АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з вироком суду 06 серпня 2014 року, приблизно 0 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Лісової зі сторони вул. Суворова, в напрямку вул. Світлої, біля буд. №8, який знаходиться по вул. Лісовій на житловому масиві «Бортничі» в м. Києві, розпочав виконувати маневр розвороту ліворуч.
В цей же час в зустрічному для нього напрямку наближався мотоцикл «Honda HORNET 600», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , позаду якого знаходилась пасажир ОСОБА_7 .
Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків;
- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 16.3: перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорого трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи ліворуч.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виявилось в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Лісової зі сторони вул. Суворова в напрямку вул. Світлої, біля буд. № 8, який знаходиться по вул. Лісовій на житловому масиві Бортничі в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, перед зміною напрямку руху, пов`язаною з виконанням маневру розвороту ліворуч не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасника руху, не дав дорогу мотоциклу «Honda HORNET 600», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався йому назустріч, а виконуючи розворот, скоїв зіткнення з вказаним мотоциклом.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоцикла «Honda HORNET 600», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи 1534/Е від 22.08.2014, ОСОБА_7 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у виді перелому середньої третини діалізу лівої ключиці зі зміщенням уламків, садна м`яких тканин надпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому апелянт посилається на те, що при призначенні покарання суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди та надання потерпілій медичної або іншої допомоги безпосередньо після вчинення злочину.

Апелянт вказує на те, що після ДТП він викликав для потерпілої карету швидкої допомоги, після госпіталізації потерпілої надав матеріальну допомогу на лікування в сумі 9700 гривень, відвідував потерпілу у лікарні та купував для неї продукти харчування.

Окрім того, суд, на думку апелянта, при призначенні покарання мав врахувати те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання та має на утриманні матір похилого віку, яка проживає в м. Дніпропетровську і вважає зазначені обставини підставами для незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію, потерпілу і прокурора, які заперечували проти апеляції, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення, а вирок суду належить змінити, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, а також призначення основного покарання у виді штрафу в апеляції обвинуваченого не заперечуються.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла до висновку про те, що при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд першої інстанції не врахував вимог ст. 65 КК України, обставин, що пом`якшують покарання та інших обставин, які впливають на підстави призначення додаткового покарання.

Так, вмотивовуючи призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд послався у вироку на думку потерпілої, яка просила про призначення такого виду покарання, на те, що керування транспортними засобами не є для обвинуваченого джерелом отримання доходів, необхідних для проживання, а також не те, що обвинуваченим вчинено злочин проти безпеки дорожнього руху.

Посилання у вироку суду на те, що злочин вчинено проти безпеки дорожнього руху є, на думку колегії, неправильним, тому, що дана обставина врахована у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, якою передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у якості альтернативного покарання.

Думка потерпілої про призначення обвинуваченому того чи іншого виду чи розміру покарання сама-по-собі не може бути підставою для призначення покарання, оскільки це суперечить загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, при вирішенні питання щодо підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд, на виконання вимог вказаного закону, мав врахувати не тільки те, що застосування такого виду покарання не позбавить обвинуваченого джерела існування, а й інші обставини.

У вироку суду вказано, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, визнав свою вину та щиро розкаявся, хворіє та має на утриманні матір похилого віку, проте, колегія суддів вважає, що при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами вказані обставини фактично не судом враховані не були.

Окрім того, суд не врахував обставину, яка пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування завданого збитку,

З матеріалів провадження убачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції захисник заявив клопотання при приєднання до матеріалів провадження копій розписок потерпілої ОСОБА_7 про отримання від ОСОБА_5 коштів на лікування та відшкодування шкоди на загальну суму 9700 гривень та чек на придбання продуктів харчування на суму 170 гривень (а. п. 39-42, 47).

Згідно з журналом судового засідання (а. п. 51) вказане клопотання захисника було задоволене, матеріали про відшкодування шкоди були приєднані до провадження, але не були досліджені судом першої інстанції.

За клопотанням захисника апеляційна інстанція дослідила згадані документи. При цьому потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що обвинувачений надав їй матеріальну допомогу на проведення операції і лікування у сумах, вказаних у розписках, а також купував продукти харчування, коли вона перебувала у лікарні.

Потерпіла ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не заявляла до обвинуваченого ОСОБА_5 позову про відшкодування шкоди, завданої злочином. Це дає підстави зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував завданий злочином збиток у розмірі, встановленому на момент розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин, зазначених у вироку щодо тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, за відсутності обставини, що обтяжують покарання та враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття і добровільне відшкодування завданого збитку, у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому вирок суду в частині призначення покарання слід змінити, виключити додаткове покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5 змінити: пом`якшити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання, виключивши додаткове покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами строком на один рік.

В решті вирок залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11кп/796/139/2015 Категорія КК: ч. 1 ст. 286
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1