Справа № 1 -24,
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2008 року Диканський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - голови суду Новака Д.І.

при секретарі - Серзі Н.Л.

за участю прокурора - Рощепи Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Диканька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Кам'янець - Подільський Хмельницької області,
проживаючого в АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов'язаного, раніше судимого 18 вересня 2007 року Диканським районним
судом Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України /в редакції 2001 року/ до одного року і шести
місяців виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 % його заробітку, -

за ст. 389 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше
засудженим вироком Диканського районного суду Полтавської області від 18.
09. 2007 року за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді до одного
року і шести місяців виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 % його
заробітку, знаючи про необхідність відбування призначеного судом
покарання, без поважних на те причин ухилявся від його відбуття.

Так, 16 жовтня 2007 року
підсудний ОСОБА_1 був офіційно викликаний до Диканського РП КВІ для вирішення
питання відбуття ним призначеного судом покарання, де йому було роз'яснено порядок та умови відбуття
призначеного йому покарання у ПП «Диканський меблевий комбінат» та попереджено
про наслідки ухилення від відбування покарання. Однак, не зважаючи на винесене
йому раніше попередження, підсудний в листопаді 2007 року допустив 12 прогулів
без поважних причин, за що 03 грудня
2007 року був звільнений з роботи.

Будучи звільненим з роботи,
підсудний ОСОБА_1 без поважної на те причини 14. 12. 2007 року не з'явився на
реєстрацію до Диканського РП КВІ. 17. 12.
2007 року підсудний працівником міліції був доставлений до кримінально -
виконавчої інспекції, де йому було винесене офіційне попередження, роз'яснено
порядок та умови відбуття призначеного йому покарання та попереджено про
наслідки ухилення від нього.

Цього ж дня підсудний ОСОБА_1 був
притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене 13. 12. 2007 року
адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, за яке відбув
покарання у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб. За таке ухилення
від відбування виправних робіт підсудному ОСОБА_1 18 грудня 2007 року повторно було винесене
офіційне попередження органом кримінально - виконавчої системи. Однак і після
цього до відбуття покарання у вигляді виправних робіт підсудний не приступив.

Ухилення підсудного ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання привело до того, що станом на 26 грудня 2007
року невідбуте покарання ним у вигляді виправних робіт становило 17місяців і 3
дні і таким воно залишилося на день розгляду справи в суді.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 389 ч.2 КК України визнав повністю та детально пояснив, що
він, будучи засудженим 18. 09. 2007 року вироком Диканського районного суду за
ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді одного року і шести місяців
виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 % його заробітку та знаючи
про необхідність відбуття цього покарання, без поважних на те причин в період
відбуття покарання в ПП «Диканський меблевий комбінат» в листопаді 2007 року допустив прогули без
поважних причин, за що 03 грудня 2007 року був звільнений з роботи та 17. 12.
2007 року отримав офіційне попередження
від інспектора Диканського РП КВІ. Цього
ж дня він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 13.
12. 2007 року адміністративного правопорушення, а після цього йому повторно
було винесене офіційне попередження про недопущення ухилення від покарання у
вигляді виправних робіт. До цього часу він ніде не працює і покарання не
відбуває.

Так як підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю,
в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі він не має, то
після роз'яснення йому положень та наслідків,
передбачених ст.299 КПК України, судове слідство по справі було обмежене
допитом підсудного, свідка ОСОБА_2 та дослідженням матеріалів справи, що
стосуються особи підсудного.

Кваліфікація
злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст.
389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді виправних
робіт, є вірною, так як підсудний ОСОБА_1, будучи засудженим 18. 09. 2007 року
Диканським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді
одного року і шести місяців виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10
% його заробітку та знаючи про необхідність відбуття цього покарання в ПП
«Диканський меблевий комбінат», без поважних на те
причин в листопаді 2007 року допустив
прогули, за що 03. 12. 2007 року був звільнений з роботи і після цього
до відбуття покарання не приступив, незважаючи на винесені йому офіційні
попередження, притягувався до адміністративної відповідальності, і цими своїми
діями допустивухилення від відбування покарання у вигляді виправних робіт,
невідбутий термін якого складає 17 місяців і 3 дні.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного, суд враховує каяття підсудного та відсутність тяжких наслідків
вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд по справі не вбачає.

Приймаючи до уваги той факт, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин умисно, не
займається суспільно - корисною діяльністю, в період відбуття покарання
притягувався до адміністративної відповідальності та негативно характеризується, що в сукупності свідчить про підвищену суспільну небезпечність підсудного,
суд не вбачає підстав для застосування до підсудного положень ст. ст. 69, 75 КК
України при призначенні покарання, а
вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та
попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання у вигляді
арешту.

Крім того, призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ту обставину, що вказаний злочин
підсудний вчинив у період не відбутого покарання у вигляді 17 місяців і 3 днів
виправних робіт за вироком Диканського районного суду від 18 вересня 2007 року,
що в перерахунку згідно ст. 72 КК України становить невідбутих 5 місяців і 21
день арешту і вважає необхідним призначити йому покарання відповідно до ст. 71
КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання підсудному до покарання за
ст. 389 ч.2 КК України частково невідбутого ним покарання за вироком суду від
18. 09. 2007 року у вигляді 4 місяців арешту.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 повинен відбувати покарання в місцях
ізоляції від суспільства, то міру запобіжного західу йому необхідно змінити з підписки про невиїзд на
утримання під вартою, взявши підсудного під варту із зали суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 327, 332-335,
339 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389
ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту.

За сукупністю вироків
відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання у вигляді двох
місяців арешту частково приєднати невідбуте покарання засудженим ОСОБА_1 за
попереднім вироком Диканського районного суду від 18. 09. 2007 року
перерахованого з виправних робіт у арешт у вигляді чотирьох місяців арешту, і
остаточно до відбування засудженому ОСОБА_1
визначити покарання у вигляді шести місяців арешту.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про
невиїзд на утримання під вартою, взявши засудженого під варту із зали суду, і
строк відбуття покарання обчислювати з 29 лютого 2008 року .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області шляхом
подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд на протязі 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженим ,що знаходиться під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий : /підпис/

Копія вірна:

Голова Диканського районного суду
Д.І. Новак