Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
головуючого Селівона
суддів Кривенди О.В.,
розглянула в судовому засіданні 17 травня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької
області від 16 листопада 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 22 лютого 2005
Цим вироком визнано винними:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженку
м. Чернівців, раніше судиму 23.02.2001 р. за ч. 1 ст. 229-1, ст. 44 КК України
на 1 рік позбавлення волі, звільнену 04.10.2001 р. за відбуттям покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 309 КК України, і призначено їй за цим законом покарання 3 роки
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженку
смт. Красноільськ Сторожинецького району Чернівецької області, згідно зі ст. 55
КК України таку, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 307 КК України, і призначено їй за цим законом покарання 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 255 КК України
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця
АДРЕСА_1, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 3 ст. 307 КК України, і призначено йому за цим законом покарання із
застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255 КК України
Прийнято рішення щодо речових
доказів та судових витрат.
Цим же вироком також засуджено
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, касаційні скарги чи подання щодо яких не
Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області від 22
лютого 2005 року вирок щодо ОСОБА_3 змінено: виключено з вироку вказівку на її
попередню судимість та кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше
вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК
України, і призначено їй покарання за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 цього Кодексу 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є її власністю. В решті вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без
З урахуванням змін, внесених до
вироку апеляційним судом, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у
вчиненні злочинів за таких обставин.

ОСОБА_1, довідавшись в кінці грудня
2003 року від ОСОБА_8 про наявність наркотичного засобу, в січні 2004 року
прибула до помешкання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 і незаконно придбала у них
1010 г наркотичного засобу - макової соломи висушеної, що становить великий
розмір, яку перевезла до місця свого проживання в м. Чернівці.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_7
та ОСОБА_8, діючи в складі організованої групи, за попередньою змовою між
собою, повторно, в період з кінця грудня 2003 року по 13 січня 2004 року
незаконно придбали, зберігали, перевозили з метою збуту і збули ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 наркотичний засіб - макову солому загальною сухою
вагою 3750 г, що становить великий розмір.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2, даючи свій аналіз наявним у справі доказам, просить
судові рішення щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати
і направити справу на нове розслідування. Мотивує тим, що матеріали
кримінальної справи сфальсифіковано, досудове та судове слідство проведено
неповно і однобічно з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, а викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи. Посилається на неправильну кваліфікацію судом дій засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
ознаками ч. 3 ст. 307 КК України вчинення ними злочину в складі організованої
групи та із залученням неповнолітнього, їх безпідставне обвинувачення за ч. 1
ст. 255 КК України. Зазначає, що до обвинувачених застосовувались незаконні
методи слідства, їх позбавлено права користуватися послугами перекладача та не
вручено їм слідчі документи в перекладі на їх рідну мову, внаслідок чого
порушено їх право на захист, в матеріалах справи міститься не скасована
постанова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо засуджених,
а докази у справі отримано з порушенням встановленого законом порядку їх
збирання та закріплення. Вважає
призначене засудженим покарання таким, що не відповідає тяжкості вчинених ними
злочинів та їх особам, і просить його пом′якшити, звертаючи увагу на те,
що всупереч висновкам суду ОСОБА_3 на
момент вчинення злочину вважалася такою, що не має судимості.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її
задоволенні необхідно відмовити.

Так, згідно з ч. 1 ст. 398 КПК України касаційний суд не
перевіряє вироки місцевих судів щодо неповноти і однобічності досудового та
судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам
справи.

Натомість, зазначені обставини
перевірялися апеляційним судом, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 367 КПК України,
і доводи захисника ОСОБА_2 в цій частині визнані безпідставними з наведенням в
ухвалі відповідних мотивів такого висновку.

З рішенням апеляційного суду погоджується і колегія суддів, оскільки підстав для сумнівів у достовірності та
допустимості доказів, на які послався суд у вироку, а також даних про фальсифікацію
матеріалів справи, про що стверджує захисник ОСОБА_2, під час перевірки матеріалів справи не виявлено.

Кваліфікація дій засуджених ОСОБА_3
та ОСОБА_4 за такою ознакою ч. 3 ст. 307 КК України як вчинення ними злочину в
складі організованої групи є вірною, оскільки між ними та ОСОБА_7 і ОСОБА_8
існували стійкі зв′язки з розподілом функцій кожного, спрямовані на
реалізацію єдиного плану зі збуту наркотичних засобів.

Стосовно твердження захисника
ОСОБА_2 про безпідставне обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 255 КК України, то вироком суду їх
виправдано за цим обвинуваченням.

З урахуванням змін, внесених до
вироку щодо ОСОБА_3 апеляційним судом, призначене їй, а також ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 покарання згідно зі ст. 65 КК
України відповідає тяжкості вчинених ними злочинів, особі кожного з них та
конкретним обставинам справи, в тому числі й тим, на які посилається захисник
ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі.

Так, ОСОБА_1 призначено покарання 3
роки позбавлення волі, що ближче до мінімальної межі санкції закону, за яким її
засуджено, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК
України відповідно 6 і 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вважати призначене кожному із
засуджених покарання надмірно суворим підстав не вбачається.

Посилання у касаційній скарзі на
застосування до засуджених незаконних методів слідства перевірялися під час
розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій і обґрунтовано визнані
безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження.

Доводи про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_4позбавлено права користуватися послугами перекладача та не вручено їм
слідчі документи в перекладі на їх рідну мову, спростовуються наявною в
матеріалах справи копією обвинувального висновку в перекладі на російську мову,
яка вручалась засудженим, заявами засуджених про вільне володіння ними
російською мовою, та даними протоколу судового засідання про участь
перекладача.

Щодо твердження про те, що в
матеріалах справи міститься не скасована постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо засуджених, то з її змісту вбачається, що 18 березня
2004 року старшим слідчим СВ УМВС України в Чернівецькій області відмовлено в
порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за фактом
незаконного придбання наркотичних засобів за період з 2000 року по грудень 2003
року, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджено за злочини, вчинені в період з
кінця грудня 2003 року по 13 січня 2004 року.

Отже, істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або
скасування постановлених у даній справі судових рішень, не виявлено.

Таким чином, підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_2 у кримінальній
справі щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3та ОСОБА_4
відмовити.

Судді:

Селівон
О.Ф. Кривенда О.В. Шевченко Т.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф.
Селівон