У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.

суддів

Кліменко М.Р., Косарєва В.І.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 12 серпня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Запорізької області на вирок Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.
Мелітополя Запорізької області,

громадянина України, раніше не
судимого,

за ч. 2 ст. 366 КК України
на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права
займати посади, пов'язані з адміністративно-господарськими функціями, строком
на 1 рік; за ч. 1 ст. 209 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією грошових коштів, здобутих злочинним
шляхом.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік
та з конфіскацією майна, здобутого злочинним
шляхом, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов'язків, передбачених
ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку вирок не оскаржувався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому,
що він, будучи
директором ПП “Яхонт”, у період часу з
лютого по грудень 2004 року, використовуючи
своє службове становище, із корисливих спонукань, знаючи, що ПП “Яхонт”
не має найманих працівників і з 2003 року не отримує прибутку та не виплачує
заробітну плату, виготовив підроблені документи - довідки про заробітну плату на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6та на
власне ім'я, на підставі яких отримав у Запорізькій обласній кредитній спілці
“Довіра” кредити на загальну суму 80000
грн., які в подальшому використав у фінансово-господарській діяльності ПП
"Яхонт".

У касаційному поданні заступник прокурора області, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів та правильності кваліфікації його дій,
вважає вирок незаконним і просить
його скасувати через неправильне застосування кримінального закону та м'якість
призначеного покарання. Зокрема, вказує, що суд обрав покарання більш м'яке,
ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 209 КК України, і при цьому не застосовував
ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України
Короткевича М.Є., міркування прокурора про задоволення касаційного подання,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи подання, колегія суддів
вважає, що воно не підлягає задоволенню, а вирок у відповідності зі ст. 395 КПК
України підлягає скасуванню в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 209 КК
України з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 323 КПК України вирок
суду повинен бути законним і обґрунтованим.

У даній справі зазначених вимог закону
судом не було додержано.

Так, судом не враховано, що склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 209 КК
України характеризується спеціальними ознаками і предметом легалізації можуть
бути лише кошти чи майно, одержані виключно внаслідок вчинення суспільно
небезпечного протиправного діяння, тобто предикатного діяння.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він,
надавши неправдиву інформацію відповідним спеціальним суб'єктам - кредиторам,
одержав кредит на загальну суму 80000 грн., які не мав наміру привласнювати, а
використав у фінансово-господарській діяльності ПП, “Яхонт”.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковаані судом за ч. 2 ст. 366 і
ч. 1 ст. 209 КК України.

Перевіряючи вирок в порядку ст. 395 КПК України колегія
суддів вважає, що суд необгрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України з наступних підстав.

Об'єктом злочину, передбаченого ст. 209 КК України є
встановлений порядок запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, головною метою якого є недопущення надання
правомірного вигляду джерелам походження, володінню, використанню або
розпорядженню такими доходами.

У даній справі кошти ОСОБА_1 одержав у кредит легально,
офіційно, які не потребують надання їм правомірного вигляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду
в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 209 КК України підлягає скасуванню, а
справа закриттю за відсутністю в його діях складу злочину.

За таких обставин касаційне подання прокурора, в якому
ставиться питання про неправильне застосування кримінального закону при
призначенні покарнняОСОБА_1 за ч. 1 ст. 209 КК України і його його м'якість, не
підлягає задоволенню.

За змістом п.
1 примітки до
ст. 209 КК України предикатним діянням може бути діяння,
яке згідно з Кримінальним кодексом є злочином і за яке відповідною статтею
цього кодексу передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше
трьох років.

За таких обставин злочин, склад якого передбачений ч. 2
ст. 366 КК України, не містить усіх ознак предикатного діяння і не може бути
визнаний таким.

Крім того, судом не взято до уваги роз'яснення п. 10
постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 квітня 2005 року №5 “Про практику застосування судами законодавства про
кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних
злочинним шляхом”, де зазначено, що не є предметом легалізації кошти одержані як кредити внаслідок надання неправдивої
інформації відповідними спеціальними суб'єктами, хоча з такими коштами надалі і вчинюються діяння,
перелічені у ст. 209 КК України,
оскільки ці кошти одержуються офіційно (легально).

Таким чином, на підставі наведеного вирок
суду в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 209 КК України не можна визнати
законним і він підлягає скасуванню, а справа в цій частині закриттю за
відсутністю складу злочину.

Отже, керуючись
ст. ст. 394, 395, 396 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення.

У відповідності зі ст. 395 КПК України вирок Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 22 листопада 2007 року в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 209 КК
України скасувати, а справу закрити на підставі п. 2 ст. 6 КПК України
за відсутністю складу злочину.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 366 КК
України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з адміністративно-господарськими
функціями, строком на 1 рік зі
звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік
на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76
КК України.

С У Д Д І :

Короткевич М.Є. Кліменко М.Р. Косарєв В.І.