Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні 26 травня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 000811 щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Гродно

Гродненської області Республіки Білорусь, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

за ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_5, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_4, просить вирок та ухвалу щодо нього скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, а саме положень ст. 69 КК України, внаслідок чого ОСОБА_4 було призначене покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості.

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 21 листопада 2013 року о 16 годині 35 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. К.Лібнехта зі сторони вул. Мелітопольської в напрямку с. Малокаховка в районі перехрестя з вул. І.Золіна м. Каховка, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, наближаючись до розташованого там нерегульованого пішохідного переходу, маючи змогу об'єктивно виявити на пішохідному переході пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості, або зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, який переходив проїзну частину по вказаному пішохідному переході зліва на право відносно руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року зазначений вирок районного суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а апеляційні скарги потерпілої, засудженого та його захисника - без задоволення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається із наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначені засудженому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, обставини, що пом'якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його.

Так, суд першої інстанції врахував, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем останнього працевлаштування та місцем проходження військової служби, а за місцем проживання - задовільно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, місце події не залишив, не ухилявся від участі в проведенні досудового слідства та від участі в судовому розгляді справи, думку потерпілої. Повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування моральної шкоди враховано судом як обставини, що пом'якшують покарання, при цьому обставин, що обтяжують покарання, встановлено не було.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання, суд першої інстанції зробив правильний висновок про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, проте дійшов правильного висновку про можливість застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 положення частини 1 статті 69 КК України, визначивши йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 2 статті 286 КК України.

При розгляді апеляційних скарг засудженого, захисника та потерпілої суд апеляційної інстанції їх доводи щодо призначеного покарання перевірив і своє рішення належним чином мотивував, вказавши, що обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах, були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_4 покарання і підстав для пом'якшення або призначення більш суворого покарання не знайшов. При цьому апеляційний суд врахував та належним чином перевірив обставини, на які є посилання і в касаційній скарзі. Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Безпідставними є доводи касаційної скарги щодо необхідності врахування при призначенні покарання ОСОБА_4 наслідків у вигляді смерті людини, оскільки вказана ознака злочину прямо впливає на його кваліфікацію, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст. 67 ч. 4 КК України не може ще раз бути врахована при призначенні покарання як така, що його обтяжує.

Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги, скасування вироку і ухвали щодо ОСОБА_4 та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції немає, в зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 428 ч. 2 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити потерпілій ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ ___________________

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9