УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Крижанівського
В.В.

суддів Захарчука
С. В.,

Єрещенка
A.M.

прокурора Руденка
В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Житомирі

кримінальну справу
за апеляціями державного
обвинувача по справі
та

засудженого
ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного суду від

18 січня 2007
p., яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та мешканця М. Бердичева, непрацюючого,
судимого 12 травня 2006 року за ст. 185 ч.3 КК України
на 3 роки
позбавлення волі з іспитовим строком 2
роки, -

засуджено
за ст.
187 ч.3, 69 КК України на 5
років позбавлення волі без

конфіскації
майна,

- за ст. 185 ч.3 КК України
на 3 роки
позбавлення волі,

- за ст. 198 КК України на 1 рік позбавлення
волі,

- за ст. 304
КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі
ст. 70
КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено 5
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків
частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського
міськрайонного суду від 12
травня 2006 року і
остаточно призначено ОСОБА_1у 5
років 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації майна.

Справа № 11-285 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції
Заїка Г.М.

Категорія ст. 185 ч.3, 187 ч.3 КК України Доповідач Єрещенко А.М.

2

Міра запобіжного
заходу залишена взяття під варту.

Стягнуто
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2солідарно на користь Бердичівського політехнічного коледжу 875 грн.
матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_3 120 грн.
матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4. 564, 40 грн.
матеріальної шкоди, на користь
ОСОБА_5 1122, 05 грн. матеріальної шкоди.

Цим же
вироком засуджено ОСОБА_2. вирок щодо якого в частині міри покарання не
оскаржується.

Згідно
вироку, 11 червня 2006
року у вечірній час, достовірно
знаючи, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, ОСОБА_1 вчинив психологічний вплив на нього, та обіцяючи винагороди за вчинення
злочину, втягнув ОСОБА_2у злочинну
діяльність і в цей же день біля 24
години ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проникли через вікно в приміщення їдальні
Бердичівського політехнічного коледжу,
звідки викрали майно на загальну суму 875 грн., а також
особисте майно ОСОБА_6 на суму 125
грн.

12 червня 2006 року близько 4 години ОСОБА_2 з
дворуОСОБА_7. по вул. 30 років Перемоги у
м. Бердичеві та з сараю викрав речі на
загальну суму 2184, 5 грн.

14 червня 2006 року близько 24 години ОСОБА_1
та ОСОБА_2 проникли у будинок по пров.Великому у м. Бердичеві,
де відкрито заволоділи майном ОСОБА_3 на суму 300 грн.

17 червня 2006 року біля 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проникли в приміщення їдальні ЗОШ №
2 М. Бердичева, звідки викрали
особисті речі ОСОБА_8 на загальну суму 1770,
40 грн.

21 червня 2006 року близько 3 години 30 хв. ОСОБА_2
через кватирку у вікні проникли у будинок ОСОБА_4, звідки викрав майно на загальну суму 1534, 40
грн.

26 червня 2006 року ОСОБА_2
проник в будинок ОСОБА_5 у М. Бердичеві і викрав майно на загальну суму 1122, 05 грн.

28
червня 2006
року о 4 годині
ОСОБА_2 проник в будинок ОСОБА_9, звідки
викрав майно на загальну суму 1525
грн.

29
червня 2006
року близько 3 год.30
хв. ОСОБА_2 через кватирку у вікні проник в будинок ОСОБА_10, звідки викрав майно на загальну суму 2 492 грн.

У період
з 13 по 16 червня 2006 року та з 24 по 26 червня 2006 року, а також 28
червня 2006 року
ОСОБА_1, достовірно знаючи, що майно надане йому ОСОБА_2им є
викраденим, збув його на ринку у м.
Бердичеві.

В
апеляції державний обвинувач просить змінити вирок в частині цивільного позову
і стягнути з ОСОБА_1 на користь Бердичівського політехнічного коледжу 500 грн.
матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_3 90 грн.
матеріальної шкоди. Стягнуто з Бердичівської школи-інтернату на користь
Бердичівського політехнічного коледжу 375
грн., на користь ОСОБА_3 30 грн., на користь ОСОБА_5 1122,
05 грн. та ОСОБА_4. 564,
40 грн. матеріальної шкоди.

3

Державний
обвинувач вважає, що суд безпідставно
звільнив Бердичівську школу-інтернат,
яка виконувала функцію піклувальника щодо неповнолітнього ОСОБА_2а, від відшкодування збитків, заподіяних потерпілим, так як школою-інтернатом не було вжито всіх
заходів щодо запобігання вчиненню ОСОБА_2им злочинів.

Крім
того, вважає, що судом невірно вирішена
частка стягнення матеріальної шкоди з засуджених-солідарно, так як один з засуджених є неповнолітнім.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить змінити вирок суду щодо нього, перекваліфікувати його дії на ст. 186 ч.2 КК України
посилаючись на те, що насильства, небезпечного для життя він не
застосував, прийшли до потерпілого ОСОБА_11
щоб забрати борг.

Також
просить пом'якшити міру покарання,
посилаючись на те, що суд не
врахував його щире каяття, молодий вік.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, вивчивши доводи апеляції та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляції задоволенню не підлягають.

Доводи
ОСОБА_1 про те, що його дії судом
невірно кваліфіковано за ст. 187
ч.3 КК України, а мається склад
злочину, передбачений ст. 186 ч.2 КК України є
безпідставними.

Як видно
з матеріалів справи, ОСОБА_1 наносив
удари потерпілому ОСОБА_11 в різні частини тіла, спричинивши легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

При
таких обставинах суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 187 ч.3 ЮС
України, як напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло.

При
обранні міри покарання ОСОБА_1у суд врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу засудженого, який раніше судимий і злочин скоїв у період
іспитового строку. Суд також врахував щире каяття ОСОБА_1 та сприяння розкриттю
злочину і обгрунтовано застосував
ст. 69 КК України.

При
вирішенні цивільного позову, суд
обгрунтовано стягнув з ОСОБА_2та ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в
солідарному порядку, так як згідно
ч.1 ст.
1179 ЦК
України неповнолітня особа (у віці від 14
до 18 років)
відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Вироком суду
ОСОБА_2засуджено на 4 роки 6 місяців позбавлення волі і відбуваючи покарання
його буде працевлаштовано і він буде мати самостійний заробіток з якого буде
здійснюватись стягнення на відшкодування завданої шкоди.

Суд
обгрунтовано звільнив Бердичівську шкоду-інтернат від відшкодування завданої
ОСОБА_2им матеріальної шкоди, вірно
пославшись на те, що адміністрацією
школи-інтернату приймались усі необхідні та можливі міри для повернення
ОСОБА_2до навчального закладу та запобігання вчиненню злочинів і шкода
заподіяна ОСОБА_2им настала не з вини адміністрації Бердичівської
школи-інтернату. (а.с. 82-108
т.З).

4

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
державного обвинувача та засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Бердичівського
міськрайонного суду від 18
січня 2007 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зміни.