Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10,

суддів: ОСОБА_11, ОСОБА_12,

за участю прокурора ОСОБА_13,

потерпілого ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 27 січня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2014 року щодо ОСОБА_2

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2012 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що

не має судимостей,

засуджено:

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, яке є його власністю,

- за ч. 1 ст. 209 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки з конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом, та з конфіскацією майна, яке є його власністю,

- за ст. 356 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці,

- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання за вчинення злочинів, передбачених ст. 356, ч. 3 ст. 358 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки з конфіскацією майна, одержаного злочинним шляхом, та з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Позовні вимоги ТзОВ «Агроремтехсервіс» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Агроремтехсервіс» 677 047 грн. 05 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

По справі вирішено питання щодо долі речових доказів та судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за вчинення ним злочинів за таких обставин.

Так, за рішенням загальних зборів ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 19 лютого 2004 року про отримання кредиту в ЧОД АППБ «Аваль» для придбання приміщення цеху з обладнанням по переробці молока в КВФ «Овідіо», що по вул. Головній, 6 в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області, товариство в особі директора ОСОБА_1 03 березня 2004 року уклало з банком кредитний договір на загальну суму 380 000 грн.

ОСОБА_2, будучи одночасно співзасновником ТзОВ «Агроремтехсервіс» та КВФ «Овідіо», перебуваючи в неприязних стосунках з в.о. директора КВФ «Овідіо», з метою приховати факт придбання товариством «Агроремтехсервіс» приміщення цеху з обладнанням по переробці молока, переконав ОСОБА_1 у необхідності залучення до даної операції посередника приватного підприємця ОСОБА_3, і 28 травня та 10 червня 2004 року перерахував на особистий рахунок останнього кредитні кошти в сумі 215 000 грн. та 145 000 грн., як передоплату за приміщення цеху з обладнанням.

У період з 28 травня по 15 червня 2004 року ОСОБА_3 уклав дві угоди купівлі-продажу з в.о. директора КВФ «Овідіо» ОСОБА_4, згідно з якими перерахував указаній фірмі 215 000 грн. та 131 157 грн. 09 коп., ставши власником цеху з обладнанням.

Потім у період з 15 червня по 28 серпня 2004 року ОСОБА_2 умовив ОСОБА_3 підписати документи про продаж частини придбаного ним за кредитні кошти обладнання ОСОБА_2 через його родича ОСОБА_5, а 28 серпня 2004 року вони з ОСОБА_3 створили товариство «Байраки-молоко» та сформували статутний капітал за рахунок майна, яке фактично придбане за кредитні кошти ТОВ «Агроремтехсервіс».

ОСОБА_2, ставши керівником ТОВ «Байраки-молоко» з контрольною кількістю часток у статутному капіталі, став фактично власником чужого майна - приміщення цеху з обладнанням по переробці молока, придбаного за кредитні кошти ТОВ «Агроремтехсервіс», які він здобув злочинним шляхом і таким чином їх легалізував.

Крім того, ОСОБА_2 у період з квітня по травень 2005 року, будучи співзасновником ТзОВ «Агроремтехсервіс», знаючи про рішення зборів засновників цього товариства від 09 березня 2005 року, яким директору ОСОБА_1 доручено реалізувати транспортні засоби в кількості 9 одиниць, які належать товариству, самовільно, всупереч установленому законом порядку, шляхом використання підроблених документів реалізував їх, а виручені грошові кошти, які були внесені в касу ТзОВ «Агроремтехсервіс», були привласнені ним у рахунок позичених 30 000 грн. ОСОБА_1, чим було заподіяно значної шкоди інтересам вказаного товариства.

13 травня 2005 року ОСОБА_2, використовуючи підроблений договір від 13 травня 2005 року, укладений між товариством «Агроремтехсервіс» в особі ОСОБА_1 та НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області на проведення комплексного експертного огляду транспортних засобів, достовірно знаючи, що зазначений договір підроблений, подав його до вказаної установи, на підставі якого спеціалістом цієї установи був проведений огляд транспортних засобів та виготовлені відповідні висновки спеціаліста, які надали можливість ОСОБА_2 у подальшому зняти їх з реєстраційного обліку.

Також, 13 травня 2005 року ОСОБА_2, використовуючи підроблені документи, здійснив ряд операцій, у результаті чого транспортні засоби були зняті з реєстраційних обліків, а ОСОБА_2 отримав свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з відмітками про зняття їх з обліку.

14 травня 2005 року ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні пункту реєстрації № 2604 «Української товарної біржі», що по вул. 10-річчя Незалежності України, 9 в смт. Глибока Чернівецької області, використовуючи підроблені документи, подав їх особисто керівнику пункту реєстрації ОСОБА_6, внаслідок чого останній уклав п'ять біржових угод купівлі-продажу з покупцями транспортних засобів вказаного товариства.

Крім того, ОСОБА_2 у період часу з 11 по 31 липня 2005 року, використав завідомо підроблений протокол зборів засновників ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 11 липня 2005 року, який містив неправдиві дані про зняття з посади директора ОСОБА_1 та призначення на вказану посаду ОСОБА_7, пред'явив його останньому, який на підставі даного документу приступив до виконання функціональних обов'язків керівника вищезазначеного товариства.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 змінено. Виключено з обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 358 КК України визнання його винуватим у використанні завідомо підробленого протоколу зборів засновників ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 11 липня 2005 року. Речові докази - обладнання по переробці молока, що знаходиться у складському приміщенні по вул. Хотинській № 11 в м. Чернівці на зберіганні ТзОВ «Компанія Екоресурс», передано ТзОВ «Агроремтехсервіс» у рахунок стягнутої на користь цього товариства матеріальної шкоди.

У решті вирок місцевого суду залишити без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1, не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду щодо ОСОБА_2 через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить її скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що апеляційний суд безпідставно виключив з обвинувачення використання ОСОБА_2 завідомо підробленого протоколу зборів засновників ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 11 липня 2005 року, неправильно вирішив долю речових доказів. Крім того, потерпілий зазначає про невідповідність ухвали суду апеляційної інстанції вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого про підтримання поданої скарги, заперечення засудженого проти скарги, пояснення прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу та просила направити справу на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України (1960 року) підставою для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є, зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину й особі засудженого.

Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, який перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим самим вимогам, що й рішення суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Крім того, вона за змістом має відповідати вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Згідно з вимогами ст. 365 КПК України (1960 року) апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляції з точки зору його законності й обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального й процесуального закону, фактичним обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні доказам. Для цього, як передбачено статтями 358, 362 КПК України (1960 року), апеляційний суд може провести судове слідство у повному обсязі чи частково, дати суду першої інстанції доручення про виконання окремих процесуальних дій та, оцінивши докази в їх сукупності, прийняти одне з рішень, передбачених ст. 366 КПК України (1960 року).

Разом із тим, як передбачено ст. 362 КПК України (1960 року), апеляційна інстанція у разі проведення судового слідства повинна керуватися правилами глави 26 цього Кодексу, дотримуючись засад змагальності, принципу безпосередності дослідження доказів, і не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи. Водночас за вимогами ст. 67 КПК України (1960 року) оцінка доказів повинна ґрунтуватись на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте під час апеляційного розгляду даної справи апеляційний суд указаних вимог закону не дотримався.

Так, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у використанні завідомо підробленого протоколу зборів засновників ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 11 липня 2005 року ґрунтується на показаннях потерпілого, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, досліджених матеріалах справи.

Однак, апеляційний суд, не допитавши безпосередньо вказаних свідків, обмежившись лише поясненнями потерпілого ОСОБА_1, переоцінив докази винуватості ОСОБА_2 та дійшов висновку про необхідність виключення з об'єму обвинувачення за ч. 3 ст. 358 КК України визнання останнього винуватим у використанні завідомо підробленого протоколів зборів засновників ТзОВ «Агроремтехсервіс» від 11 липня 2005 року.

На думку колегії суддів, суд апеляційної інстанції без всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи за цим епізодом в їх сукупності, допускаючи припущення, наявним у справі доказам дав передчасно іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, при цьому своє рішення належним чином не мотивував. Крім того, у своїй ухвалі апеляційний суд на порушення вимог ст. 377 КПК України (1960 року) не зазначив, у чому саме полягає неправильність оцінки доказів, зробленої судом першої інстанції, чим спростовуються його висновки, які саме вимоги закону при розгляді справи чи ухваленні вироку суд порушив.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, кримінальна справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційному суду необхідно розглянути справу у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, перевірити всі доводи апеляцій, інші доводи касаційної скарги потерпілого, в тому числі й щодо долі речових доказів, провести за необхідності судове слідство та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 22 травня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_16 ОСОБА_15 ОСОБА_14