Справа № 1-кп-638/436/8489/15р.

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000526 щодо :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Баку, Азербайджан, громадянина України, азербайджанця, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 31 березня 2014 року Комінтернівським ОРВК м. Харкова, на підставі Указу Президента України « Про частикову мобілізацію » № 303/2014 від 17.03.2014 року, був призваний у Збройні сили України та направлений для подальшого військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків особового складу якого був зарахований на посаді старшого солдата з 01 квітня 2014 року, згідно відповідного наказу начальника загону № 89-ос.

11 серпня 2014 року підсудний старший солдат ОСОБА_3 , згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № Т/245-3008 від 04.08.2014 року, був направлений для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 в військову частину № НОМЕР_1 , розташовану за адресою : АДРЕСА_2 .

01 грудня 2014 року підсудний ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог ст..ст. 1, 2 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу », ст..ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст..ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив місце служби - військову частину № НОМЕР_1 , розташовану за адресою : АДРЕСА_2 , та до 18 лютого 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 62-ос від 18.02.2015 року підсудний ОСОБА_3 звільнений з військової служби через службову невідповідність.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні показав про те, що дійсно 01.12.2014 року він самовільно залишив військову частину № НОМЕР_1 , де на той час проходив військову службу, оскільки в нього були складні житті обставини та він потребував лікування за станом здоров`я. В березні 2015 року він прибув за місцем служби, де дізнався про те, що з 18.02.2015 року його звільнено в запас через службову невідповідність. У вчинені вказаного злочину щиро кається.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 407 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад місяць.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше засудженим не був, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, а також пом`якшуючу покарання підсудного обставину з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , враховуючи його щире каяття, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1