Справа № 1-244/11 р.
ВИРОК

І м е н е м У к р а ї н и

17.10.2011 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

при секретарях . . . . . . . . . . . . . . . . . .ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 30.09.10 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 296 ч. 2, 185 ч. 1, 70 ч. 1, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

за ч. 1 ст. 129 КК України,

в с т а н о в и в :

25 листопада 2010 року приблизно о 03 год. 15 хв. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився біля кіоску «Богдан», який розміщений на Привокзальній площі у місті Бердичеві по вулиці К. Лібкнехта, 126. В цей час в нього виник конфлікт з громадянином ОСОБА_6 Під час суперечки ОСОБА_5, діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, що виникли раптово, дістав з внутрішньої кишені куртки ножа, якого приставив до живота ОСОБА_6, та виказав на його адресу погрозу вбивством. ОСОБА_6, маючи достатні на те підстави, сприйняв дану погрозу як реальну, так як у вказаній обстановці були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснивши, що 25 числа він взяв сувенірного ножа, якого знайшов раніше, замотав у пакет жовтого кольору, поклав у внутрішню кишеню куртки та пішов до товариша, щоб той подивися та сказав, чи може зшити чохол на ніж. Приблизно о 02-03 годині ночі він зустрів знайомого ОСОБА_7 та вони пили пиво біля кіоску «Богдан», що знаходиться в районі залізничного вокзалу. ОСОБА_7 відійшов справити природні потреби та в цей час до кіоску підійшло троє невідомих раніше йому осіб, які перебували в стані спяніння. З цими особами в нього виник словесний конфлікт. Один з них, як він потім дізнався ОСОБА_6, підійшов до нього та почав ображати і погрожувати. Інші стояли осторонь, але також щось говорили. У потерпілого в руках нічого не було, але він переживав за своє здоровя, оскільки потерпілий був більшим. Тоді, з метою захисту, він дістав з внутрішньої кишені ніж та приставив цей ніж до потерпілого, в область лівих ребер. Приставивши ніж, він наказав потерпілому відійти або він його поріже. Конфлікт закінчився та дані особи пішли в напрямку залізничного вокзалу, а ніж замотав в пакет та поклав у внутрішню кишеню куртки. Через декілька хвилин підійшли працівники міліції та запропонували пройти з ними. Не доходячи відділу міліції, що розташований на станції залізничного вокзалу, він вийняв ножа, яким погрожував ОСОБА_6, та передав його в руки ОСОБА_7. При цьому йому нічого не говорив, що це ніж, та що йому з ним далі робити. ОСОБА_7 взявши в руки ніж відразу викинув його в металевий смітник. Віддав ножа ОСОБА_7, бо злякався. Вважає, що діяв правомірно, оскільки захищався від потерпілого, який був більшим за нього, а також їх було більше.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 25 листопада 2010 року він разом з товаришами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ремонтували його автомобіль. Приблизно о 02-03 годині вони підійшли до кіоску «Богдан», який розміщений на території залізничного вокзалу, щоб купити сигарет. Біля кіоску знаходилося троє хлопців, один з яких ОСОБА_7, інший підсудний, а третій тоді втік і він його не знає. ОСОБА_8 попросив у когось з хлопців цигарки та між ними розпочався словесний конфлікт. Він купив цигарки та пішов до них, щоб припинити конфлікт. В цей час до нього підійшов ОСОБА_5, з яким в нього виникла словесна суперечка. Під час суперечки ОСОБА_5 дістав з-під куртки пакет, в якому знаходився ніж. Витягнувши ножа, раптово приставив його лезом до лівої нижньої частини його живота. При цьому підсудний, висловлюючись нецензурною лайкою, сказав, що позбавить його життя та підріже. Від даних слів він сильно злякався, так як відразу почав переживати за своє особисте життя. Однак ОСОБА_8 в даний момент відтягнув його та, щоб уникнути подальшого конфлікту та бійки, яка назрівала, вони вибачились перед хлопцями та пішли до пункту міліції, де розповіли про даний випадок. В подальшому працівники міліції пішли разом з ними до кіоску «Богдан», де ОСОБА_5, ОСОБА_7 та невідомому запропонували пройти до пункту міліції, що розташований на станції залізничного вокзалу. Не доходячи до даного пункту, почув як відбувся дзвін в металевому смітнику. Всі відразу зупинились та ОСОБА_8 йому повідомив, що ОСОБА_7 викинув в смітник ніж. Після цього він дістав цей ніж зі смітника та віддав працівникам міліції. У ОСОБА_5 був великий ніж, довжиною сантиметрів 50. Ні він, ні його товариші ОСОБА_5 не погрожували та тілесних ушкоджень не наносили. Від того, що ОСОБА_5 приставляв ніж, у нього на куртці лишилась подряпина. На суворості покарання не наполягає.

Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він разом зі знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ремонтували автомобіль. Вночі вирішили піти до кіоску на залізничному вокзалі, щоб купити сигарет. Біля кіоску стояли троє невідомих хлопців, серед яких був і ОСОБА_5. ОСОБА_8 підійшов до хлопців попросити цигарок і в нього з хлопцями виник словесний конфлікт. ОСОБА_6 підійшов до них та намагався забрати звідти ОСОБА_8 В нього виникла суперечка, під час якої ОСОБА_5 приставив до живота ОСОБА_6 ножа. Ніж був великий, сантиметрів 30, вістря спрямоване було на ОСОБА_6 Тоді ОСОБА_8 відтягнув ОСОБА_6 в бік, щоб уникнути бійки. ОСОБА_6 був шокований та переляканий. Після цього вони пішли до пункту міліції, що знаходиться на залізничному вокзалі, де розповіли працівникам міліції про даний конфлікт. Працівники міліції пішли разом з ними до кіоску, де невідомим хлопцям запропонували пройти до пункту міліції. Коли всі учасники конфлікту йшли до пункту міліції, він побачив, як один з хлопців викинув у смітник ніж, яким ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_6 В подальшому даний ніж працівниками міліції був вилучений та оглянутий. В ході конфлікту ні він, ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_8 невідомим хлопцям не погрожували.

Відповідно до оголошених та досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_7, даних під час досудового слідства, встановлено, що 25.11.10 приблизно о 03 годині він знаходився біля кіоску «Богдан» в районі залізничного вокзалу, де вживав разом із знайомим ОСОБА_5 пиво. Через деякий час до них підійшло троє невідомих чоловіків, прізвище одного з них він в подальшому взнав як ОСОБА_6, з яким у них виник словесний конфлікт В цей час він відійшов за кіоск та коли повернувся через декілька хвилин, даних осіб вже не було. Відразу до них підійшов наряд міліції та запропонували всім пройти до залізничного вокзалу. Не доходячи до відділу міліції ОСОБА_5 всунув йому в руки загорнутий в пакет металевий предмет, при цьому нічого не говорив, що це таке. Побачивши, що це ніж, він відразу його викинув в металевий смітник, внаслідок чого відбувся дзвін. Всі хто йшли позаду, а саме ОСОБА_6, двоє його знайомих та працівники міліції, дістали даний пакет з ножем, який йому передав ОСОБА_5 В подальшому даний ніж був вилучений та оглянутий працівниками міліції (а.с. 38).

З показань свідка ОСОБА_8, даних в ході судового слідства, вбачається, що він разом зі знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ремонтували автомобіль. Вночі пішли до залізничного вокзалу, щоб купити цигарки. Підійшовши до кіоску, між ними та трьома невідомими виник словесний конфлікт, в ході якого підсудний ОСОБА_5, витягнув з куртки ножа, підійшов до ОСОБА_6 та приставив цього ножа до живота ОСОБА_6 Ніж був великий, довжиною сантиметрів 30-35. Тоді він відтягнув ОСОБА_6 в бік, щоб уникнути подальшого конфлікту. Після цього вони пішли до лінійного пункту міліції, де розповіли працівникам міліції про погрози ножем. Працівники міліції пішли разом з ними до кіоску, де хлопцям запропонували пройти до пункту міліції. Один з хлопців втік, а коли решта йшла до пункту міліції, один з хлопців викинув ніж до смітника. Потім працівники міліції вилучили цей ніж.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_5 також підтверджується:

- даними протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин від 25.11.10, в якому ОСОБА_6, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив про те, що 25 листопада 2010 року о 03 год. 15 хв. на пл. Привокзальній в м. Бердичеві невідомий в компаній двох друзів приставив ніж до живота та погрожував фізичною розправою (а.с. 4);

- даними протоколу огляду місця події від 25.11.10 з фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто вилучений ніж, яким ОСОБА_5 погрожував потерпілому (а.с. 5-7);

- даними протоколу огляду місця події від 25.11.10 з фототаблицею до нього, при проведенні якого на куртці потерпілого, на правій передній нижній частині, зафіксовано пошкодження у вигляді горизонтального розрізу, довжиною 0,5 см., що утворився в результаті дії ножа ОСОБА_5 (а.с. 8-10);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01.02.11 з фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 розповів та показав як саме приставив ніж до живота ОСОБА_6, тримаючи ніж у правій руці (а.с. 69-70);

- даними протоколу огляду речей, в подальшому визнаних речовими доказами, від 08.12.10, в ході якого оглянуто ніж загальною довжиною 415 мм., довжиною клинка 260 мм., шириною клинка 34 мм., з надписом на клинку «ИЗМЕНА», а також куртку потерпілого ОСОБА_6 з пошкодженням у вигляді розрізу (а.с. 87).

Показання підсудного про те, що вів діяв в рамках необхідної оборони, суд розцінює як захисну позицію та намір уникнути відповідальності. Так, проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема показання потерпілого ОСОБА_6, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, суд вбачає, що ні потерпілим, ні будь-ким іншим, погроз чи дій, у відношенні до підсудного не вчинялось та відповідно підсудний не мав підстав для захисту своїх або будь-кого іншого інтересів та не мав підстав побоюватись за своє життя чи здоровя. Його поведінка була викликана виключно власним бажанням та була спрямована на залякування потерпілого. Відсутність стану необхідної оборони також підтверджується участю в конфлікті з обох сторін однакової кількості осіб, однак потерпілий з друзями значно старші, тоді як підсудний та його друзі мають молодий вік. Реальність погроз підтверджується обставинами скоєння злочину вночі, за відсутності будь-кого зі сторонніх осіб, підсудний з друзями перебували в стані алкогольного спяніння, підсудний висловлював погроз зі вживанням нецензурної лайки та з застосуванням ножа, довжиною більше 40, який було приставлено до життєво важливого органу з силою, про що свідчить розріз на куртці потерпілого. Все наведене вказує на висловлення погроз вбивством в обстановці, що дає реальні підстави побоюватись здійснення цих погроз. Про сприйняття погроз вбивством реальними, крім показань потерпілого, свідчать також показання свідків, які підтвердили переляк потерпілого після висловлення погроз.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 129 КК України, як погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози (погроза вбивством).

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 2 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Підсудний раніше судимий за злочини проти власності та проти громадського порядку, вчинив злочин протягом іспитового строку, визначеного судом при звільненні його від відбування покарання з випробуванням, не працює, перебуває на обліку у Бердичівському ВКВІ, проживає з бабусею та дідусем, за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило.

Обставин, що помякшують його покарання суд не встановив. Суд не визнає обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_5, щире каяття, оскільки підсудний заперечує свою вину у вчиненні злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудному, суд визнає: рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу підсудного, який раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення корисливого злочину та злочину проти громадського порядку, звільнений від відбування покарання з випробування та вчинив злочин протягом іспитового строку, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства неможливе, призначаючи покарання у виді обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2010 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати за проведення судової експертизи холодної зброї та судової дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_5

Підстав для зміни обраного щодо підсудного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2010 року та призначає ОСОБА_5 до відбуття 2 (два) роки обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_5 залишити попередній підписку про невиїзд.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженим ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 361 грн. 20 коп. судових витрат за проведення судової експертизи холодної зброї, та 206 грн. 40 коп. судових витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи (одержувач: НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області на рахунок 1843, банк одержувача: ГУДКУ в Житомирській області МФО-811039).

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили : куртку, що знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 повернути законному володільцю ОСОБА_6; ніж, який зберігається в камері схову речових доказів Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії даного вироку.

Головуючий - суддя О.С. Яковлєв