ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Копія: Справа №
1-60/2007р.

25 квітня 2007
року Великобагачанський районний суд
Полтавської області

в складі головуючого-судді Білецької В.І.

при секретарі Гавриленко Н.В.

з участю прокурора Беркута Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Велика Багачка
кримінальну справу по

обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Довгалівка В-Багачанського р-ну

Полтавської області, громадянина
України, українця, не одруженого,

з повною загальною середньою
освітою,

не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК

України раніше не судимий,

за ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05-06 лютого 2007 року біля села Довгалівка Великобагачанського району
Полтавської області у лісовому масиві, який
відноситься до лісів першої групи - захисні ліси і згідно ст. 4 Лісового кодексу України є лісовим фондом, підсудній
ОСОБА_1, не маючи спеціального дозволу на використання лісових
ресурсів, одержання якого передбачено ст. 51 Лісового кодексу України,
здійснив порубку 9 дерев липи.

За допомогою пилки «Дружба-2» на пні випиляв 8 дерев липи, одне дерево липи
не допиляв, чим завдав матеріальної шкоди державі в
особі Великобагачанської селищної ради на суму 4 717 грн.
50 коп., що є істотною шкодою.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю і суду
показав, що 05.02.2007 року він запропонував ОСОБА_2, у якого
тимчасово працював на будівництві, 9 дерев липи, які він міг спиляти у садку
своєї бабусі в селі Довгалівка у Великобагачанському районі. Останній прийняв
його пропозицію і виділив йому для роботи людей, дав бензопилу «Дружба» та сокиру і підвіз їх своєю машиною до села
Довгалівка. Коли вони прийшли до господарства його бабусі ОСОБА_3, то побачили,
що липи ростуть в яру, з якого вони не в змозі їх
витягти, бо було слизько. Тоді вони пішли до лісового масиву і почали там
пиляти липу. В перший день вони спиляли 4
деревини, а на другий день спиляли ще 4, а коли почали пиляти п»яту, то якийсь чоловік їх прогнав. Про те, що ці дерева пиляти
неможна він знав, дозволу на порубку в нього не було,
але хлопцям про це він нічого не повідомив.

Позов прокурора на суму 4 717 грн.
50 коп. визнає.

На прохання учасників процесу суд, з дотриманням вимог ст. 299 КПК України,
виніс постанову про обмеження обсягу дослідження доказів по справі лише допитом
підсудного, а тому інші докази судом не досліджувалися.

Встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що показання
підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються.

Дослідивши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
своїми умисними діями, які виразилися в
незаконній порубці дерева у лісах захисних, що заподіяло істотну шкоду на суму
4 717 грн. 50 коп., яка виразилась в тому, що навколишнє природне середовище втратило природний ресурс (дерева лісу), які є
цінною породою дерева віком понад

2

50 років, яких неможливе швидке відновлення, дерева зростали в захисній
смузі, яка виконувала водоохоронні функції, відносяться
до лісів першої групи, першої категорії (захисні ліси), скоїв злочин,
передбачений ст. 246 КК України.

При призначенні виду і міри покарання підсудному, суд враховує суспільну
небезпечність вчиненого злочину, те, що він
вчинив злочин середньої тяжкості, наслідки, що настали, суму завданої шкоди, особу винного, який посередньо
характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст.66 КК України, суд визнає обставину, що пом"якшує
покарання ОСОБА_1 - визнання вини та щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України,
обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

На підставі вище вказаного, суд приходить до висновку, що виправлення
підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції його
від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Цивільний позов прокурора підлягає
до задоволення в повному об'ємі.

Речові докази по справі відповідно до ст. 81 КПК України, підлягають
поверненню власнику, а незаконно порубане
дерево - зверненню на користь держави.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

Призначити ОСОБА_1 за ст. 246 КК України покарання у вигляді двох
років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_1 від покарання,
призначеного вироком суду, якщо він протягом
іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобов»язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи, періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд, до набрання
вироком законної сили.

Речовий доказ по справі - дворучну пилку «Дружба-2» та сокиру, що передані
на збереження в кімнату схову речових доказів
В-Багачанського РВ УМВС України в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_2, а 5 (п'ять) дерев липи, що знаходяться на збереженні на складі ТОВ «Довіра», та
дошки в кількості 16 (шістнадцять) штук, що
знаходяться в кімнаті схову речових доказів В-Багачанського РВ УМВС України в Полтавській
області, звернути на користь держави-конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_1 4 717 грн. 50 коп. на користь держави та зарахувати на
рахунок по коду бюджетної класифікації 24061600 символу 903 «Інші надходження до фондів охорони навколишнього природного
середовища», банк одержувача ВДК у Великобагачанському районі МФО 831019, р/р 0014, ЄДПОУ 23809375.

Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської
області протягом 15 діб після його проголошення.