Справа №: 630/95/15-к
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області при підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення за кримінальним провадженням № 0000091 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 вчинив умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я , за наступних обставин.

ОСОБА_6 07 січня 2015 року, близько 21.00 год., перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим прямим злочинним наміром, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, в ході сварки, заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_6 умисно наніс останній удари кулаками в область обличчя, потилиці, по тілу та рукам, якими потерпіла прикривала обличчя. Від отриманих ударів ОСОБА_4 впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 двічі ударив її головою об підвіконня, батарею та двічі ударив потерпілу зверху по голові пластиковою вазою. Не припиняючи свої дії ОСОБА_6 вибіг з кімнати до кухні, де взяв кухонний ніж та повернувся назад до кімнати, де почав спричиняти ножем тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , тим самим спричинив останній, згідно висновку судово медичної експертизи різану рану потиличної області, різану рану тім`яної області, колото різану непроникаючу рану по спині, різану рану правої щоки, різану рану 3-5 пальців правої руки, різані рани 2,5 пальців лівої китиці, садна на шиї, спині, синці на обличчі, колото різану непроникаючу рану грудної клітини справа.

Вказані садна на шиї, синці на обличчі, як окремо так і сукупно, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Зазначені рани, як окремо так і сукупно, за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_6 07 лютого 2015 року відповідно до ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020 грн.

Також ОСОБА_6 зобов`язується вибачитися перед потерпілою та відшкодувати заподіяну їй шкоду в розмірі 15000 грн. в розстрочку, але обов`язково виплачувати не менше ніж 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2015 року.

В судовому засіданні прокурор завила про неможливість затвердження угоди через її фактичну невідповідність вимогам КК та КПК України. Потерпіла та її представник, а також обвинувачений не заперечували проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд , перевіривши угоду на відповідність кримінальному та кримінально процесуальному закону, приймає рішення про відмову в затвердженні угоди, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

За наявності однієї з підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України , або за наявності кількох підстав у їх сукупності суд зобов`язаний відмовити у затвердженні угоди. Угода не є обов`язковою для суду. Суд вправі не затвердити угоду, якщо має обґрунтовані сумніви щодо відповідності угоди фактичним обставинам справи або сумніви стосовно справедливості запропонованої в угоді міри покарання чи юридичній кваліфікації діяння, відповідності угоди інтересам учасників провадження та суспільства.

Суд звертає увагу на пункт угоди в якому зазначено, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується відповідно до умов угоди «беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні». «співпрацювати з правоохоронними органами».

На думку суду, дані умови порушують права, свободи та інтереси підозрюваного.

Відповідно до ст. 63Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

А вказані в угоді умови, фактично суперечать положенням ст. 63 Конституції України та порушує конституційні права обвинуваченого. Покладення на ОСОБА_6 подібних зобов`язання є неправомірним та суперечить вимогам закону.

Суд також звертає увагу на те,що покладання за умовами угоди про примирення на обвинуваченого обов`язків «співпрацювати з правоохоронними органами» «беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні» не відповідає вимогам закону. Слід нагадати, що для цього виду угод визнання винуватості взагалі не є обов`язковим, тим паче з урахуванням положень ст.471 КПК, оскільки наведене у жодному разі не охоплюється переліком «дій, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого».

У будь-якому разі обов`язки підозрюваного мають бути вказані в такий спосіб, щоб можна було пересвідчитися у реальності та можливості їх виконання, що взагалі унеможливлюється за змістом укладеної угоди.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що на сьогоднішній день він ніде не працює, не має постійного регулярного заробітку та знаходиться на утриманні у своєї матері, яка отримує мінімальну заробітну плату .

Також суд звертає увагу на те, що угода не містить істотні обставини: характеризуючи дані про особу, а саме наявність чи відсутність судимостей. Крім того, не зазначені обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Також не зазначені строки вчинення дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, тобто до якого строки чи коли підозрюваний має вибачитися перед потерпілою.

Таким чином, зі змісту угоди вбачається очевидна неможливість виконання підозрюваним взятих на себе за угодою зобов`язань, оскільки по угоді ОСОБА_6 зобов`язувався відшкодувати завдану потерпілій ОСОБА_4 шкоду в розмірі 15 000 грн. та сплатити штраф 1020 грн. Крім того, ОСОБА_6 визнав цивільний позов прокурора про відшкодування коштів на лікування потерпілої в сумі 920,56 грн.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що умови угоди в частині призначення покарання та стягнення з обвинуваченого шкоди на корись потерпілої, не відповідають інтересам суспільства та є очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Приймаючи рішення про затвердження угоди та покладаючи на ОСОБА_6 визначені сторонами обов`язки, суд фактично позбавляє обвинуваченого та його родину засобів до існування, що спричинить тяжкий матеріальний стан та може призвести до вчинення нових злочинів через відсутність коштів.

Також суд допускає ймовірність того, що вирок суду не буде виконано, що потягне за собою негативні наслідки для обвинуваченого, передбачені ст. 476 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про примирення вимогам КПК України та про існування обґрунтованих підстав вважати, що умови угоди порушують права обвинуваченого, а також умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

В ході засідання прокурор заявила, що по справі на досудовому розслідуванні проведено усі необхідні слідчі дії, тому необхідно продовжити судове провадження у загальному порядку і призначити судовий розгляд по обвинуваченню ОСОБА_6 на підставі обвинувального акта.

За таких обставин, суд, дійшов висновку про відмову в затвердженні угоди та призначення провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст. 474 КПК України у разі відмови в затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

На підставі ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Керуючись ст.ст. 314-316,368 -371, 373, 374, 473 -475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 125 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Люботинского міського суду Харківської області (м. Люботин, вул. Некрасова,10, зал судових засідань №2) на 26 лютого 2015 року об 11 год. 00 хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про дату, час та місце розгляду повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддяпідпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом. Ухвала набрала чинності 19 лютого 2015 року

Суддя ОСОБА_1 яненко

дата засвідчення копії