У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Паневіна
В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Нікітіна Ю.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 27 листопада
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Троїцького районного суду Луганської області від 4 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області від 27 березня 2007 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця м. Кремінна Луганської області, жителя селища
Троїцьке Луганської області, в силу ст. 89 КК не судимого,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 4
роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 6
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду
Луганської області від 27 березня 2007 року вирок змінено - із мотивувальної частини вироку виключено посилання суду на те, що ОСОБА_1 був раніше судимий, а також обставину, що обтяжує покарання - рецидив
злочину, і пом'якшено засудженому покарання до 5 років
позбавлення волі. У решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за те, що
він у ніч на 18 січня 2001 року, будучи
у стані алкогольного сп'яніння, проник до магазину “Гермес”, що розташований по
вулиці Котовського у селищі Троїцьке Луганської області та належав на праві
власності ОСОБА_2, звідки таємно викрав майно потерпілої, вартістю 240 грн.

Також з присадибної ділянки будинку
АДРЕСА_1 в ніч на 16 вересня 2003
року ОСОБА_1 за попередньою змовою з
особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали плуг, вартістю 1840 грн. який належав
ОСОБА_3, чим завдали потерпілому значної матеріальної шкоди.

Крім того, 7 червня 2006 року в
тому ж населеному пункті в період часу з 17-ї до 18-ї години, ОСОБА_1, будучи у стані алкогольного
сп'яніння, з погрозою застосування
насильства, яке не було небезпечним для життя й здоров'я потерпілого, незаконно заволодів мотоциклом ІЖ-6114, що
належав на праві власності ОСОБА_4, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 690 грн.84 коп.

У касаційній скарзі засуджений вважає, що досудове слідство та
судовий розгляд справи проведено однобічно, необ'єктивно, неповно. Посилається на те, що вирок постановлений з
обвинувальним ухилом та ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_4 який
обмовив його у заволодінні мотоциклом; що на досудовому слідстві до нього
застосовувалися недозволені методи слідства. Просить судові рішення щодо нього
скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що
вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають
фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими у судовому засіданні
доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованими.

Винуватість засудженого
підтверджується його показаннями, які він давав на досудовому слідстві під час
його допиту як підозрюваного і у
судовому засіданні. Він підтверджував,
що у 2001 році проник до магазину “Гермес”, який належав потерпілій ОСОБА_2,
звідки викрав продукти харчування, а у
2003 році за попередньою змовою із ОСОБА_8 таємно викрав плуг, який належав
ОСОБА_3 Ці показання ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, та підтверджуються іншими наведеними у вироку доказами, яким суд дав
належну оцінку.

Як убачається із матеріалів справи,
засуджений ОСОБА_1 в своїх показаннях підтвердив і факт заволодіння ним
мотоциклом ІЖ-6114, який належав на праві власності ОСОБА_4, заперечуючи тільки
погрозу застосування насильства.

Однак в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що засуджений заволодів його мотоциклом саме
внаслідок погрози застосування фізичного насильства.

Перевіркою матеріалів справи
встановлено, що в ході досудового слідства та судового розгляду справи
показання ОСОБА_4 були незмінні та
послідовні.

Крім того, достовірність показань потерпілого об'єктивно
підтверджується іншими дослідженими судом доказами, зміст яких наведений у
вироку: показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, даними, що містяться в
протоколах огляду місця події, огляду й затримання транспортного засобу,
висновку авто-товарознавчої експертизи.

За таких обставин колегія суддів вважає
безпідставними викладені у касаційній скарзі засудженого твердження про те, що показання
потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 суперечливі, і вони обмовили
його, оскільки показання цих осіб
послідовні, логічні, такі, що узгоджуються з обставинами справи, і тому сумніву
в їх достовірності не викликають.

Доводи засудженого про те, що до
нього застосовувалися недозволені методи слідства, не заслуговують на увагу,
оскільки при перевірці справи не встановлено даних, які б свідчили, що він під
час досудового слідства та судового розгляду справи посилався на цю обставину,
а в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б могли про це свідчити.

Перевіркою матеріалів кримінальної
справи не встановлено процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці
доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації злочинних дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289
КК України. Така кваліфікація відповідає встановленим в ході судового слідства
обставинам вчинення засудженим крадіжок із заподіянням потерпілому ОСОБА_3
шкоди у значному розмірі та незаконного заволодіння транспортним засобом,
поєднаного з погрозою застосування фізичного насильства, що не було небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_4

Покарання
засудженому, із урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції,
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості
вчинених злочинів, даних про його особу. Також враховані пом'якшуючі та
обтяжуючі покарання обставини. Призначене покарання є справедливим, необхідним
та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Апеляційним судом при перевірці
даної кримінальної справи в апеляційному порядку прийнято правильне рішення.
Свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, із цього питання суд
належним чином умотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної
інстанції ретельно перевірив і належним чином оцінив.

При перевірці даної справи не
виявлено передбачених ст. 398 КПК України підстав для перегляду судових рішень
щодо ОСОБА_1 у касаційному порядку з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384
КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційної
скарги засудженому ОСОБА_1

Судді:

Паневін В.О. Нікітін Ю.І. Глос Л.Ф.