Справа № 524/4653/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, працюючого менеджером в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.09.2005 році Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України, від відбування покарання звільнений на підставі ст.1 п. а Закону Украини «Про амністію»;
-13.04.2006 році Козельщанським районним судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавленням волі;
-05.11.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 186, ст.304, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-10.04.2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, строк рахувати з 10.04.2008 року;
- 12.03.2014 році Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України іспитовий термін 3 роки.
у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч. 2 ст. 186, ст. 128 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1 епізод. 13.03.2015 року близько 10:00 години у ОСОБА_4 , раніше судимого за злочини проти власності, та маючого непогашену судимість, виник прямий злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, перебуваючи між першим та другим поверхом у першому під`їзді, будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 із застосуванням мотузки сірого кольору, яку накинув на шию потерпілої ОСОБА_5 , почав з силою стискати її (душити), при цьому рукою зірвав з її лівого вуха золоту сережку 585 проби вагою 1,3 грами, вартість якої відповідно до довідки від 27.05.2015 року становить 1400 гривень за 1 грам золотого виробу 585 проби, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 1820 гривень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 284 від 18.03.2015 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: лінійного характеру садна правої бічної з розповсюдженням на задню поверхню шиї, осадження лінійного характеру лівої мочки вуха по його задній поверхні, синець в ділянці правого плеча; лінійного характеру садна правої бічної з розповсюдженням на задню поверхню шиї, які утворилися за механізмом неоднократного тертя і здавлення тупого, твердого предмету видовженого характеру з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в результаті здавлення, затягування на шиї мотузки шириною до 0,5 см., або подібного за характеристикою тупого, твердого предмету; осадження лінійного характеру лівої мочки вуха по його задній поверхні, яке могло утворитися по механізму однократного тертя тупого, твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо застібки сережки в результаті її висмикування сторонньою рукою із даної анатомічної ділянки тіла; синець в ділянці правого плеча, який міг утворитися в результаті однократної дії тупого, твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо за рахунок удару рукою стиснутою в кулак, чи стиснення пальцем сторонньої руки при утримуванні за дану анатомічну ділянку тіла, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» придушення за шию є насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
З викраденим з місця скоєння злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1820 гривень.
2 епізод. 31.03.2015 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на розі вулиць Матросова та Маяковського у м. Кременчуці, побачив раніше не знайому ОСОБА_6 .
У цей час у ОСОБА_4 , який оцінивши вік потерпілої, фізичну статуру та можливість подолання буд-якого опору з її боку, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення (грабіж) її майна, а саме жіночої сумки, яку остання тримала в лівій руці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, швидким кроком наздогнав ОСОБА_6 , схопив жіночу сумку, яку потерпіла тримала у лівій руці та здійснивши два ривка відкрито її викрав.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме мобільний телефон марки НОКІА 2330 ІМЕІ НОМЕР_1 , відповідно до довідки вартості даного телефону становить 150 гривень, та гроші в сумі 35 гривень, які знаходились в сумці, забрав собі, а сумочку з рештою речей (парасолька, окуляри, ключі від квартири, та дві пластикові картки, паспорт громадянина України з ідентифікаційним кодом) викинув, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 185 гривень.
Під час реалізації свого умислу, направленого на відкрите викрадення (грабіж) майна потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_4 розумів, що його дії, а саме зрив сумки з руки потерпілої може призвести до травм останньої, у тому числі втрати рівноваги з падінням на тверду поверхню землі.
Однак самовпевнено розраховуючи на відвернення таких наслідків, ОСОБА_7 під час виривання жіночої сумки отримав супротив від потерпілої ОСОБА_6 , яка, намагаючись перешкодити злочину, виставила поперед обидві руки, тримаючи свою сумку, але після двох сильних ривків останнього не втримала рівновагу і впала на землю, опираючись на обидві руки вагою свого тіла, у зв`язку з чим отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий скалковий перелом атомічної шийки і великого горба лівої плечової кістки зі зміщенням (на момент огляду прооперована, фіксований металевою пластиною і вісьма металевими гвинтами та з формуванням післяопераційного рубця в ділянці верхньої третини, зовнішньої поверхні лівого плеча), закритий скалковий перелом великого горба правої плечової кістки зі зміщенням, посттравматична плексопатія правого і лівого плечових сплетень з двостороннім в`ялим парезом обох верхніх кінцівок, гематома м`яких тканин правого і лівого плечових суглобів.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 481 від 14.05.2015 дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті однократного спрямованого падіння вперед, на землю чи подібні до неї тупі, тверді розповсюджено контактуючи поверхні, з положення стоячи на ногах та послідуючою опорою на ліву і праву верхні кінцівки, можливо за рахунок різкого смикання, чи поштовху тіла вперед по осі руху та відносяться до середнього ступеню тяжкості, за критерієм довготривалого розладу здоров`я і стійкої значної втрати працездатності менш як на одну третину.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно, і пояснив, що він, дійсно, вчинив інкриміновані йому злочини у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Так, 13.03.2015 року близько 10:00 години він вчинив напад на потерпілу ОСОБА_5 із застосуванням мотузки, яку накинув на її шию та почав з силою стискати її (душити), при цьому рукою зірвав з лівого вуха потерпілої золоту сережку. Також 31.03.2015 року близько 19 год. 40 хв. він, перебуваючи на розі вулиць Матросова та Маяковського у м. Кременчуці наздогнав потерпілу ОСОБА_6 , схопив жіночу сумку, яку потерпіла тримала у лівій руці та здійснивши два ривка відкрито її викрав, привласнивши собі мобільний телефон марки НОКІА та гроші в сумі 35 гривень, які знаходились в сумці, а сумочку з рештою речей викинув. Під час здійснення ривків сумки у потерпілої він розумів, що може завдати останній тілесних ушкоджень, але розраховував, що цього не станеться. У скоєному щиро покаявся, просив суворо не карати. Попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 .
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 13.03.2015 року близько 10:00 години обвинувачений напав на неї між першим та другим поверхом у першому під`їзді, будинку АДРЕСА_3 , накинувши на шию мотузку (шнурок) та здавлюючи її. Так як потерпіла намагалася чинити опір, зав`язалася боротьба між нею та обвинуваченим, в ході якої він зірвав з її лівого вуха золоту сережку. Від нападу обвинуваченого потерпіла отримала тілесні ушкодження. Зазначила, що в результаті нападу отримала ще й моральні страждання. Просила призначити обвинуваченому суворе покарання.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та вивченням матеріалів щодо речових доказів, висновків судово-медичних експертиз, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини і його дії слід кваліфікувати: за першим епізодом за ч. 1 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу; за другим епізодом за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та за ст. 128 КК України за ознаками необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів суд виходить з наступного. Вчинені обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України належать:

за ч. 1 ст. 187 та за ч. 2 ст. 186 КК України до тяжких злочинів;

за ст. 128 КК України до злочинів невеликої тяжкості

Обвинуваченим вчинено два умисних корисливих злочини, якими завдано майнової шкоди потерпілим, яка не відшкодована, та один необережний злочин, який входить до складу ідеальної сукупності злочинів.

Обвинувачений неодноразово судимий, на час вчинення інкримінованих злочинів мав не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, злочини вчинені обвинуваченим під час відбування покарання з випробуванням. За місцем проживання обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочинів, з якої вбачається, що обвинувачений не має бажання стати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.03.2014 року обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки. За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71, ст. 72 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч. 2 ст. 186, ст. 128 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 128 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

призначивши покарання за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.03.2014 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 15 квітня 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , залишити без змін - тримання під вартою.

Речовий доказ шнурок сірого кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького МВ, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1