Справа № 349/133/15-к
Провадження № 11-кп/779/164/2015
Категорія ст.185 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, на вирок Рогатинського районного суду від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого Рогатинським районним судом 21 березня 2011 року за ч.2 ст.342 КК України до штрафу в сумі 1700 грн., громадянина України,-

засуджено за ст.185 ч.1 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт в кількості 200 годин.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Рогатинського районного суду від 21 березня 2011 року, а саме: штрафу в сумі 1700 грн. і визначено остаточне покарання у виді громадських робіт в кількості 200 годин та штрафу в сумі 1700 грн.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 17 грудня 2014 року біля 19 год., повертаючись спільно з ОСОБА_8 з м.Рогатина в с.Залужжя автомобілем таксі, знайшов загублену останнім кредитну банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Знаючи, що дана кредитна картка належить потерпілому ОСОБА_9 та код доступу до банківського рахунку по даній кредитній картці, діючи умисно з корисних мотивів, реалізуючи свій умисел на протиправне обернення чужого майна в свою користь, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» що по вул.Шевченка, 5 в м.Рогатині 18 грудня 2014 року таємно, без згоди власника двічі протягом дня зняв з його банківського рахунку по 500 грн. та заволодів готівковими коштами, що належали потерпілому в сумі 1000 грн. 20 грудня 2014 року ОСОБА_7 зняв з вказаного банківського рахунку ще 500 грн., які витратив на власні потреби, спричинивши потерпілому збитки на суму 1500 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у суді першої інстанції вважає вирок суду незаконним з підставі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону. Покликається на те, що з дня набрання чинності вироку Рогатинського районного суду від 21.03.2011 року за ч.2 ст.342 КК України щодо ОСОБА_7 , який останнім не виконано, до часу вчинення останнім нового злочину, минув строк визначений ч.1 ст.80 КК України. Просить вирок суду змінити, виключити з резолютивної частини вироку застосування вимог ч.1 ст.71 КК України на підставі якої повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рогатинського районного суду від 21.03.2011 року, а саме: штрафу в сумі 1700 грн. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт у кількості 200 годин, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на «повну доведеність вини зібраними органом досудового слідства доказами».

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі.

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок суду в цій частині не переглядається.

Дії ОСОБА_7 за ст.185 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, а призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і визначене покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Із змісту ст.71 ч.1 КК України слідує, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 після засудження його вироком Рогатинським районним судом від 21.03.2011 року за ч.2 ст.342 КК України вчинив новий злочин 17.12.2014 року, передбачений ст.185 ч.1 КК України.

За наведених обставин, суд визначив остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків у відповідності вимог ст.71 КК України.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на неправильне застосування кримінального закону, а саме, що з дня набрання чинності вироку Рогатинського районного суду від 21.03.2011 року за ч.2 ст.342 КК України щодо ОСОБА_7 , який останнім не виконано, до часу вчинення ним нового злочину, минув строк визначений ч.1 ст.80 КК України, є безпідставним.

Із змісту ч.3 ст.80 КК України слідує, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня зявлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті подвоюються.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №1-39/11, вирок Рогатинського районного суду від 21.03.2011 року за ст.342 ч.2 КК України щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції приводився до виконання, а саме: двічі 08.04.2011 року, 28.04.2011 року направлено копію даного вироку для виконання в КВІ УДДУ ПВП (а.с.55,58) та 28.04.2011 року ОСОБА_7 для добровільного виконання вироку (а.с.60-61); 08.11.2011 року, 12.10.2012 року ОСОБА_7 направлялись нагадування про необхідність сплати штрафу та попереджалось про наслідки (а.с.62-63, 65); 27.10.2011 року суд першої інстанції звернувся з листом в прокуратуру Рогатинського району, в якому просив порушити відносно ОСОБА_7 кримінальну справу по ст.389 КК України за злісне ухилення від виконання вироку суду від 21.03.2011 року у виді штрафу 1700 грн., а 11.02.2013 року - з проханням надати інформацію щодо розгляду питання про порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 (а.с.64,66).

За наведених обставин вбачається, що ОСОБА_7 умисно уникав приведення обвинувального вироку до виконання, а тому він не може бути звільненим від відбування покарання згідно вимог ч.1 ст.80 КК України.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначив, що «вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами» не є тим істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачене ст.412 КПК України, що тягне за собою зміну судового рішення.

Посилання у мотивувальній частині вироку на «повну доведеність вини зібраними органом досудового слідства доказами» суд першої інстанції може виправити шляхом виправлення описки згідно ст.379 КПК України.

За наведених обставин, підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Рогатинського районного суду від 17 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку учасниками судового провадження шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2