УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року 09 серпня
колегія судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М.Г.,

суддів -
Безверхого О.М., Сахнюка В.Г.,

з участю
прокурора - Шульги Л.О., засудженого -ОСОБА_1.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженогоОСОБА_1. на вирок
Зарічного районного суду м. Суми
від 21 травня 2007 року, яким :

ОСОБА_1, 1980 року
народження, раніше судимий 07.12.2001
р. за ч 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі,
засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі.

Постановлено
стягнути зОСОБА_1. в
солідарному порядку з засудженими ОСОБА_2. і ОСОБА_3 на користьОСОБА_4. на
відшкодування 8580 грн. - матеріальної шкоди та 3000 грн. - моральної шкоди.

Згідно з
вироком судуОСОБА_1. визнано
винним та засуджено за вчинення злочину при слідуючих обставинах:

10
травня 2006 року близько 15 години ОСОБА_2., ОСОБА_3., засуджені вироком Зарічного районного суду м. Суми від
01.12.2006 року, разом з ОСОБА_1.
в кафе - барі „Ріо", розташованого по вул. Петропавловська, 117 в м.
Суми, за попередньою змовою запропонували ОСОБА_4. придбати автомобіль ВАЗ
21103, який їм не належав. ОСОБА_1., видаючи себе за нотаріуса ОСОБА_5., склав
договір на посередницькі послуги і отримав відОСОБА_4. гроші в сумі 10080 грн.
Заволодівши злочинним шляхом вказаною сумою грошей, ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_1. поділили їх між собою.

У
поданій апеляції засуджений ОСОБА_1.
вважає, що судом не в достатній мірі було враховано пом'якшуючі обставини.
Зазначає, що у нього на утриманні малолітня дитина - інвалід, дружина, яка не
працює. Крім того, він сам має поганий стан здоров'я. А тому, прохає вирок суду
змінити та пом'якшити і призначити йому покарання, не пов'язане з позбавленням
волі, застосувавши ст. 69 КК України.

Вислухавши
доповідь судді, поясненняОСОБА_1.,
який підтримав свою апеляцію та прохав застосувати до нього Закон України
„Про амністію", згідно його заяви, міркування прокурора про залишення
вироку без зміни, а апеляції без задоволення та застосування акту амністії, а
також перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи вказаної апеляції,
колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Дійшовши
обґрунтованих висновків про доведеність винностіОСОБА_1. у скоєнні за
описаних у вироку обставин злочинних діянь, вірно кваліфікованих за ч. 2 ст.
190 КК України, суд також прийняв умотивоване рішення й щодо призначення йому
покарання відповідно до положень ст. 65 КК України.

На думку
колегії суддів призначене ОСОБА_1
покарання за видом та розміром відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину
та особі засудженого. Судом при цьому у повному обсязі були враховані і
обставини, що пом'якшували покарання. А тому призначене йому покарання є
справедливим і підстав для його пом'якшення немає.

Справа №
11-559
Головуючий у першій інстанції Бондар C.O.

Категорія
ч.2 ст. 190 КК України Доповідач
- Безверхий О.М.

2

Разом з тим після
надходження справи до апеляційного суду засуджений ОСОБА_1. подав заяву з
клопотанням про застосування до нього акту амністії, оскільки він є хворим на
туберкульоз. А відповідною медичною довідкою у справі підтверджується, що
ОСОБА_1. дійсно хворіє на туберкульоз диспансерної категорії 1. Тобто від
підпадає під дію ст. 1 п. „є" Закону України „Про амністію" від 19
квітня 2007 року.

Тому, керуючись
ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного
районного суду м. Суми від 21 травня 2007 року відносно засудженого ОСОБА_1 залишити без
зміни, а його апеляцію без задоволення.

На
підставі ст. 1 п. „є" Закону України „Про амністію" від 19 квітня
2007 року, який набрав чинності 9 червня 2007 року, звільнити
засудженогоОСОБА_1. від
призначеного за цим вироком покарання.