Справа № 1-139/2011
Номер провадження 1/750/11
ПОСТАНОВА

судового засідання

20 травня 2011 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Макаревич Л.Р.,

за участю: прокурора Лупака І.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

обвинуваченої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Кульчиці Самбірського району Львівської області вул. Сагайдачного; українки, громадянки України, студентки ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, раніше не судимої, -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 26.12.2010 року о 24.00 год. у розважальному закладі «Піт-стоп», що на території земель с. Бабино Самбірського району Львівської області неподалік автодороги Самбір-Мостиська, в присутності відвідувачів із власної ініціативи безпричинно грубо порушила громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в громадських місцях, - обзивала нецензурними словами ОСОБА_1 та побила останню, спричинивши легкі тілесні ушкодження; при цьому зірвала з шиї потерпілої золотий ланцюжок і пошкодила його. У результаті таких дій на невеликий проміжок часу було припинено дискотеку в розважальному центрі.

При попередньому розгляді справи судом опитана звинувачена свою вину в інкримінованому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства визнала повністю, щиро розкаялася та дала суду послідовні пояснення.

Окрім визнання обвинуваченою своєї вини у скоєному злочині, її винність стверджується іншими доказами та фактичними обставинами справи, які зібрані досудовим слідством, ніким не оспорювались та не досліджувались у судовому засіданні.

У тому числі потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що саме такі дії звинуваченої були стосовно неї та оточуючих відвідувачів; що на даний час в неї жодних претензій до ОСОБА_2 немає, шкоду їй відшкодовано.

Із висновку судово-медичної експертизи від 24.01.2011р. №17/11 вбачається, що у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено синець у правій орбітальній ділянці, який займає верхню і нижню повіки, синець в лівій орбітальній ділянці, який займає нижню повіку, синець на передній поверхні правого передпліччя в нижній третині, садно на 2-му пальці в ділянці нігтьового суглобу, синець на передній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець на передній поверхні лівого стегна в нижній третині, синець та садно на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, синець та садно на передній поверхні правого стегна в нижній третині, синець на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, які утворились від твердих тупих предметів, цілком можливо в час та при обставинах, вказаних у направленні і потерпілою, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. с. 38 - 39).

Аналізуючи пояснення обвинуваченої та матеріали кримінальної справи в їх сукупності, розглядаючи справу в межах предявленого звинувачення, суд переконаний в доведеній винуватості ОСОБА_2 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганстві). З обєктивної сторони дії підсудної ОСОБА_2 грубо порушили громадський порядок, спричинили істотну шкоду інтересам потерпілої. Судом враховано, що підсудна проявила нахабне поводження до потерпілої, поєднане з насильством, що спричинило тілесне ушкодження ОСОБА_1 Дане характеризує особливу зухвалість, тобто одну із ознак грубого порушення громадського порядку. Із субєктивної сторони підсудна вчинила злочин з прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства. Як потерпіла, так і решту очевидців були позитивно налаштовані, однак, в той час підсудна усвідомлюючи, що порушує громадський порядок, виразила явну неповагу до суспільства і бажала цього; зневажливо поставилася до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.

Тому, на підставі раніше викладеного суд дійшов висновку про винність ОСОБА_2 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а тому її дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України та відповідає фактичним обставинам.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_2 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдані збитки потерпілій ОСОБА_1, - її слід звільнити від кримінальної відповідальності та від покарання за вчинений злочин у звязку із дійовим каяттям, а справу провадженням закрити, - про що заявила клопотання звинувачена.

Під час розгляду справи судом установлено, що ОСОБА_2 дійсно та відверто визнала свою провину, щиро жаліла з приводу вчинення хуліганських дій; осудила свою поведінку і особисто звернулася до суду із таким клопотанням про закриття справи. Потерпіла ОСОБА_1 суду заявила, що матеріальних та немайнового характеру претензій до обвинуваченої не має. Отже, встановлено дійове каяття підсудної, що разом має значення для визначення втраченої суспільної небезпечності нею вчиненого.

Судом також враховано особу обвинуваченої, її молодий вік, характеристику, поведінку до і після вчинення злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 7-2 КПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 45 КК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи. П. 2 ч. 1 ст. 237 КПК України регламентовано одним із питань, які зясовуються суддею при попередньому розгляді справи та вказано про встановлення підстав для закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 248 КПК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року розяснено порядок, умови та підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, а в тому числі зауважено, що таке звільнення особи є обовязковим.

Вивчивши матеріали досудового слідства, суд приходить до переконання, що клопотання про закриття кримінальної справи і звільнення громадянки ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі дійового каяття є підставним і таким, що підлягає задоволенню для реалізації принципу законності та справедливості.

Цивільного позову не заявлено, речовий доказ повернутий потерпілій; судових витрат у справі немає.

Керуючись ч. 2 ст. 7-2, ст. ст. 244, 248 КПК України, ст. 45 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у звязку з дійовим каяттям.

Провадження в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 296 КК України закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 скасувати після набрання постановою законної сили.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції через місцевий суд до апеляційного суду Львівської області.

Даний примірник постанови виготовлено у нарадчій кімнаті та він має силу оригіналу.

Суддя І.С. Казан.