Справа № 509/1107/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь Одеської області кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , (рос. ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старостине Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2013 року в денний час ОСОБА_5 , з метою вчинення противоправних дій, перебуваючи в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу до майна, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_6 , а саме: золоті сережки вартістю 1600 грн., золоті сережки вартістю 2000 грн., золотий хрест вартістю 800 грн., золотий хрест вартістю 400 грн., золотий кулон вартістю 600 грн., золоті коронки кількості трьох штук вартістю 2000 грн., біжутерію вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 5900 грн., після чого ОСОБА_5 з міста скоєння події зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 13 листопада 2013 року в денний час він перебуваючи в кімнаті по місцю проживання потерпілої, таємно викрав її майно а саме: золоті сережки, золоті сережки, золотий хрест, золотий хрест, золотий кулон, золоті коронки кількості трьох штук, біжутерію, після чого з міста скоєння події зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, вартість викраденого майна не оспорює.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують про визнання не доцільності доказів щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, в зв`язку з цим, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.

Таким чином ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка) а тому винен нести відповідальність за ст.. 185 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує особу обвинуваченого, його матеріальне та сімейне становище, а також те що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприйяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.

При таких обставинах суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченого у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Під час судового слідства потерпіла ОСОБА_8 звернулась до суду про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7900 грн.

Потерпіла свої позовні вимоги підтримала, вина обвинуваченого у спричиненні матеріальної шкоди підтверджується матеріалами кримінального провадження. Шкода в розмірі 7900 грн. обвинувачений не оскаржує. В обвинувальному акті органами досудового розслідування зазначена вартість викраденого майна 5900 грн. Потерпіла в цивільному позові зазначила розмір шкоди 7900 грн.(1600+2000+800+400+600+2000+500= 7900). З урахуванням обвинувального акту, пояснень потерпілої та обвинуваченого, що при складанні обвинувального акту слідчим було допущено технічну помилку щодо загальної суми матеріальної шкоди в розмірі 5900 грн. А тому за основу вважаю за можливим взяти розрахунок потерпілої щодо матеріальної шкоди. Потерпіла просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 15 000 грн., пояснюючи тим, що змінився курс національної валюти відносно інших валют, але ці доводи носять голослівний характер на в цій частині задоволенню не підлягають.

В зв`язку з тим, що між протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 та матеріальною шкодою потерпілої ОСОБА_10 є причинний зв`язок, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 7900 грн.

Під час слідства по даному кримінальному провадженню судових витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 від назначеного покарання звільнити з застосуванням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України ОСОБА_5 зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися до установ кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 замінити на особисте зобов`язання до набрання вироку чинності. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти в залі суду негайно.

Сягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 7900 гривень.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1