Справа № 477/1564/14-к
Провадження № 1-кп/477/12/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі :
головуючого по справі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, пенсіонера,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,
25 вересня 2012 року приблизно о 13 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Абрикосовій СТ «Сонячна Поляна», розташованого біля смт.Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області, в ході словесної сварки, знаходячись позаду потерпілої ОСОБА_9 , обхопивши останню обома руками, при цьому, взявши потерпілу за кисть лівої руки, в якій знаходився мобільний телефон, та затис її руку, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у виді перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кисті зі змішенням, що за висновком експерта, є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне завдання потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 25 вересня 2012 року в обідній час між ними виник спір з приводу самовільного встановлення дачниками воріт на в`їзді до дачних ділянок СТ «Сонячна поляна». Під час цього конфлікту, ОСОБА_7 перешкоджала проведенню демонтажних робіт та він, намагаючись не допустити її до працівника, що проводив спил опори воріт, що також було небезпечним для неї, відсторонив ОСОБА_7 від нього, розставивши руки, завадив прохід до цього працівника. Будь-яких дій зі спричинення їй тілесних ушкоджень не чинив, її руку не стискав.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також пояснив, що ОСОБА_5 через наявне у нього захворювання лівої кисті, що супроводжується обмеженням сили стискання, не міг завдати ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження як перелом за вказаних нею обставин.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є членом товариства СТ «Сонячна Поляна». Дачниками вказаного товариства самовільно було встановлено ворота до в`їзду у товариство. У зв`язку із приписом управління пожежної безпеки головою правління ОСОБА_5 було прийнято заходи до демонтажу вказаних воріт, через що між ним та дачниками, в тому числі, ОСОБА_7 виник спір. Коли ОСОБА_7 перешкоджала здійсненню дій з демонтажу та поривалася до місця спилу воріт, ОСОБА_5 розставив руки, аби не допустити Дробот. Дій ОСОБА_5 з обхвату потерпілої він не бачив. З дачної ділянки Дробот поїхала увечері, сама знаходилася за кермом автомобілю.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що коли здійснювалися дії по демонтажу воріт, ОСОБА_7 направилася до працівника, що здійснював ці роботи, ОСОБА_5 перегородив їй дорогу, але руками не обхоплював.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що у вересні 2012 року до садівничого товариства приїхала комісія з приводу встановлених воріт та почались дії по їх демонтажу. ОСОБА_7 чинила перепони у цьому. Між правлінням СТ та дачниками почався конфлікт, що тривав біля трьох годин. В ході конфлікту ОСОБА_13 поривалася до воріт, коли проходили роботи з їх демонтажу, а ОСОБА_5 перегородив їй дорогу, але не обхоплював. В цей же день ОСОБА_7 давала інтерв`ю з цього конфлікту та ніяких скарг на болі не висувала. Також працювала на своїй дачній ділянці, а потім самостійно керувала автомобілем.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що був присутнім від початку до кінця подій конфлікту на території СТ «Сонячна Поляна». Під час цього конфлікту ОСОБА_15 штовхала хлопця із пилою, який мав проводити дії з демонтажу воріт. Вона здійснювала тиск на працівників. Голова кооперативу ОСОБА_16 стояв з розкритими руками та намагався не допустити ОСОБА_13 до працівників, проте вона штовхала його плечем та спиною. ОСОБА_16 не стискував ОСОБА_13 , не обхоплював її. В цей день ОСОБА_13 про зламаний палець її руки нічого не казала.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що під час вищевказаного конфлікту ОСОБА_16 обхопив ОСОБА_13 в районі попереку аби перегородити їй шлях до працівника з пилою, що здійснював демонтаж воріт. Під час цього, ОСОБА_13 не кричала та не скаржилася на будь-який біль.
Потерпіла ОСОБА_7 спростувала пояснення ОСОБА_5 та вищевказаних свідків, і в судовому засіданні пояснила, що конфлікт з приводу демонтажу воріт виник у вересні 2012 року приблизно о 10 годині та тривав до 13 години. Коли вона знімала ці події на камеру, до неї ззаду підійшов ОСОБА_5 , обхопив та почав відштовхувати від воріт, при цьому правою рукою обхопив її в районі попереку, а лівою стис її руку, у якій вона тримала мобільний телефон, від чого вона відчула різкий біль у пальці лівої руки. Окрім цього на її спині були подряпини, яких до конфлікту та цих подій не було. Ці дії ОСОБА_5 припинив працівник міліції, який відсторонив ОСОБА_16 від неї. Через сильні болі у пальці, з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень, у цей же день вона отримала направлення на проходження судово-медичної експертизи. Дійсно з місця події вона поїхала на своїй машині. За медичною допомогою вона звернулася цього ж дня до лікарні швидкої медичної допомоги, де їй наклали гіпс, а наступного дня в Жовтневій центральній районній лікарні вона пройшла медичну експертизу.
Свої пояснення ОСОБА_7 підтвердила під час слідчого експерименту за її участю від 04.06.2014 року, 11.06,2014 р., 13.06.2014 року в ході досудового розслідування, під час якого пояснила про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень (а.с. 112-113, 196-225).
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що під час конфлікту з приводу демонтажу воріт на в`їзді до дачних ділянок ОСОБА_7 намагалася вирішити проблемну ситуацію та дійти згоди щодо належного встановлення воріт, як того вимагають пожежні інспектори. Проте ОСОБА_5 не реагував на її зауваження та наказав працівнику продовжити роботи з демонтажу. Тоді ОСОБА_7 наблизилася та стала знімати ці дії на телефон, коли ОСОБА_5 підійшов до неї, обхопив ззаду руками та стиснув її руку, у якій вона тримала мобільний телефон. Після цього ОСОБА_13 скаржилася на болі у руці, а наступного дня приїхала у гіпсі, пояснивши, що отримала перелом пальця.
Свідок ОСОБА_19 пояснила, що у вересні 2012 року на території дачних ділянок виник конфлікт з приводу демонтажу воріт. Зі слів інших дачників їй відомо, що ОСОБА_5 відтягував ОСОБА_13 від воріт. В цей же день ОСОБА_13 скаржилася на болі у руці та вона бачила, що мезинець її лівої руки розпух.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2012 року приїхав до ОСОБА_21 по документи та побачив, що на територію кооперативу прийшли якісь люди з приводу демонтажу встановлених воріт. ОСОБА_16 був на місці цих подій, був налаштований агресивно, сварився на людей, що перешкоджали демонтажу воріт. Коли увімкнули пилу по металу, біля воріт знаходились потерпіла та її діти, вони перейшли до другої сторони опори. ОСОБА_15 підходила до опори, з якої почали демонтаж, та ОСОБА_16 накинувся на неї, обхопив її двома руками. Дільничний відсторонив ОСОБА_16 від ОСОБА_22 . Після цього вона стала скаржитися на біль у пальці лівої руки та він побачив, що палець опух. Наступного дня він побачив ОСОБА_15 вже у гіпсі.
З досліджених судом письмових доказів слідує, що згідно заяви ОСОБА_7 до міліції від 25.09.2012 року, остання просила прийняти заходи до ОСОБА_5 , який 25.09.2012року приблизно о 12-30 год. в СВТ «Сонячна Поляна» схопив її, завдав тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 191).
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2012 року, ОСОБА_7 звернулася до міліції з приводу того, що 25 вересня 2012 року близько 13 години голова кооперативу «Сонячна Поляна» ОСОБА_5 по вул.Абрикосовій цього кооперативу біля будинку № 11 спричинив їй тілесні ушкодження (т.1 а.с. 150).
За даними копії довідки травматологічного пункту 4-ї Миколаївської міської лікарні від 25.09.2012 року, наданої ОСОБА_7 , останній поставлено діагноз перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті із зміщенням, забій грудної клітини. Направлена до хірурга (т. 1 а.с. 151).
Вказане звернення ОСОБА_23 до лікарні та поставлений діагноз, підтверджується довідкою головного лікаря Миколаївської міської лікарні № 4 від 30.05.2014 року (т. 1 а.с. 195).
За висновком експерта № 14 від 25.01.2013 року, при освідуванні гр. ОСОБА_7 виявлені пошкодження у виді подряпин поперекової області, крововиливу лівого плеча. При зверненні за медичною допомогою ОСОБА_7 встановлено діагноз перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті зі зміщенням. Вказане тілесне ушкодження віднесено до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, інші кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження.
Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо руками, другими тупими предметами, у строк та при обставинах, що зазначені освідуваною. Не виключається можливість виникнення зазначеного перелому в строк та при обставинах, зазначених у постанові, а саме: в той час, як вона повернулася спиною до ОСОБА_5 , він обхопив її ззаду, та лівою рукою стиснув кисть її лівої руки, від чого вона відчула біль у цій руці (т. 1 а.с. 153).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 54 від 26.02.2013 року, підтверджуються висновки попередньої експертизи щодо наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а також їх виникнення від дії тупих предметів, можливо, в строк та при обставинах, що зазначені освідуваною. Підтверджено висновки щодо тяжкості тілесних ушкоджень. При цьому, експерт зазначив, що виникнення перелому пальця, при обставинах, описаних 12.02.2013 року в протоколі огляду відео файлу, малоймовірно (т. 1 а.с. 163).
Згідно диску запису подій, що відбувались 25 вересня 2012 року на території СТ «Сонячна Поляна», вбачається що відбулось контактування між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Вказаний диск постановою слідчого від 12.02.2013 року визнано по справі речовим доказом.
З огляду фрагментарного роздрукування вищевказаного відеозапису слідує, що ОСОБА_5 своєю правою рукою обхопив ОСОБА_7 в області її попереку. Його ліва рука находилася з іншого боку. На фотознімках на а.с. 99, 103, 127, 134, 139, 140 т. 1 ОСОБА_7 тримає у правій руці відеокамеру, у лівій мобільний телефон, її руки розташовані над руками ОСОБА_5 . При цьому видно обхват частини лівої кисті руки ОСОБА_7 , в якій вона тримала мобільний телефон, рукою іншої особи. На наступних знімках видно на плечі ОСОБА_5 руку особи у формі працівника міліції, після чого ОСОБА_5 розводить свої руки та відстороняє їх від ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 145-148).
За вказаного суд дійшов висновку про наявне контактування між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , причому з активних дій саме ОСОБА_5 , наявне контактування їх лівих рук, саме після чого ОСОБА_7 стала скаржитись на болі в лівій руці, а свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 також пояснили, що після цього бачили як палець лівої руки ОСОБА_7 розпух.
Надані стороною обвинувачення інші висновки судово-медичних експертиз від 09.11.2012 року, від 03.01.2014 року, від 23.06.2014 року, а також інші письмові докази, зібрані після 28 березня 2013 року, в силу ст.ст. 86, 219, 223 КПК України, не можуть бути прийняті судом як допустимі докази, оскільки з урахуванням повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.01.2013 року та відсутністю рішення щодо продовження строку досудового розслідування, прийнятого повноважною на те особою, вказані докази зібрані поза межами досудового розслідування, отже не можуть розцінюватись як допустимі (т. 1 а.с. 26-44).
Натомість, аналізуючи зібрані за справою інші вище перелічені докази, пояснення обвинуваченого та потерпілої, а також свідків, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в необережному завданні потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та що слід кваліфікувати за ст.128 КК України.
Висунуте обвинувачення щодо завдання обвинуваченим ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 саме навмисно не знайшло свого підтвердження в ході розгляду вказаної справи.
Так, з пояснень потерпілої, та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а також досліджених судом документів слідує, що ОСОБА_5 , намагаючись відсторонити потерпілу від працівника, що проводив демонтажні роботи, обхопив її одною рукою за поперек, та перегородив дорогу, а з пояснень ОСОБА_13 також стис своєю рукою її ліву руку, у якій вона тримала мобільний телефон, від чого вона відчула сильний біль.
Такі дії ОСОБА_5 свідчать лише про його наміри відсторонити ОСОБА_7 від місця проведення демонтажних робіт, та будь-яких посилань на умисне завдання тілесних ушкоджень не мають. Про це також свідчить сам спосіб отримання перелому, а саме від дії стискання руки, у якій зажато сторонній твердий предмет, та що вказує, на неможливість особи передбачити такі наслідки від його дії.
Саме з цього, суд дійшов висновку щодо необережного завдання обвинуваченим потерпілій ОСОБА_7 тілесного ушкодження.
Пояснення адвоката ОСОБА_26 щодо неможливості завдання обвинуваченим такого тілесного ушкодження при зазначених потерпілою обставинах через наявне у ОСОБА_5 захворювання кисті лівої руки не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, та спростовується відомостями Жовтневої центральної районної лікарні від 02.06.2014 року, згідно яких за даними медичної документації приймального відділення, амбулаторно-поліклінічної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу травм лівої кисті в період з 01.01.2008 р. по час надання відповіді не зареєстрований (т. 1 а.с. 229).
Висновки експерта від 26.02.2013 року щодо малоймовірності отримання ОСОБА_7 перелому пальця, лише стосуються обставин, описаних саме у протоколі огляду відео файлу від 12.02.2013 р., проте не виключають можливості отримання такого перелому при обставинах, вказаних ОСОБА_7 та узгоджуються сукупністю інших досліджених судом доказів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, ступінь та форму його вини, його позитивну характеристику, стан його здоров`я та похилий вік, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Відповідно до ст. 56 та 57 КК України, до ОСОБА_5 також не можуть бути застосовані і інші міри покарання, що передбачені санкцією статті 128 КК України.
Відповідно до вимог п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. У таких випадках, суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок та звільнити засудженого від покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У зв`язку з неможливістю застосування до ОСОБА_3 передбаченого законом покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, звільнити його від призначеного покарання.
Речові докази по справі: диск відеозапису залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1