Справа № 338/1671/14-к
Провадження № 11-кп/779/42/2015
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Богородчанського районного суду від 18 листопада 2014 року, по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1ст.125 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працює слюсарем Богородчанського УЕГГ, розлучений, на утриманні малолітня дитина, громадянин України,
визнаний винуватий та засуджений за ч.1 ст.125 КК на 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_7 на її користь 2000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_8 300 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_7 243 грн. 60 коп. судового збору.

За вироком суду, ОСОБА_7 засуджений за те, що 06 вересня 2014 року, приблизно о 13 год., неподалік магазину «Сота», що по вул.Чорновола в с-щі Солотвин, Богородчанського району, на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та його колишньою дружиною виник конфлікт, в ході якого він умисно наносив потерплій ОСОБА_8 удари руками та ногами в різні ділянки тіла. Внаслідок цього потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) обвинувачений ОСОБА_7 , заперечуючи свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, покликається на незаконність та необґрунтованість вироку з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження, а цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

В запереченні на АС обвинуваченого прокурор ОСОБА_9 вважає, що на досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів винуватості ОСОБА_7 і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК, за яке обвинуваченому призначено справедливе покарання, а судовий розгляд проведений з додержанням процесуального закону, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Просить АС обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок - без зміни.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги його АС, вирок скасувати та закрити провадження і залишити без задоволення цивільний позов потерпілої; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив вимоги АС обвинуваченого, просив АС обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що їх слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд дотримався в повній мірі.

Не зважаючи на повне заперечення ОСОБА_7 своєї причетності до скоєння інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК, його вина доводиться доказами, зібраними під час досудового розслідування та ретельно дослідженими в суді першої інстанції, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що того дня в ході конфлікту між нею та колишнім чоловіком обвинуваченим ОСОБА_7 , останній безпричинно наніс їй удари руками по голові, та ногами по різних частинах тіла, викручував руки, пошкодивши при цьому кошик з трояндами, який вона придбала напередодні, а також вона загубила сережку. Показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що бачили, як ОСОБА_7 наносив удари потерпілій руками по різних частинах тіла, викручував їй руки, штовхав та нецензурно висловлювався на її адресу.

Показання потерпілої та свідків об`єктивно підтверджуються даними висновку судово-медичної експертизи №600 від 08 вересня 2014 року, у відповідності до якого в потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких.

Окрім цього, в матеріалах справи є протокол про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 06 вересня 2014 року з приводу нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції правильно визнав недостовірними і не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченого, ОСОБА_13 , яка є його рідною сестрою, а також ОСОБА_14 , яка перебуває з обвинуваченим у близьких стосунках, а саме про те, що 06 вересня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілись на вул.Чорновола у с-щі Солотвин, однак конфлікту між ними не було. Такі показання спростовуються іншими наявними в матеріалах справи доказами, і враховуючи те, що ці особи перебувають у родинних зв`язках та близьких стосунках з обвинуваченим, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що їх показання спрямовані на уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_7 в АС на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що як показання ОСОБА_10 , який є родичем потерпілої ОСОБА_8 , так і показання ОСОБА_11 , який не перебуває в родинних стосунках ні з обвинуваченим, ні з потерпілою, узгоджуються з іншими доказами по справі, а тому суд першої інстанції їх правильно взяв до уваги, визнав допустимими та належними, і на законних підставах поклав в основу обвинувачення ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, а його неправомірні дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК, і тому апеляційний суд не знаходить підстав для закриття провадження, про що просить обвинувачений у своїй АС.

Апеляційний суд також вважає законним рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, оскільки діями обвинуваченого потерпілій було завдано моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Тому, колегія суддів не вбачає підстав для відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування на її користь з ОСОБА_7 моральної шкоди, як просить обвинувачений в АС.

Окрім цього, покликання ОСОБА_7 в АС на те, що прокурор заважав йому задавати питання свідкам і потерпілій, не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з журналу судового засідання, обвинувачений неодноразово звертався із запитаннями до учасників процесу, а тому апеляційний суд вважає, що права обвинуваченого на захист, як обвинуваченого, не були порушені, як і не була порушена процедура судового розгляду.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК.

Враховуючи вищевикладене, вирок суду щодо ОСОБА_7 колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, і підстав для його скасування не вбачає.

Тому, АС обвинуваченого не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богородчанського районного суду від 18 листопада 2014 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2