Справа № 461/1139/15-к
Провадження № 1-кс/461/721/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним в скарзі. Просить скаргу задоволити.
Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.
Під час судового розгляду скарги встановлено, що Наказом командира військової частини № НОМЕР_1 від 13.04.1993 року №70 полковника ОСОБА_3 виключено з списків особового складу та всіх видів забезпечення даної військової частини. На виконання цього Наказу, начальник фінансово-економічної служби військової частини полковник ОСОБА_5 виписав розрахункову книжку серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , яку видав йому для передачі до військового комісаріату для нарахування і виплати пенсії.
В зв`язку з переїздом у березні 1996 року для проживання у м.Дрогобич Львівської області, пенсійну справу ОСОБА_3 передано поштовим відправленням ІНФОРМАЦІЯ_3 який проводив подальшу виплату пенсії та її перерахунок до 31.12.2006 року.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, слідчий виходив з того, що пенсія ОСОБА_3 призначена за останньою штатною посадою, яку він обіймав заступника начальника по інженерно-авіаційній служби Уфимського вищого військового авіаційного училища, та за посадовим та іншими окладами, які діяли на момент призначення пенсії.
Слідчим встановлено, що таке призначення пенсії відповідає положенню статті 43 чинної на час редакції Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців», згідно якої пенсії особам офіцерського складу обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців. При цьому, враховано відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за вчене звання і вчену ступінь кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються п.п. 6-8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу» від 17.07.1992 року №393, де зазначено, що пенсія військовослужбовцями обчислюється із суми грошового забезпечення, що їм виплачувалось на день звільнення зі служби, зокрема додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця.
Висновки органу досудового розслідування підтверджуються допитаними свідками ОСОБА_6 , колишній начальник відділу пенсійного забезпечення заступник начальника фінансово-економічного управління Західного оперативного командування, працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , колишнього старшого помічника начальника відділу пенсійного забезпечення та ОСОБА_8 , колишнього начальника відділення соціального забезпечення, котрі показали, що нарахування пенсії проводилось відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно наданої ОСОБА_3 до обласного військового комісаріату розрахункової книжки ЕК № НОМЕР_3 та заяви про нарахування пенсії.
З висновку технічної експертизи документів від 30.04.2013 року №1417 встановлено, що бланк розрахункової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_3 виготовлений на поліграфічному підприємстві такими способами друку, які використовуються при виготовленні номерних бланків документів суворої звітності. Зміни первинного запису серії та порядкового номеру розрахункової книжки, відсутні.
Факт відсутності внесення змін у розрахункову книжку ОСОБА_3 підтвердив допитаний свідок ОСОБА_5 . Останній показав, що записи, які містяться у розрахунковій книжці виконані ним особисто. Дана книга була передана ОСОБА_3 для здачі у військовий комісаріат для нарахування йому пенсійного забезпечення.
Слідчий суддя зауважує, що доводи ОСОБА_3 фактично зводяться до незгоди із висновками експертизи та показаннями свідків, належну оцінку яким у сукупності надано органом досудового розслідування.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, які скаржником чітко не визначені та не вмотивовані, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження.
Згідно з ст. 94 ч.1 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення органом досудового розслідування вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, відтак скаргу ОСОБА_3 належить залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
скаргу залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1