Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: при секретарі судового засідання за участю: прокурора захисника засудженогоОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_14, який брав участь у судовому провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій.

Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Майорщина Гребінківського району Полтавської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

засуджено до покарання за ч. 4 ст. 368 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців із позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк 3 роки з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності, та зі спеціальною конфіскацією 10 000 грн.

На підставі ст. 54 КК ОСОБА_7 позбавлено 7 рангу 4 категорії державного службовця.

За ч. 1 ст. 364 КК ОСОБА_7 виправдано за недоведеністю в його діянні складу злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2014 року зазначений вирок суду змінено та пом'якшено ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 368 КК (у редакції Закону № 221-VII (221-18) від 18 квітня 2013 року) до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування на строк 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов'язки, передбачені пунктами 2, 3 ст. 76 КК.

Виключено вказівку суду про застосування спеціальної конфіскації 10 000 грн, ці кошти повернуто власнику ОСОБА_8

За вироком суду ОСОБА_7, перебуваючи на посаді Березівського сільського голови Гребінківського району Полтавської області, являючись службовою особою, що займає відповідальне становище, 24 липня 2013 року приблизно о 15.00 год. у приміщенні Березівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області на вул. Перемоги, 28, у с. Березівці, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 10 000 грн за надання дозволу на спилювання аварійних дерев, які ростуть на території Березівської сільської ради, обсягом 100 метрів кубічних деревини, передачу їх у власність ОСОБА_8 та укладення з останнім угоди на виконання згаданих робіт від імені Березівської сільської ради.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він, зловживаючи наданими йому повноваженнями, з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді грошей у сумі 10 000 грн від ОСОБА_8, без розгляду зазначеного питання відповідною комісією, за відсутності рішення сільської ради уклав і підписав від імені сільської ради угоду про виконання разової роботи з ОСОБА_8, відповідно до якої останній мав право вирубати аварійні дерева у межах Березівської сільської ради обсягом 100 метрів кубічних, що могло спричинити збитки навколишньому природному середовищу на суму 86 450 грн, чим завдав істотну шкоду державним і громадським інтересам, що виразилися у підриві та дискредитації авторитету виборної посадової особи органу місцевого самоврядування.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і про призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м'якості. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор наголошує на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій всебічно і повно не дослідили всі докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7, та дійшли необґрунтованого висновку про відсутність у його діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК. Стверджує, що наведені в апеляції доводи прокурора апеляційний суд в порушення вимог ст. 419 КПК належним чином не перевірив, не дав на них вичерпних відповідей та не зазначив підстав, через які визнав апеляцію необґрунтованою. Звертає увагу на те, що через неправильне застосування кримінального закону суд апеляційної інстанції призначив м'яку міру покарання і безпідставно застосував ст. 75 КК, не врахувавши, що ОСОБА_7 вчинив два злочини, вину не визнав.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, доводи засудженого та захисника, які заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Цих вимог закону суд апеляційної інстанції не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор не погоджуючись із вироком районного суду, подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про скасування вироку та про постановлення нового вироку.

Мотивуючи свої доводи, він зазначав, що місцевий суд безпідставно виправдав ОСОБА_7 із посиланням на те, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу, який би підтвердив корисливий мотив чи інші особисті інтереси, чи інтереси третіх осіб при укладанні договору. Крім того, прокурор наголошував, що твердження про зайву кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 364 КК є незаконним, оскільки той із метою отримання неправомірної вигоди у виді грошей в сумі 10 000 грн від ОСОБА_8 без розгляду зазначеного питання відповідною комісією, за відсутності відповідного рішення сільської ради використав свої службові повноваження та підписав від імені сільської ради угоду «Про виконання разової роботи» з ОСОБА_8, а тому його дії необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів.

Проте, як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, суд ці доводи прокурора не спростував та не дав на них відповіді, послався на відсутність доказів щодо наявності заподіяної злочином шкоди навколишньому природному середовищу у розмірі 86 450 грн. Однак, як убачається з обвинувального акта, органом досудового слідства ОСОБА_7 висунуто підозру у використанні ним своїх службових повноважень з метою отримання для себе неправомірної вигоди, чим завдано істотної шкоди у виді підриву та дискредитації авторитету виборної посадової особи органу місцевого самоврядування, тобто шкоди нематеріального характеру.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не розглянув доводи прокурора та передчасно погодився з висновками місцевого суду про недоведеність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК.

Доводи прокурора про м'якість призначеного покарання та безпідставне застосування ст. 75 КК не підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані неправильним застосуванням (незастосуванням) кримінального закону (ч. 1 ст. 364 КК) з посиланням на фактичне вчинення ОСОБА_7 двох злочинів, що не витікає з ухвалених судових рішень.

З огляду на викладене касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданої на вирок суду першої інстанції апеляційної скарги та постановити рішення, яке буде відповідати вимогам ст. 419 КПК.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_10