дата документу :
Справа1КП/359/76/2015
Провадження 359/65/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2010 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 24.01.2012 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, та на підставі 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , діючи умисно заподіяв іншій особі тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, за таких обставин.

24.01.2012 року ОСОБА_4 був засуджений Білоцерківським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, та на підставі 71 КК України остаточне покарання до 4 років 6 місяців позбавлення волі та після вступу вироку в законну силу, почав відбувати покарання в Бориспільській виправній колонії №119, яка розташована за адресою: вул. Бориспільська, 1, с. Мартусівка Бориспільський район Київська область.

В Бориспільській ВК №119, відповідно до наказу начальника установи №45 від 01.08.2014 року, ОСОБА_4 було призначено на посаду кухаря столової виправного закладу. Разом з ОСОБА_4 на кухні, на посаді помічника кухаря, працював засуджений ОСОБА_6

03.11.2014 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебували в приміщенні літньої кухні, де готували їжу для засуджених Бориспільської ВК №119. У цей час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_4 звинувачував останнього в неналежному виконанні своєї роботи, на що ОСОБА_6 почав виражатися нецензурними словами в адресу ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 перебуваючи в дуже розлюченому та агресивному емоційному стані втратив контроль за власною поведінкою тому в нього раптово виник умисел, спрямованих на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та небезпечний характер, ОСОБА_4 , схопив з підлоги дерев`яний черпак для перемішування їжі та почав наносити цим предметом та руками чисельні удари по голові тулубу та кінцівках ОСОБА_6 , нанісши останньому не менше двох ударів руками по обличчю, не менше одинадцяти ударів дерев`яним черпаком по різним частинам тіла та не менше чотирьох ударів дерев`яним черпаком по голові.

У такий спосіб обвинувачений заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді трьох поверхневих забійних ран волосяної частини голови в потиличній області,поширеного синця із набряком м`яких тканин в області правої щоки, синеця правої вушної раковини та завушної області справа, множинних синців розлитого зливного характеру на спині справа та зліва, плечах, передпліччях та кистей рук із саднами справа та зліва, грудної клітки справа, правому стегні, обох колінних суглобах, правій гомілці, множинних саден правої гомілки та стопи. Згідно з висновком експерта № 305 від 25.12. 2014 року данні тілесні ушкодження були прижиттєві. Опіки шкіри довгастої форми правої та лівої п`ят та 1 пальця правої стопи були посмертні.

Також, згідно з висновком експерта № 305 від 25.12. 2014 року в період часу з 4 години 00 хвилин до 5 години 00 хвилин ОСОБА_6 помер від цих тілесних ушкоджень. Згідно п. 2.1.3.0 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , останній підвівся з підлоги та пішов спати до кімнати відпочинку на своє спальне місце.

ОСОБА_4 також пішов відпочивати на своє спальне місце, залишивши ОСОБА_6 , який був живим, в приміщенні літньої кухні Бориспільської ВК №119, та наказавши щоб останній підвівся та пішов спати.

03.11.2014 року близько 07 год. 00 хв., працівники Бориспільської ВК №119 виявили труп ОСОБА_6 в приміщенні кімнати для відпочинку літньої кухні.

ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений показав, що він 03.11.2014 року близько 03 год. 00 хв., разом із ОСОБА_6 перебував в приміщенні літньої кухні Бориспільської ВК №119.

Він зробив зауваження ОСОБА_6 стосовно неналежного виконання своїх обов`язків. ОСОБА_6 почав називати його нецензурними словами, між ним виникла сварка. Відчуваючи після словесної сварки з ОСОБА_6 , раптово виниклу до останнього неприязнь, він вирішив заподіяти шкоду його здоров`ю у вигляді нанесення йому тілесних ушкоджень, щоб провчити останнього. Діючи умисно та усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та небезпечний характер, він схопив з підлоги дерев`яний черпак для перемішування їжі та почав наносити цим предметом та руками чисельні удари по голові тулубу та кінцівках ОСОБА_6 , нанісши останньому не менше двох ударів руками по обличчю, не менше одинадцяти ударів дерев`яним черпаком по різним частинам тіла та не менше чотирьох ударів дерев`яним черпаком по голові. Після цього наказав ОСОБА_6 підвестись з підлоги та йти спати, що останній і зробив. Сам він також пішов відпочивати. В скоєному розкаявся, вину визнав в повному обсязі в межах пред`явленого обвинувачення. Зауважив, що не мав наміру вбивати свого помічника по кухні ОСОБА_6 . Все сталося з необережності та в стані раптово виниклої агресії та неприязні до останнього. Він хотів його тільки побити та у такий спосіб наказати за його поведінку. Також визнав частково пред`явлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, розуміючи що своїми діями завдав моральних страждань потерпілій.

Обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу та висновоком судово-медичної експертизи № 305 від 25.12.2014 року.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується висновком судово-медичної експертизи №305 від 25.12.2014 року, з якого вбачається, що в потерпілого ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: три поверхневі забійні рани волосяної частини голови в потиличній області,поширений синець із набряком м`яких тканин в області правої щоки, синець правої вушної раковини та завушної області справа; множинні синці розлитого зливного характеру на спині справа та зліва, плечах та передпліччях та кистей рук із саднами справа та зліва, грудної клітки справа, правому стегні, обох колінних суглобах, правій гомілці, множинні садна правої гомілки та стопи. Данні тілесні ушкодження були прижиттєві. Опіки шкіри довгастої форми правої та лівої п`ят та 1 пальця правої стопи на зазначені в обвинувальному акті. Відповідно до п. 6 висновку судово-медичної експертизи №305 від 25.12.2014 року, згідно даних судово-гістологічного дослідження вони є посмертними. За таких обставин дані тілесні ушкодження були завдані вже трупу, та не впливають на кваліфікацію обвинувачення, а суд самостійно не має права вийти за межі пред`явленого обвинувачення. Підстави ставити під сумнів висновок експерта №305 від 25.12.2014 року відсутні. Прокурор також погодився, що тілесні ушкодження завдані трупу не впливають на кваліфікацію кримінального правопорушення та не потребують більш ретельного дослідження, в зв`язку з чим і не вказані в обвинувальному акті.

Всі виявлені на трупі ОСОБА_6 тілесні ушкодження, окрім опіків шкіри правої та лівої стоп, спричинені тупими предметами, характер та індивідуальні властивості в більшості з яких не відобразились. В деяких ушкодженнях, а саме синцях на спині, синцях направому стегні відобразилась дія тупого предмету довгастої форми з наявністю ребер. В забійних ранах голови відобразилась дія тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Таким чином, не виключається можливість їх заподіяння "за допомогою рук та ніг людини, а також за допомогою дерев`яної палиці". Смерть громадянина ОСОБА_6 настала від забійних ран голови, множинних синців із забоями та поширеним просякненням кров`ю м`яких тканин голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, що супроводжувались розвитком комбінованого геморрагічного та травматичного шоку. Ступінь вираженості трупних явищ на момент проведення експертизи трупа в морзі вказує на те, що смерть громадянина ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , найбільш вірогідно, близько 04:00-05:00 год.

Пошкодження у вигляді трьох поверхневих забійних ран волосяної частини голови в потиличній області, поширеного синця із набряком м`яких тканин в області правої щоки, синця правої вушної раковини та завушної області справа, множинних синців розлитого зливного характеру на спині справа та зліва, плечах та передпліччях та кистей рук із саднами справа та зліва, грудної клітки справа, правому стегні, обох колінних суглобах, правій гомілці, множинних саден правої гомілки та стопи, виявлені на трупі ОСОБА_6 , в сукупності призвели до розвитку тяжкого шоку, що зумовили настання смерті ОСОБА_6 , тому, згідно п. 2.1.3.0 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення.

Тілесні ушкодження у вигляді опікових поверхонь обох стоп за своїм характером та згідно даних судово-гістологічного дослідження є посмертними. Всі інші ушкодження прижиттєві. Тілесні ушкодження у вигляді трьох поверхневих забійних ран волосяної частини голови в потиличній області, поширеного синця із набряком м`яких тканин в області правої щоки, синця правої вушної раковини та завушної області справа (п.1а), виявлені на трупі гр. ОСОБА_6 , враховуючи ступінь вираженості клітинної реакції в них вказує на те, що, найбільш імовірно, дані ушкодження виникли, за 2-4 год. до настання смерті. Всі інші ушкодження, найбільш вірогідно, виникли приблизно за 1 год. до настання смерті потерпілого.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на обох передпліччях та синці і садна на тильних поверхнях обох кистей рук могли утворитись при захисті від ударів, що наносяться.

Після заподіяння виявлених на трупі ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень не виключається його "здатність до активних дій (ходити, говорити, повзати, підійматися з ліжка та сідати на ліжко)". Вказати, на протязі якого часу, не представляється можливим, так як це пов`язано з індивідуальними особливостями організму.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена.

Його дії кваліфікуються:

· за ч.2 ст.121 КК України, як умисне нанесення інший особі тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило її смерть.
Кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №2 від 7 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, ОСОБА_4 завдав у вигляді трьох поверхневих забійних ран волосяної частини голови в потиличній області, поширеного синця із набряком м`яких тканин в області правої щоки, синця правої вушної раковини та завушної області справа, множинних синців розлитого зливного характеру на спині справа та зліва, плечах, передпліччях та кистей рук із саднами справа та зліва, грудної клітки справа, правому стегні, обох колінних суглобах, правій гомілці, множинних саден правої гомілки та стопи, внаслідок яких потерпілий зазнав тілесне ушкодження, що в сукупності призвели до розвитку тяжкого шоку та зумовили настання смерті останнього. Між діями обвинуваченого та наслідками, спричиненими ОСОБА_4 існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Знаряддям злочину є дерев`яний черпак. ОСОБА_4 завдав ним не менше одинадцяти ударів по різним частинам тіла та не менше чотирьох ударів по голові ОСОБА_6 . Разом з тим, до цієї події обвинувачений перебував з ОСОБА_6 в неприязних відносинах. Останній постійно його не слухався та поводив себе визиваючи. Кількість ударів, характер і локалізація поранень свідчать про те, що у ОСОБА_4 не було умислу, спрямованого на заподіяння потерпілому смерті. ОСОБА_4 завдавав удари ОСОБА_6 на ґрунті сварки, що виникла раптово у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не виконував належним чином свою роботу в приміщенні літньої кухні, де вони разом готували їжу для засуджених Бориспільської ВК №119. Окрім цього ОСОБА_6 почав висловлюватись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4 , який був його начальником та не міг допустити такого ставлення до себе з боку свого підлеглого. У ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 виключно тілесних ушкоджень. Обвинувачений не мав наміру заподіяти ОСОБА_6 смерть, хоча повинен був і міг передбачити її настання. Це свідчить про те, що до смерті ОСОБА_6 обвинувачений ставився необережно. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є закінченим.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 , повинен бути засуджений:

- за ч.2 ст.121 КК України, за умисне нанесення інший особі тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило її смерть.

Обираючи ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний злочин проти життя та здоров`я особи. В той же час, суд враховує, що обтяжуючих обставин не встановлено.

Обвинувачений повністю розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та сприяв активному його розкриттю. Тому дана обставина, пом`якшує його покарання.

Разом з тим, аналіз даних про його особу вказує на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий (а. с. 47-50, 56) , за місцем відбування покарання характеризується посередньо(а.с.54) відповідно до наказу начальника установи №45 від 01.08.2014 року(а.с. 77-84) працював на посаді кухаря столової виправного закладу БВК № 119. Неодружений, на утриманні дітей та будь-яких інших осіб не має.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, значну суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора, думку потерпілої (а.с.45), дані про особу обвинуваченого, обтяжуючи та пом`якшуючи обставини , та з огляду на всі обставини обвинуваченому належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого.

Не відбута частина покарання за попереднім вироком відповідно за правилами ст.ст. 71, 72 КК України підлягає частковому приєднанню до покарання, призначеного за цим вироком.

При визначенні остаточного покарання суд враховує положення ст. 71 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_4 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області до 4 років 6 місяців позбавлення волі. З 17.11.2011 року ОСОБА_4 утримується під вартою.

Станом на 18.11.2014 року залишок невідбутої частини призначеного йому покарання становить 1 рік 6 місяців. Указана частина невідбутого покарання підлягає частковому приєднанню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання немає, оскільки останній відбував покарання в БВК №119 та на підставі ст. 537 КПК України його переведено з колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій.

Під час розгляду кримінального провадження через канцелярію суду 03.03.2015 року потерпіла ОСОБА_7 , пред`явила до ОСОБА_4 цивільний позов (а.с. 42) про відшкодування матеріальної шкоди на поховання сина у розмірі 15 000 гривень 00 копійок. Та на відшкодування витрат за завдану моральну шкоду на користь потерпілої у розмірі 15 000 гривень 00 копійок.

Обвинувачений цивільні позови визнав частково.

Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.61,128 КПК України має право підтримувати цивільний позов про стягнення з винного матеріальної та моральної шкоди.

Згідно п.10 ст.56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Разом з цим, потерпілою не було додано до цивільного позову жодного доказу на підтвердження витрат на поховання сина у розмирі 15 000 тисяч гривень. За таких обставин підстави для стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15 000 відсутні. Адже в матеріалах кримінальної справи відсутні докази, які б це підтвердили.

Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст.1167 ЦК України фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю членів її сім`ї чи близьких родичів, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановлено, що у зв`язку зі смертю власного сина ОСОБА_7 зазнала душевні страждання. У такий спосіб їй була заподіяна моральна шкода. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнала потерпіла, пов`язаних з невідворотністю втрати сина, позбавленням можливості спілкуватись з ним в подальшому та істотними змінами в сімейному житті, ступеня вини ОСОБА_8 та з огляду на вимоги розумності і справедливості розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати ОСОБА_7 , становить 15 000 гривень.

По кримінальному провадженню також наявні витрати щодо залучення експерта у кримінальному провадженні, вартість яких становить 368 грн. 94 коп., що є процесуальними витратами і відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави України.

Речові докази, змив речовини бурого кольору, який було поміщено до паперового конверту з відповідними написами, один черевик чорного кольору, який було поміщено до експертного пакету №2192119 з відповідними написами, спортивні штани темно-блакитного кольору з білими полосами, шапку сірого кольору, кофту світло-блакитного кольору та жилетку чорного кольору, які було поміщено до експертного пакету №1911486 з відповідними написами, зрізи нігтьових пластин, які було поміщено до двох паперових конвертів з відповідними написами,належить - знищити.

Керуючись п.10 ст.56, 321-326, 338-339, 341, ч.1 ст.369, ст.370, ч.1, ч.2 ст.371, ч.2, ч.3 ст.373, ст.ст.374-376 КПК України, ст.ст.65 - 67, 71, ч.2 ст.121 КК України, п.1 ч.2, ч.3 ст.23, ч.2 ст.1167, ч.1 ст.1201 ЦК України, суд

присудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 24 січня 2012 року, і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його переведення до Київського слідчого ізолятору № 13 управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області ДПтС України, а саме з 18 листопада 2014 року.

До вступу вироку суду в законну силу ОСОБА_4 залишити тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень 00 коп. В іній частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (код: 37975298, реєстраційний рахунок: НОМЕР_1 , МФО: 820019), витрати на проведення експертизи у розмірі 368 гривень 94 копійки.

Речові докази: змив речовини бурого кольору, один черевик чорного кольору, спортивні штани темно-блакитного кольору з білими полосами, шапку сірого кольору, кофту світло-блакитного кольору та жилетку чорного кольору, зрізи нігтьових пластин знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1