У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11, ОСОБА_12,
за участю: прокурораОСОБА_13,
засудженого ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні 18 грудня 2014 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2013 року.

Цим вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово судимого,

останній раз 19.06.2009 року за ч. 1 ст. 122 КК

України на 1 рік позбавлення волі, звільненого

19.06.2010 року за відбуттям покарання,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2013 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він 25 липня 2011 року об 11 год. поблизу церкви Святої Трійці у м. Самборі, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_6 умисно завдав їй удар ногою в живіт, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двомоментного розриву селезінки.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що він дружину не бив, а лише відштовхнув, від чого вона впала. Зазначає, що справу сфальсифіковано, слідчими застосовувалися незаконні методи ведення слідства, фізичний та психологічний тиск. Указує, що в суді потерпіла заперечувала, що він вдарив її ногою у живіт. Просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд, або скасувати ухвалу та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який відмовився від послуг захисника ОСОБА_7, наданого Центром безоплатної юридичної допомоги, пояснивши, що захист буде здійснювати самостійно, та підтримав свою касаційну скаргу; думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю й неповнотою досудового та судового слідства. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, та їм дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 398 КПК України 1960 року зазначені обставини перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі і ретельно досліджених судом доказах, у тому числі показаннях засудженого та потерпілої на досудовому слідстві, і є обґрунтованим.

ОСОБА_5 у явці з повинною зазначив, що завдав дружині удар ногою в живіт з необережності. Під час досудового слідства та у судовому засіданні він стверджував, що дружину не бив, а лише відштовхнув, від чого вона впала.

Однак вивченням матеріалів справи доказів на підтвердження показань ОСОБА_5 не виявлено.

Потерпіла ОСОБА_6 у засіданні суду першої інстанції пояснила, що тілесні ушкодження отримала, впавши зі скутера. Разом із тим, із написаної нею власноруч заяви про злочин, протоколу прийняття усної заяви про злочин, протоколів допитів ОСОБА_6 на досудовому слідстві убачається, що ОСОБА_5 під час сварки умисно завдав їй удар ногою в живіт. При цьому він погрожував їй фізичною розправою у випадку звернення в міліцію та умовив повідомити лікарю, що вона впала зі скутера. Такі показання ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8

Судом при оцінці показань потерпілої ОСОБА_6 належним чином умотивовано, чому визнано достовірними та покладено в основу вироку її показання саме на досудовому слідстві.

Допитаний в суді експерт ОСОБА_9 пояснив, що наявні в потерпілої тілесні ушкодження не характерні для падіння з висоти власного росту, і механізм їх заподіяння неможливий при обставинах, наведених ОСОБА_5 в судовому засіданні.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.

Твердження у скарзі засудженого ОСОБА_5 про те, що до нього застосовувались незаконні методи ведення слідства, внаслідок чого він нібито вимушений був себе обмовити, перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон, не виявлено.

Як видно з вироку, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та дані про особу засудженого. Зокрема, суд узяв до уваги те, що він вчинив тяжкий злочин, при цьому перебував у стані алкогольного сп'яніння, що визнано судом обтяжуючою вину обставиною, вину не визнав та не розкаявся, характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має дві не погашені у встановленому законом порядку судимості, є інвалідом ІІ групи. Також судом враховано думку потерпілої ОСОБА_6, яка пояснювала, що примирилась з засудженим, і просила його суворо не карати.

Тому обране судом ОСОБА_5 покарання у виді найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів. Підстав для пом'якшення покарання, застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Наведені засудженим в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2013 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, його касаційну скаргу - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_12