ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2010 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК ОСОБА_4 ,

лікаря при БВК-85 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду про звільнення від відбуття покарання засудженого, що захворів на тяжку хворобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Начальник Бучанської ВК №85 звернувся до суду із поданням, в якому просив звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання в зв`язку із його тяжкою хворобою, яка перешкоджає засудженому відбувати призначене покарання.

В судовому засіданні представника Бучанської ВК № 85 подання підтримав, просив його задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 в судове засідання не доставили у зв`язку з тяжкою хворобою.

Прокурор в судовому засіданні, проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши подання та представлені матеріали, суд вважає, що подання підлягає до задоволення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Оболонського райсуду м. Києва від 24.11.2008 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання: 28.07.2008 р. Кінець строку покарання: 28.01.2013 р. В лікарню при Бучанській ВК-85 Київської області прибув на лікування 04.11.2010 р. з ВК-85 з діагнозом: хронічний вторинний ентероколіт з вираженим синдромом порушення усмоктування в стадії кахексії. В лікарні при установі отримував лікарську допомогу з 04.11.2010р. по 19.11.2010р., однак стан засудженого погіршився. Повторно 19.11.2010р. було проведено засідання спеціальної лікарської комісії, яка вивчивши динаміку розвитку хвороби прийшла до висновку, що за встановленим діагнозом, засуджений ОСОБА_6 , хворий на тяжку хворобу, яка перешкоджає його подальшому відбуванню покарання. Згідно матеріалів особової справи засуджений мав 4 стягнення, 2 з яких знято правами начальника установи та 2 погашені в установленому законом порядку. По прибуттю в установу був працевлаштований на головному виробництві установи, за що має 3 заохочення правами начальника установи за добросовісне відношення до праці. На заходи виховного характеру, що проводяться реагує, робить для себе відповідні висновки. В колективі серед засуджених вживається, підтримує дружні стосунки з різними категоріями засуджених. До представників адміністрації установи відноситься спокійно. За характером врівноважений.

Суд, при вирішенні питання про можливість звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, враховує те, що захворювання, на яке захворів ОСОБА_6 , передбачене п.10.1 Переліку захворювань, які можуть бути підставою для представлення засуджених до звільнення від відбування покарання, затвердженого наказом ДЦВП України №3/6 від 18.01.2000 року.

При вирішенні даного питання суд враховує дані про особу засудженого, тяжкість скоєного злочину. Враховуючи дані обставини суд вважає, що в матеріалах достатньо підстав для звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, а тому подання начальника Бучанської ВК № 85 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 84 п. 2 КК України, ст. 408 КПК України, суд, -

постановив:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , 1985 року народження, від подальшого відбування покарання в зв`язку із його тяжкою хворобою.

На постанову до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 7 діб.

Суддя ОСОБА_1