраційного штампу канцелярії Васильківського міськрайонного суду Київської області, надійшла 22.05.2015 року поштою.

В даній скарзі ОСОБА_6 вказує, що оскаржувану постанову вона отримала лише 23.03.2015 року, після чого оскаржила її до органів прокуратури. Повідомлення прокурора про залишення скарги без задоволення отримала поштою лише 16.05.2015 року. А тому вважала, що строк на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, передбачений ст. 236-5 КПК України (1960 року) нею дотримано. Зазначала також те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а слідство проведено поверхово та однобічно, без повного дослідження всіх обставин справи.

Обґрунтовуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначив як одну з підстав, те, що скаржником було пропущено строк оскарження постанови про закриття кримінальної справи, однак належним чином не обґрунтував свої висновки.

Так, суд першої інстанції зазначив, що на постанові міститься особистий підпис скаржника про її отримання. При цьому вказаний висновок суду є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, не підтверджений належними доказами та не спростовує доводи скаржника про отримання нею оскаржуваної постанови 23.03.2015 року, оскільки на постанові відсутня дата її отримання.

Судом також не надано оцінки, доводам скаржника про те, що нею в строк передбачений ст. 236-5 КПК України (1960 року) було оскаржено постанову про закриття кримінальної справи прокурору, а тому строк для подання скарги необхідно рахувати з моменту отримання нею повідомлення прокурора про залишення скарги без задоволення.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що ОСОБА_6 було пропущено строк на оскарження постанови про закриття кримінальної справи, є таким, що зроблений без належного дослідження обставин у справі.

Також, в скарзі ОСОБА_6 вказувала на однобічність та поверховість проведеного досудового слідства, та на невжиття органами досудового слідства заходів щодо встановлення обставин вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Однак, вищевказаним доводам не було надано оцінки при винесені оскаржуваного рішення.

Зазначені порушення вимог кримінально-процесуального закону перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2015 року необхідно скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Керуючись: ст.ст. 236-5, 236-6 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

ухвалила :
Апеляцію ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2015 року за скаргою якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову ст. слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 від 19 листопада 2012 року про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовлено скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2