Справа №477/3062/14-к 09.04.2015 09.04.2015 09.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/210/15 Головуюча у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.78 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Жовтневого району Миколаївської області на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.02.2015 р., якою відносно:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час проживає у АДРЕСА_2 ;
- відмовлено у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
представник КВІ ОСОБА_8 ,
засуджений ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направити засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2014 р.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Ухвалою суду у задоволенні подання начальника Снігурівського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 відмовлено.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, ухвала не відповідає вимогам законодавства, оскільки в ній не зазначена адреса проживання засудженого, а також містить посилання на неіснуючу норму кримінального процесуального закону (ст.408-2 КПК України).
ОСОБА_6 засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2014 р. за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
09.08.2014 р. був ознайомлений з порядком і умовами звільнення від покарання, а також з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію - перший четвер кожного місяця, однак, 02.10.2014 р., 06.11.2014 р. та 04.12.2014 р. засуджений не являвся до кримінально-виконавчої інспекції, за що йому було винесено 3 письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Посилається на ч.5 ст.166 КВК України, згідно якої поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визначаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути до інспекції, однак, ОСОБА_6 не надав суду або КВІ документи, які б підтверджували факт перебування його у лікарні м. Очакова у вказані дні.
Також, у січні 2015 року він змінив місце проживання, про що не повідомив кримінально-виконавчу інспекцію і на даний час його точна адреса не відома.
Крім того у січні ж він відрахований з Надбузького професійного аграрного ліцею за грубі порушення навчальної дисципліни.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
Визнано доведеним, що ОСОБА_6 тричі не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, проте, після отримання викликів приходив та надавав письмові пояснення про причини неявки - двічі через перебування у лікарні, а у грудні - не встиг приїхати до КВІ, оскільки проходив виробничу практику та перебував на зміні.
Ці обставини неявки на реєстрацію, на переконання суду, не свідчать про навмисне ухилення ОСОБА_6 від виконання обов`язків, покладених судом.
Зміна засудженим місця проживання не підтверджена матеріалами провадження, та, крім того, не зазначена у поданні КВІ як підстава для скасування випробування.
Відрахування ОСОБА_6 з навчального закладу не є підставою, передбаченою законом, для такого скасування.
Систематичних правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, не допускав.
Тому суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ч.2 ст.78 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку представника КВІ та засудженого про згоду із скаргою прокурора, вивчивши матеріали судового розгляду подання, дослідивши додатково надані апеляційному суду матеріали, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
ОСОБА_6 засуджений вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2014 р. за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, у тому числі - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
09.08.2014 р. його ознайомлено з порядком і умовами звільнення від покарання з випробуванням, а також з постановою інспектора Снігурівського МВ КВІ про встановлення днів явки на реєстрацію - перший четвер кожного місяця.
Проте, засуджений тричі поспіль, тобто 2 жовтня, 6 листопада і 4 грудня 2014 р. не являвся для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
За це неодноразово попереджався КВІ, що у разі подальшого невиконання покладених обов`язків, матеріали щодо нього можуть бути направлені до суду для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
12.12.2014 р. Снігурівський міжрайонний відділ КВІ звернувся до суду з таким поданням, обґрунтовуючи його неявкою засудженого для реєстрації.
З пояснень ОСОБА_6 у районному суді вбачається, що у жовтні та листопаді не прибув для реєстрації через знаходження на лікуванні в Очаківській ЦРЛ, а у грудні - через зайнятість на роботі.
Разом з тим належного підтвердження цих обставин не надав ні КВІ, ні районному, ні апеляційному суду.
Більш того, з довідки Очаківської ЦРЛ за № 128/02-05 від 24.02.2015 р. вбачається, що ОСОБА_6 23-24.08.2014 р. перебував на лікуванні у лікарні з діагнозом: різана рана шиї великих розмірів.
Надалі за медичною допомогою у лікарню не звертався.
В апеляційному суду ОСОБА_6 надав інші пояснення, що у жовтні можливо був у лікарні, у листопаді не прибув до КВІ через нестачу коштів, а у грудні - взагалі забув про необхідність реєстрації.
Таким чином, за результатом апеляційного розгляду встановлено, що засуджений тричі та без поважної причини не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, тобто не виконав покладений судом обов`язок, передбачений п.4 ст.76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також, що призначене судом покарання із звільненням засудженого від його відбування не здобуло належних результатів.
Це є обставиною для застосування щодо ОСОБА_6 правил ч.2 ст.78 КК України, за якими, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє його для відбування призначеного покарання.
З урахуванням викладеного, рішення суду 1-ї інстанції про поважність причини неявки ОСОБА_6 на реєстрацію є хибним, а за своїм змістом - і неумотивованим.
Відповідно до того, воно на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України, має бути скасоване з ухваленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід задовольнити подання КВІ та направити засудженого для відбування покарання.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.376,405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Жовтневого району Миколаївської області задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу.
Подання начальника Снігурівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС в Миколаївській області у відношенні засудженого ОСОБА_9 задовольнити.
Звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2014 року, яким його засуджено до одного року позбавлення волі - скасувати.
Засудженого ОСОБА_6 направити для відбування призначеного цим вироком покарання.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення цієї ухвали до виконання.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: