Провадження 11/792/372/13
Головуючий в 1-й інстанції
Справа 1/2208/38/42
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2013 року Колегія
суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Хмельницької області в складі :

головуючого - судді Вітюка В.Ж.,

суддів Дуфнік
Л.М., Барчука В.М.,

з участю секретаря с/з Купельської
Н.П.,

прокурора Лугового
О.П.,

представника

потерпілих ОСОБА_3,

захисників

засудженого ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

засудженого ОСОБА_6,

перекладача ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляціями
прокурора, що брав участь в суді першої
інстанції, засудженого ОСОБА_6 та його
захисника ОСОБА_5 на вирок
Кам"янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 21 травня
2012 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, росіянина, громадянина
Російської Федерації, уродженця
м.Кам'янця-Подільського Хмельницької
області, зареєстрованого у АДРЕСА_1,
неодруженого, з вищою освітою,
працюючого помічником менеджера ЗАТ
"Ротофлекс" у м.Москва, раніше не
судимого, -

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 13
років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу
вироку в законну силу залишено
попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6
постановлено рахувати з 21 травня 2012
року, зараховано у строк покарання
термін тримання під вартою з 09 серпня
2011 року по 21 травня 2012 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9
задоволено частково.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі
120000 грн.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_9 2500 грн. витрат за
послуги представника.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при
УМВС України в Хмельницькій області
судові витрати за проведення
експертизи в сумі 844 грн. 20 коп.

Долю речових доказів вирішено
відповідно до вимог ст.81 КПК України 1960
року.

За вироком суду, засуджений ОСОБА_6 09
серпня 2011 року вчинив умисне вбивство
ОСОБА_10 за наступних обставин.

08 серпня 2011 року о 12 годині у
м.Кам'янці-Подільському, ОСОБА_6
зустрівся з знайомими, серед яких був і
його товариш ОСОБА_10, вони спільно
відпочивали та вживали спиртні напої
продовж дня до ночі 9 серпня 2011 року.
Біля 2 години ночі вони підійшли до
магазину „Абсолют", де продовжували
розпивати спиртне, при цьому між ОСОБА_6
та ОСОБА_10 тривала суперечка про
розуміння „злочинних понять".

ОСОБА_6 09 серпня 2011 року, о 2 годині, у
м.Кам'янці-Подільському, по проспекту
Грушевського, 56, біля магазину
„Абсолют", в стані алкогольного
сп'яніння, під час суперечки з ОСОБА_10,
через суперечку про „злочинні поняття"
та неприязнь до потерпілого вирішив
позбавити життя ОСОБА_10

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер своїх дій та, бажаючи смерті
потерпілого, ОСОБА_6 виявив в кишені
розкладного ножа, розклав його і з
метою позбавлення життя ОСОБА_10, підбіг
до потерпілого та із застосуванням
значної сили, умисно та ціленаправлено,
несподівано наніс ОСОБА_10 удар ножем в
область життєво-важливих органів -
зліва в грудну клітку, спричинивши
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження
небезпечні для життя в момент
заподіяння у виді проникаючого
колото-різаного одиночного ножового
поранення лівої половини грудної
клітки з пошкодженням міжреберних
м'язів, перекарда серця, лівого вушка
серця, верхнього краю четвертого ребра
в хрящовому відділі по білягрудинній
лінії зліва, що привели до розвитку
крововтрати і тампонади серця, що
вилилось кров'ю в перекард, які
неминуче стали наслідком смерті
ОСОБА_10, яка настала в лікарні тієї ж
ночі, і відповідно до висновку
судово-медичного експерта перебувають
у прямому причинному зв'язку з
настанням смерті.

В апеляції, зі змінами до неї, як видно з
їх змісту, засуджений ОСОБА_6 просить
вирок суду змінити, не оспорюючи
кваліфікації його дій, просить
пом'якшити призначене покарання,
застосувавши положення ст.69 КК України,
вважає, що суд першої інстанції не взяв
до уваги ті обставини, що потерпілій
було повністю відшкодовано
матеріальну та частково моральну
шкоду, його активну участь в розкритті
злочину, розкаяння у вчиненому, що він
раніше не судимий, вчинив злочин в
молодому віці, позитивні
характеристики, безпідставно не
врахував як пом'якшуючі покарання
обставини, його щире каяття, а також
вчинення злочину під впливом сильного
душевного хвилювання, викликаного
протиправними або аморальними діями
потерпілого. Призначене покарання
вважає надто суворим. Засуджений в
своїй апеляції вказує також на
необґрунтоване визнання судом
обставини, що обтяжує його покарання,
вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння, а також на
безпідставне незастосування судом
положень ст.69-1 КК України при
призначенні покарання.

Як видно зі змісту апеляції захисника,
той фактично просить вирок суду щодо
ОСОБА_6 змінити, в діях засудженого не
було умислу на вбивство, навіть за
умови наявності в діях засудженого
ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК
України, вважає, що обране засудженому
покарання не відповідає особі
засудженого через його суворість,
просить застосувати щодо засудженого
ОСОБА_6 положення ст.69 КК України. Суд
безпідставно не врахував як
пом'якшуючі покарання обставини, його
щире каяття, а також вчинення злочину
під впливом сильного душевного
хвилювання, викликаного протиправними
або аморальними діями потерпілого. Ці
обставини, які суд не взяв до уваги як
пом'якшуючі, та ті, на які суд послався у
вироку суду, як на пом'якшуючі його
покарання обставини, на думку
апелянтів, істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого, та давали суду
першої інстанції підстави для
застосування ст.69 КК України.

Прокурор в апеляції та у змінах до неї,
як видно з їх змісту, не оспорюючи
доведеності вини засудженого та
правильності кваліфікації його дій,
просить вирок суду скасувати, в зв'язку
з м'якістю призначеного судом
покарання, постановити новий вирок,
засудивши ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України
на 15 років позбавлення волі.

Вказує, що призначене ОСОБА_6 покарання
не відповідає вимогам ст.65 КК України, а
суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_6
вчинив особливо тяжкий злочин в стані
алкогольного сп'яніння, намагався
уникнути відповідальності, свою вину
визнав частково, змінюючи неодноразово
свої показання, що свідчить про його
підвищену суспільну небезпеку.

В запереченнях на апеляцію захисника
ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_9 просить подану
захисником апеляцію залишити без
задоволення. Вказує, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.115 КК України, призначив йому
справедливе покарання, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
сукупність всіх обставин злочину, дані
про особу винного і обставини що
пом'якшують та обтяжують покарання,
своє розкаяння у вчиненому засуджений
висловив лише під час судових дебатів
та в останньому слові.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 25 липня 2012
року вирок Кам"янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 травня 2012 року щодо
ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляції
засудженого та його захисника,
прокурора - без задоволення.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2013 року
ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 25 липня 2012 року щодо ОСОБА_6
скасовано, а справу направлено на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора, пояснення та виступ в
судових дебатах і останньому слові
засудженого та думку його захисника, на
підтримку поданих апеляцій з
посиланням на зазначені у них доводи,
представника потерпілої, що заперечив
проти апеляцій засудженого та його
захисника, підтримав апеляцію
прокурора, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що апеляції
засудженого ОСОБА_6 та його захисника
ОСОБА_5 підлягають до задоволення
частково, а апеляція прокурора
задоволенню не підлягає в силу
наступних підстав.

Винність засудженого ОСОБА_6 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК
України, у умисному протиправному
заподіянні смерті іншій людині, тобто
вбивстві повністю підтверджуються
зібраними у справі та дослідженими в
судовому засіданні доказами.

ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду
вину в умисному вбивстві потерпілого
ОСОБА_10 визнав повністю, за виключенням
того, що при цьому перебував у стані
алкогольного сп'яніння та щиро
розкаявся.

Об'єктивно вина засудженого ОСОБА_6
підтверджується:

- показаннями в суді свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, які були очевидцями злочину та
вказували на обставини вбивства
засудженим потерпілого ОСОБА_10, на
агресивну та усвідомлену поведінку
засудженого до, під час та після
вчинення злочину, вказували на умисне
нанесення засудженим удару ножем
потерпілому; свідок ОСОБА_16 в суді
також показав, що потерпілий лише після
сутички з ОСОБА_6 отримав смертельне
ушкодження, йому ніхто, окрім ОСОБА_6, не
наносив удару;

- даними протоколу огляду місця
вчинення злочину - території біля
магазину „Абсолют в
м.Кам"янці-Подільському, по проспекту
Грушевського, 56, було виявлено та
вилучено складний ніж, яким ОСОБА_6
наніс удар потерпілому ОСОБА_10;

- даними огляду трупа потерпілого
ОСОБА_10 від 09 серпня 2011 року
встановлено та зафіксовано, що в
передній поверхні грудної клітки зліва
є колото-різана проникаюча всередину
рана, веретеноподібної форми, з
загостреним верхнім кутом,
внутрішньо-нижній кут П-подібної форми,
косо розташована на 2 і 8 години
відповідно по годинниковому
циферблату (т.1 а.с.31-33);

- даними висновку судово-медичної
експертизи №140 від 21 вересня 2011 року (т.1
а.с.127-130) встановлено, що потерпілому
ОСОБА_10 було спричинено проникаюче
колото-різане одиночне ножове
поранення лівої половини грудної
клітки з пошкодженням міжхребцевих
м'язів, перекарда серця, лівого вушка
серця, верхнього краю четвертого ребра
в хрящовому відділі по білягрудинній
лінії зліва, що призвели до розвитку
крововтрати і тампонади серця
вилившоюся кров'ю в перекард, і ці
тілесні ушкодження перебувають в
прямому причинному зв'язку з настанням
смерті, внаслідок отримання яких
ОСОБА_10 помер;

- даними додаткової
судово-медичної експертизи №5 від 27
квітня 2012 року (т.2 а.с.198-201) встановлено,
що тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10
в вигляді колото -різаного
проникаючого поранення лівої половини
грудної клітки з пошкодженням
міжреберних м'язів, перекарда серця,
лівого вушка серця, верхнього краю 4-го
ребра в хрящовому відділі по
білягрудинній ліній зліва утворює
раньовий канал довжиною біля 9,2 см, що
йде зверху вниз, спереду назад, зліва
направо, який утворився внаслідок
удару предметом з колючо-ріжучою
травмуючою поверхнею - ножа, однобічною
заточкою з прикладанням значної сили і
по ступеню тяжкості відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, які
небезпечні для життя в момент
спричинення, мають ознаки смертельних
та стоять в прямому причинному зв'язку
з настанням смерті потерпілого ОСОБА_10
За висновками експерта такі тілесні
ушкодження на трупі ОСОБА_10 утворились
в результаті одного чинника від дії
предметом з колючо-ріжучою травмуючою
поверхнею - ножа з однобічною заточкою
за умов і в термін вказаних в фактичних
обставинах справи. При цьому, в момент
спричинення виявлених тілесних
ушкоджень засуджений та потерпілий
перебували в вертикальному положенні
обличчям один до одного, виключалось
утворення смертельного раньового
каналу по механізму падіння на предмет
з колючо-ріжучою травмуючою поверхнею,
тілесні ушкодження мають ознаки
смертельних, несумісних з життям, а
тому, навіть при наданні своєчасної
медичної допомоги смерть була
неминучою, а здатність до життя -
виключалась;

- показаннями судово-медичного
експерта ОСОБА_23, який підтвердив та
пояснив висновки експертизи,
підтвердивши, що удар був нанесений з
прикладенням значної сили;

- даними висновку судово-медичної
експертизи №105-МК від 28 вересня 2011 року
(т.1 а.с.218-223) встановлено, що рана з
колото-різаним пошкодженням хрящової
тканини 4 ребра, вилучена з лівої
половини грудної клітки трупа ОСОБА_10,
могла утворитись від одноразової
колючо-ріжучої травмуючої дії клинка
ножа, який належав ОСОБА_6, та вилучений
на місці вбивства під час огляду місця
події біля будівлі „Абсолют";

- даними висновків амбулаторної
судово-психіатричної експертизи №370
від 29 серпня 2011 року (т.1 а.с.240-241) ОСОБА_6
не страждає та не страждав на момент
вчинення інкримінованого йому злочину
хронічним психічним захворюванням або
розладом, яке позбавляло б його змоги
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, тому він міг та може
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, тобто відносно скоєного
ОСОБА_6 слід вважати осудним. ОСОБА_6 під
час вчинення злочину в стані
фізіологічного афекту не перебував;

- даними додаткової комплексної
судово-психіатричної (психологічної)
експертизи №92 від 02 березня 2012 року (т.2
а.с.166-172) встановлено, що ОСОБА_6 під час
конфлікту з ОСОБА_10 в емоційному стані,
який би вплинув на його свідомість та
поведінку, не знаходився. Ситуацію
делікту ОСОБА_6 описував достатньо,
амнезії, афективної звуженості
свідомості, фрагментарності
сприйняття не було. ОСОБА_6 в період,
який передував скоєнню злочину,
внаслідок дій потерпілого ОСОБА_10, а
саме внаслідок образи, та в момент
вчинення злочину в емоційному стані,
який би суттєво вплинув на його
свідомість та поведінку, не перебував.
Також ОСОБА_6 не перебував в стані
фізіологічного афекту, вираженого
емоційного збудження або емоційного
напруження, що можуть розглядатись як
психологічна підстава стану сильного
душевного хвилювання;

- показаннями експертів ОСОБА_24 та
ОСОБА_25, які підтвердили та пояснили
висновки експертиз;

- даними протоколів допиту як
підозрюваного (т.1 а.с.49-50) та протоколів
відтворень обстановки і обставин події
з застосуванням відеозапису (т.1 а.с.54-56),
як обвинуваченого (т.1 а.с.66-67, т.2 а.с.18-20)
ОСОБА_6 вказував про обставини
вчиненого ним вбивства, які місцевий
суд обґрунтовано визнав за достовірні
та поклав в обґрунтування вироку.

Місцевий суд в оскаржуваному вироку
зазначив обтяжуючу покарання
обставину - перебування засудженого
під час вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Як встановлено в ході апеляційного
розгляду, ОСОБА_6, після затримання у
м.Хмельницькому та написання ним явки з
повинною, співробітником
Кам"янець-Подільського МВ УМВС України
в Хмельницькій області ОСОБА_20 було
доставлено в Кам"янець-Подільську
міську лікарню №1, де о 16 год. 30 хв.
останнього освідували на стан
алкогольного сп'яніння.

Згідно з даними запису у журналі
реєстрації осіб, що проходять
освідування за 2011 рік, що оглянуті в
судовому засіданні та висновку №1130 від
09.08.2011 року у ОСОБА_6 на момент огляду
ознак сп'яніння не виявлено.

Допитана як свідок-лікар ОСОБА_21
зазначила, що проводила освідування
засудженого, якого доставив працівник
міліції. Зовнішніх ознак того, що
доставлена на освідування особа
вживала алкогольні напої не було. Після
проведення дослідження за даними
технічного приладу у ОСОБА_6 ознак
алкогольного сп'яніння не виявлено.
Відібрання крові для дослідження не
проводилось, так як результати
дослідження ніхто не оспорював, а також
не було для цього підстав із звернення
працівника правоохоронного органу.

Як свідок ОСОБА_21 так і запрошений на
засідання апеляційного розгляду
справи в якості спеціаліста - лікар
Хмельницького обласного
наркодиспансеру ОСОБА_22 зазначили, що
при вживанні алкоголю у таких
кількостях, які вказав у своїх
первинних показаннях на досудовому
слідстві ОСОБА_6, а також
свідки-очевидці події ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, у засудженого
мали б бути виявлені, за спливом такого
проміжку часу від події злочину,
залишкові ознаки вживання алкоголю, а
не 0,0 о/оо, що зафіксував медичний
прилад за результатами дослідження
засудженого.

З огляду на викладене, у колегії суддів
виникли обґрунтовані сумніви щодо
правдивості показань ОСОБА_6 в якості
підозрюваного та вищевказаних свідків
щодо вживання останнім до вчинення
вбивства алкогольних напоїв.

У відповідності до вимог ч.3 ст.62
Конституції України обвинувачення не
може ґрунтуватися на доказах,
одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що обтяжуючу
покарання обставину - перебування
ОСОБА_6 в момент вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння, слід
виключити з вироку, і як наслідок,
пом'якшити йому призначене місцевим
судом покарання.

При цьому, колегія суддів враховує, що
місцевий суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6
вчинив особливо тяжкий умисний злочин,
яким посягнув на найвищу соціальну
цінність - життя людини, врахував особу
засудженого, який раніше не судимий та
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, фізично та психічно
здоровий, працює та за місцем роботи,
проживання та попереднього навчання
характеризується виключно позитивно,
має певні досягнення в спорті, визнання
засудженим своєї вини, що той щиро
жалкує у вчиненому, активно сприяв
органам досудового слідства у
розкритті злочину є особою молодого
віку, а також добровільно відшкодував
потерпілій 50000 грн. завданої злочином
шкоди.

Разом з цим, колегія суддів не
знаходить підстав для застосування
ст.69 та 69-1 КК України при визначенні
розміру покарання ОСОБА_6, так як однією
із умов для цього є добровільне
відшкодування завданого збитку або
усунення заподіяної шкоди, однак
незважаючи на те, що засуджений
добровільно відшкодував потерпілим
матеріальну шкоду у повному обсязі та
частково моральну, у останніх залишись
претензії до ОСОБА_6 в частині
невідшкодованої моральної шкоди, яку
засуджений з моменту проголошення
вироку жодним чином не намагався
сплатити.

Також доводи апеляції захисника та
засудженого про те, що місцевий суд
безпідставно не визнав як пом'якшуючу
покарання обставину вчинення
засудженим злочину під впливом
сильного душевного хвилювання,
викликаного протиправними або
аморальними діями потерпілого, не
знайшли свого підтвердження. Суд
першої інстанції ретельно, дослідивши
докази по справі у тому числі висновок
додаткової комплексної
судово-психіатричної (психологічної)
експертизи №92 від 02.03.2012 року дійшов
обґрунтованого висновку, що потерпілий
не вчиняв щодо засудженого будь-яких
характерних дій, які б раптово
викликали в нього тимчасове
затьмарення свідомості настільки, що
він не розумів значення вчинюваних ним
дій, доводи засудженого про вчинення
ним злочину в стані сильного душевного
хвилювання перевірялись судом першої
інстанції та не знайшли свого
підтвердження. З такими висновками
погоджується також колегія суддів. Та
обставина, що між засудженим та
потерпілим виникла суперечка, яка
тривала деякий час, за даних обставин
справи, не було для засудженого
несподіваним, він розумів про що
йдеться, не давала суду підстав
вважати, що злочин був вчинений під
впливом сильного душевного хвилювання,
а відтак в суді і не було підстав
визнавати наявності пом'якшуючої
покарання обставини - вчинення злочину
під впливом сильного душевного
хвилювання, викликаного протиправними
або аморальними діями потерпілого, про
що вказували в своїх апеляціях
засуджений та його захисник.

Беручи до уваги наведене, підстав для
задоволення апеляційних вимог
засудженого та його захисника у
повному обсязі, а відтак і прокурора -
про постановлення нового вироку та
посилення покарання ОСОБА_6, колегія
суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України (в ред. 1960 року),
п.п.11, 15 Перехідних положень КПК
України, колегія суддів судової палати
, -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 та його
захисника - адвоката ОСОБА_5
задовольнити частково, а апеляцію
прокурора- залишити без задоволення.

Вирок Кам"янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 травня 2013 року щодо
ОСОБА_6 змінити.

Виключити із мотивувальної частини
вироку обтяжуючу покарання обставину -
перебування ОСОБА_6 в стані
алкогольного сп'яніння.

Пом'якшити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.115
КК України, зменшивши його до 11 років
позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

суддя апеляційного суду

Хмельницької області
В.Ж. Вітюк