Справа №590/1005/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/292/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Ямпільського району ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 18 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Фастів, Київської області, мешканець смт. Ямпіль, Сумської області, раніше судимий:

23.01.2013 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,-

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання, визначеного на підставі ст.72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 23.01.2013 року і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 8374,66 грн. матеріальної шкоди та 80000,00 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
У відповідності з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 27.07.2014 року приблизно о 02-00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в кафе ФОП ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_11 , з необережності, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків в результаті своїх дій, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді набряклості в області верхньої губи зліва, набряк м`яких тканин челюсті, гематоми нижнього лівого ока, в результаті чого виникло прискорення, що спричинило падіння потерпілого на бетонну підлогу кафе, в наслідок чого виникла закрита черепно-мозкова травма, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, при цьому удар в ліву частину обличчя потерпілого і його послідуюче падіння на бетонну поверхню знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку.

В поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , порушує питання про скасування вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд безпідставно визнав як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину. Разом з тим наголошує, що в матеріалах кримінального провадження відсутня фіксація технічними засобами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Також апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив у стягнення витрат на правову допомогу потерпілому.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого, не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , порушує питання про зміну вироку суду і стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу потерпілого в розмірі 4000 грн. Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що в частині вирішення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу потерпілого, суд безпідставно послався виключно на положення ст. 120 КПК України, проте ґрунтовних мотивів відмови у їх стягненні не навів і не врахував всі вимоги закону.

В поданій апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , порушує питання про зміну вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд безпідставно визнав як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, при цьому з урахуванням ряду пом`якшуючих покарання обставин призначив максимально суворе покарання в межах санкції ст. 128 КК України при наявності підстав для пом`якшення покарання його підзахисному із застосуванням положень ст. 69 КК України. При цьому акцентує увагу на позитивних характеристиках обвинуваченого та його зобов`язаннях перед потерпілим щодо відшкодування заподіяної шкоди останньому згідно розписки, та наголошує, що визначена сума моральної шкоди є неспіврозмірною з матеріальним станом його підзахисного через наявність у останнього утриманців, зокрема тяжко хворої матері.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження, суть поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав змінену апеляційну скаргу прокурора, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, представника потерпілого ОСОБА_8 про часткову підтримку поданої нею апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення вимог кримінального процесуального Закону, а саме положення ст. 107, якою передбачено застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів провадження, на технічному носії інформації частково відсутній запис, зокрема допиту свідка ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 від 27.11.2014 року, в тому числі свідка ОСОБА_15 від 24.12.2014 року, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити повноту судового розгляду щодо обставин, що мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення. При цьому в матеріалах кримінального провадження наявні складені секретарем судового засідання ОСОБА_16 акти, зі змісту яких вбачається, що під час фіксації судових засідань 27.11.2014 року та 24.12.2014 року не здійснився звукозапис допитів вказаних свідків.

За таких умов, судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.1, п.7 ч.2 ст.412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України, ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора щодо скасування вироку суду з передбаченої п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підстави.

У зв`язку із скасуванням вироку з вищенаведених підстав, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційних скаргах прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_8 , які необхідно перевірити при новому судовому розгляді кримінального провадження по суті у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду необхідно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, ретельно перевірити доводи апеляційних скарг, докази та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт у зв`язку з тимм, що ОСОБА_7 вчинив злочин в період відбуття покарання за попереднім вироком суду.

Тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Ямпільського району ОСОБА_9 задовольнити частково, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Сумської області вступає в законну силу негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно: головуючий-суддя ОСОБА_2