Березівський районний суд Одеської області
Справа № 1-49/2011 р.
ВИРОК
9 лютого 2011 року. Березівський районний суд Одеської області в складі: головуючого: судді - Прібилова В.М..,
за участю секретаря - Музики О.Ф.,
прокурора - Васютинського О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, військовозобовязаного, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 18.12.2007 року Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з випробуванням та іспитовим терміном на 2 роки,
в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, -

27.11.2007 року ОСОБА_1, під час проведення досудового слідства по кримі-нальній справі по звинуваченню ОСОБА_2 в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, будучи допитаним в якості свідка та попередженим про кримінальну відпо-відальність за ст.384 КК України за надання завідомо неправдивих свідчень, пояснив що 10.11.2007 року у нічний час бачив ОСОБА_2, який знаходячись в стані алкогольного спяніння у зазначений день заходив, а через деякий час вийшов з двору домоволодіння потерпілої ОСОБА_3, яка мешкала по вул. Леніна 41 в с. Ряснопіль Березівського району Одеської області. Надані на досудовому слідстві свідчення ОСОБА_1, разом з іншими доказами по справі стали відповідним доказом щодо причетності ОСОБА_2 в скоєні зазначеного злочину.
03.06.2010 року, ОСОБА_1, при допиті в якості свідка у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березівського районного суду Одеської області, розташованого в м. Березівка Одеської області, при розгляді кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_2 в умисному тяжкому тілесному ушкоджені потерпілій ОСОБА_3, що спричинило її смерть, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, надав суду свідчення та пояснив, що надаючи на досудовому слідстві вищевказані свідчення, він оговорив підсудного ОСОБА_2 та вказав, що підсудного у даний час не бачив, тим самим надав суду неправдиві свідчення.
Під час проведення додаткового розслідування по вказаній кримінальній справі та повторного допиту в якості свідка, 20.11.2010 року ОСОБА_1 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за надання неправдивих свідчень, змінив надані ним в судовому засіданні 03.06.2010 року свідчення, підтвердив свідчення в якості свідка, наданих ним на досудовому слідстві 27.11.2007 року та вказав, що надані ним в суді свідчення є неправдивими та надані ним з метою уникнення ОСОБА_2 кримінальної відповідальності та в звязку з здійсненими ОСОБА_2 погрози його вбивства.
Висновки суду про винність ОСОБА_1, у завідомо неправдивому показанню свідка, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної кримінальної справи.
Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України визнав повністю та фактичних обставин справи не оспорював, підтвердив обставини викладені у обвинувальному висновку та пояснив що будучи допитаним слідчим на досудовому слідстві про кримінальній справі по звинуваченню ОСОБА_2 в спричинені тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3, від спричинення яких настала її смерть, він пояснив, що бачив підсудного, який у нетверезому стані, в нічний час заходив до двору потерпілої, а через деякий час вийшов з двору. В подальшому, при розгляді справи у суді, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в звязку з погрозами вбивством з боку ОСОБА_2, які ним були висловлені у телефонному режимі та вказівки йому змінити надані на досудовому слідстві свідчення, він боячись розправи зі сторони ОСОБА_2, змінив надані раніше свідчення та пояснив суду, що оговорив підсудного ОСОБА_2 Під час проведення подальшого розслідування та допиті його в якості свідка він зізнався слідчому та пояснив фактичні обставини, при яких він надав свідчення та вказав причину зміни свідчень. На даний час його свідчення є правдивими, ОСОБА_2 він не оговорює. В скоєному щиро кається.
З урахуванням показань підсудного у судовому засіданні, державний обвинувач звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження усіх доказів по справі у відношенні фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, що було підтримано підсудним.
Суд вважає, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності та істинності позицій, тому суд вважає за можливим не досліджувати у повному обсязі докази, стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Крім того, вина підсудного в інкримінованому йому злочині підтверджується слідуючими доказами:
- постановою Березівського районного суду Одеської області по справі 1-95/2010 року від 02.07.2010 року, в якій вказано, що судом встановлений факт надання ОСОБА_1 неправдивих свідчень (а.с.7);
- випискою з протоколу судового засідання в якому зазначено, що допитаний в якості свідка ОСОБА_1 надав неправдиві свідчення (а.с.8-12);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 20.11.2010 року в якому ОСОБА_1 фактично підтвердив факт надання ним неправдивих свідчень (а.с.13-14);
Суд вважає, винність підсудного ОСОБА_1. в інкримінованому йому злочині доведеною повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 384 КК України як завідомо неправдиве показання.
Згідно ст. 12 КК України злочин, вчинений підсудною і передбачений ч.1 ст.384 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості.
Обираючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, його відношення до скоєного, а також ту обставину, що підсудний по місцю мешкання характеризується позитивно.
До обставин, що помякшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття..
Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.
З урахуванням особи підсудного, характеризуючих даних про особу винного громадської безпеки скоєного підсудним злочину, пом'якшуючих та обтяжуючих вину обставин, суд вважає, що виправлення й перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді обмеження волі та за можливе та доцільне від призначеного покарання звільнити з випробуванням.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 384 КК України, статтями 321, 324, 328-339 КПК України Березівський районний суд Одеської області, -
ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 384 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через суд, який постановив вирок, протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя В.М.Прібилов.