Справа № 11 -583 2007р. Головуючий у 1 -й інстанції -
Категорія - 296 ч.2 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007
року серпня 28 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду сумської області в складі:

головуючого
- Ященка В.А.,

суддів - Голуба М.В., Сінашенка
В.Г.,

з участю

прокурора - Друченко Т.В., адвоката - ОСОБА_1., представника потерпілого
ОСОБА_2. засуджених - ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми
кримінальну справу

за апеляцією
представника потерпілого ОСОБА_2.

на вирок Липоводолинського
районного суду Сумської області від 18 червня

2007р.

яким ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не засуджувався;

засуджений за
ст. 296 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України
звільнений від відбуття покарання з випробуванням і іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язаний не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
раніше не засуджувався; засуджений за ст. 296 ч.2 КК України до одного року
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбу­вання
покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Відповідно до ст.76
КК

України
зобов"язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої сис­теми про зміну місця проживання, роботи або
навчання;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
раніше не засуджувався; засуджений за ст. 296 ч.2 КК України до одного року
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням і іспи­товим строком на один рік. Відповідно до ст.76
КК України зобов'язаний не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без доз­волу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно 2266
грн. 95 коп. на користь ОСОБА_2. матеріальну шкоду та 3000 грн. моральної
шкоди.

Цивільний позов в частині стягнення витрат на автопослуги
в сумі 1284 грн. залишено без розгляду. Доля речових доказів вирішена в порядку
ст.81 КПК України.

Як зазначено у вироку ОСОБА_3, ОСОБА_4, судом визнані
винними і засуджені за те, що 20 травня 2006 року біля 21 год. перебуваючи в
центрі села Калінінське Липоводолинського району в стані алкогольного
сп"яніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок,
та виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, нанесли
удари руками та ногами по обличчю та різним частинам тіла потерпілому
ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_4. Коли потерпілий став від них втікати, то ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 наздогнали його в приміщенні бару "Закусочна" де до них
приєднався засуджений ОСОБА_5 і продовжуючи свої хуліганські дії, втрьох стали
наносити потерпілому удари руками та ногами як по обличчю так і по різним
частинам тіла.

Потерпілому були
заподіяні тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забоїв голови та грудної клітки, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров"я потерпілого ОСОБА_2.

В поданій апеляції представник потерпілого ОСОБА_2 вирок
просить скасувати як незаконний та необгрунтований і постановлений з порушенням
ст.323, 324 КПК України. Суд істотно порушив закон та призначив м"яке
покарання засудженим. Суд не дав оцінки висновкам судово-медичних експертиз
незважаючи на значне погіршення здоров"я потерпілого. Крім того, суд не
вірно вирішив цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди та значно
її зменшив.

Вислухавши доповідь судді, думку представника
потерпілого, яка просила задовільнити її апеляцію і скасувати вирок за
м"якістю та незаконним розглядом цивільного позову, адвоката Маківського
та засуджених - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 які просили вирок залишити без змін,
прокурора яка вважала, що апеляція не підлягає задоволенню, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія приходить
до висновку, що апеляція обгрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.367 КПК України підставами для скасування вироку,
при розгляді справи в апеляційному порядку є однобічність та неповнота судового
слідства, а відповідно до ст. 368 КПК України однобічним або неповним
визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися
недослідженими такі обставини, з"ясування яких може мати істотне значення
для правильного вирішення справи та призначення покарання.

Під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
суд першої інстанції не забезпечив виконання вимог закону не розмежував дії
засуджених якими скоєно хуліганство, та спричинені потерпілому тілесні
ушкодження. Крім того суд не дав належної оцінки тому факту що у потерпілого
значно погіршився стан здоров"я, проявилося зниження слуху. Висновок суду
про те, що зниження слуху не знаходиться в прямому причинному зв"язку з
отриманими 20 травня 2006 року тілесними ушкодженнями викликають сумнів. Суду
необхідно було призначити комплексні експертизи із залученням фахівців і
встановлення причин зниження слуху.

Крім того, згідно ст.372 КПК України явно несправедливим за своїм розміром
внаслідок м"якості є таке покарання, яке хоч і не виходить за межі,
встановлені відповідною статтею кримінального закону, проте не відповідає
тяжкості злочину та особам засуджених.

Як вбачається із вироку, суд визнав ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 винними в
скоєнні хуліганських дій в групі відносно неповнолітнього. Ці протиправні дії
потягли значне ушкодження здоров"ю потерпілого.

Незважаючи на
це, суд першої інстанції призначив засудженим покарання із застосуванням ст.75
КК України, та не надав належної мотивації

кожному із засуджених
окремо чому він застосував ст.75 КК України що є неприпустимо.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що
призначене ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання не відповідає тяжкості злочину
та особам засуджених і є явно несправедливим внаслідок його м"якості, тому
вирок суду підлягає скасуванню за м"якістю призначеного покарання, та
зв"язку з однобічністю та неповнотою судового слідства. Цивільний позов
розглянутий також не належному та законному рівні без належної оцінки стану
здоров"я потерпілого від умисних дій засуджених.

За таких підстав вирок щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді справи буде доведена винуватість ОСОБА_3,
ОСОБА_4 Та ОСОБА_5
в інкримінованих їм злочині у тому ж обсязі, призначене їм покарання слід
вважати м"яким.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 362, 365-369, 371, 372, 377 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
представника потерпілого ОСОБА_2. задовольнити. Вирок Липоводолинського
районного суду від 18 червня 2007 року відносно ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії
судового судового розгляду іншому складу суду. Запобіжний захід ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд.