Вирок

Іменем України

26.12.2013 року
м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого-судді:
Мигаль Г.П.

при секретарі:
Гевко А.Б.

з участю прокурора:
Беновської О.Р.

потерпілої
ОСОБА_1

обвинуваченої
ОСОБА_2

обвинуваченої
ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні у м. Львові кримінальне
провадження, внесене до ЄРДР за
№0002909 від 05.10.2013р. про
обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Жидачів, Жидачівського району,
Львівської області, громадянки
України, не працюючої, з середньою
спеціальною освітою, одруженої,
проживаючої та зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої.

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185
КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.
Львова, громадянки України, не
працюючої, з середньою спеціальною
освітою, не одруженої, проживаючої та
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимої.

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185
КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 04.10.2013року близько 17.30год за
попередньою змовою з ОСОБА_3, маючи
умисел на таємне викрадення чужого
майна, шляхом вільного доступу з
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що
по АДРЕСА_3, орендарем якого являється
ОСОБА_5, таємно викрала матеріальні
цінності, а саме колготки марки «Duna»
вартістю 43грн., шкарпетки підколінки
марки «Гонкомет» вартістю 26грн.,
шкарпетки марки «Alex» вартістю 25грн.,
колготки марки «Alex» вартістю 43грн.,
колготки марки «Duna» вартістю 31грн.,
махрові шкарпетки марки «Duna» вартістю
31грн., махрові колготки марки «Duna»
вартістю 31грн., шкарпетки марки «Alex»
вартістю 12грн., рукавиці марки «Alex»
вартістю 32 грн., рукавиці марки «Alex»
вартістю 18грн., колготки марки
«Гонкомет» вартістю 30грн., спричинивши
потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на
суму 322грн.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.2 ст.185 КК України, що
виразилось у таємному викраденні
чужого майна, вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

ОСОБА_3 04.10.2013року близько 17.30год за
попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи
умисел на таємне викрадення чужого
майна, шляхом вільного доступу з
приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що
по АДРЕСА_3, орендарем якого являється
ОСОБА_5, таємно викрала матеріальні
цінності, а саме колготки марки «Duna»
вартістю 43грн., шкарпетки підколінки
марки «Гонкомет» вартістю 26грн.,
шкарпетки марки «Alex» вартістю 25грн.,
колготки марки «Alex» вартістю 43грн.,
колготки марки «Duna» вартістю 31грн.,
махрові шкарпетки марки «Duna» вартістю
31грн., махрові колготки марки «Duna»
вартістю 31грн., шкарпетки марки «Alex»
вартістю 12грн., рукавиці марки «Alex»
вартістю 32 грн., рукавиці марки «Alex»
вартістю 18грн., колготки марки
«Гонкомет» вартістю 30грн., спричинивши
потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на
суму 322грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.2 ст.185 КК України, що
виразилось у таємному викраденні
чужого майна, вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

До Франківського районного суду
м.Львова з прокуратури Франківського
району м.Львова надійшов обвинувальним
акт з угодою про примирення, укладеною
між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та
обвинуваченою ОСОБА_2 з іншого боку, за
умовами якої обвинувачена ОСОБА_2
засвідчила, що визнає протиправність
вчинених дій і свою вину в
інкримінованому їй злочині, а також
щиро розкаюється у вчиненому нею
кримінальному правопорушенні.
Потерпіла ОСОБА_5 претензій до
обвинуваченої ОСОБА_2 не має. Від
пред'явлення цивільного позову
відмовляється. Обираючи вид та міру
покарання обвинуваченій ОСОБА_2,
сторони врахували ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
обвинуваченої, її щире каяття у
вчиненому правопорушенні дійшли згоди,
що ОСОБА_2 має понести покарання за
вчинення злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, у виді позбавлення
волі строком 2 роки із застосуванням
ст.79 КК України, тобто звільненням від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк
тривалістю 1 рік.

До Франківського районного суду
м.Львова з прокуратури Франківського
району м.Львова надійшов обвинувальним
акт з угодою про примирення, укладеною
між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та
обвинуваченою ОСОБА_3 з іншого боку, за
умовами якої обвинувачена ОСОБА_3
засвідчила, що визнає протиправність
вчинених дій і свою вину в
інкримінованому їй злочині, а також
щиро розкаюється у вчиненому нею
кримінальному правопорушенні.
Потерпіла ОСОБА_5 претензій до
обвинуваченої ОСОБА_3 не має. Від
пред'явлення цивільного позову
відмовляється. Обираючи вид та міру
покарання обвинуваченій ОСОБА_3,
сторони врахували ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
обвинуваченої, її щире каяття у
вчиненому правопорушенні дійшли згоди,
що ОСОБА_3 має понести покарання за
вчинення злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, у виді позбавлення
волі строком 3 роки із застосуванням
ст.79 КК України, тобто звільненням від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк
тривалістю 1 рік.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_2, підтримавши
угоду, повністю визнала свою
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2
ст.185 КК України та пояснила, що вона
повністю розуміє права, надані їй
законом, наслідки укладення та
затвердження угоди, характер
обвинувачення, щодо якого вона визнає
себе винуватою, вид покарання, який
буде застосовано до неї у разі
затвердження угоди судом, а тому
просить затвердити угоду, так як
реально може виконати взяті на себе
відповідно до угоди зобов'язання.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_3, підтримавши
угоду, повністю визнала свою
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2
ст.185 КК України та пояснила, що вона
повністю розуміє права, надані їй
законом, наслідки укладення та
затвердження угоди, характер
обвинувачення, щодо якого вона визнає
себе винуватою, вид покарання, який
буде застосовано до неї у разі
затвердження угоди судом, а тому
просить затвердити угоду, так як
реально може виконати взяті на себе
відповідно до угоди зобов'язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому
судовому засіданні підтримавши угоди,
пояснила, що матеріальних претензій до
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не має,
повністю розуміє права, надані їй
законом, наслідки укладення та
затвердження угоди, а тому просить такі
затвердити. Матеріальна шкода їй
відшкодована повністю.

Прокурор висловилась за затвердження
судом угод про примирення.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх
вина підтверджується зібраними по
справі доказами, дійсність та
достовірність яких учасниками
судового розгляду не оспорюється.

Враховуючи наведене, слід затвердити
угоду про примирення укладену між
потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та
обвинуваченою ОСОБА_2 з іншого боку з
тих підстав, що така відповідає вимогам
ст. 471 КПК України та ч.3 ст.469 КПК
України, відповідно до якої угода про
примирення може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення. Обвинуваченою ОСОБА_2
скоєно злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК,
який відповідно до ст.12 КК України
відноситься до злочинів середньої
тяжкості. Обвинувачена ОСОБА_2 в
підготовчому судовому засіданні
визнала себе винуватою за ч.2 ст.185 КК
України та просить затвердити вказану
угоду про примирення. Крім того, ОСОБА_2
роз'яснено вимоги ч.4,5,6,7 ст.474 КПК
України, наслідки укладення за
затвердження угоди, передбачені ст.473
КПК України, наслідки невиконання
угоди відповідно до вимог ст.476 КПК
України. Суд прийшов до переконання, що
обвинувачена ОСОБА_2 реально може
виконати взяті на себе відповідно до
угоди зобов'язання. Разом з тим, суд
встановив, що укладення угоди є
добровільним, визначений в угоді вид
покарання, передбачений санкцією
статті, за якою кваліфіковано
кримінальне правопорушення, вчинене
ОСОБА_2 Суд також приходить до висновку
про можливість призначення ОСОБА_2
покарання без ізоляції від
суспільства, застосувавши ст.79 КК
України щодо звільнення обвинуваченої
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю в 1 (один) рік, враховуючи
дані, характеризуючі особу
обвинуваченої та пом'якшуючі
обставини. Судом встановлено наступні
обставини, які пом'якшують покарання
обвинуваченої ОСОБА_2, передбачені п.1
та п..2 ч.1 ст.66 КК України - щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданого
збитку. Суд також враховує, що
обвинувачена ОСОБА_2 вчинила злочин,
будучи вагітною і на дату розгляду
справи судом перебуває на обліку в
жіночій консультації з діагнозом: на
26.12.2013р. - вагітність 38-39 тижнів, а також
ту обставину, що ОСОБА_2 має дитину -
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Підстав для відмови у затвердженні
угоди про примирення укладену між
потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та
обвинуваченою ОСОБА_2 з іншого боку, суд
не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що слід затвердити угоду
про примирення, укладену між
потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та
обвинуваченою ОСОБА_3 з іншого боку з
тих підстав, що така відповідає вимогам
ст. 471 КПК України та ч.3 ст.469 КПК
України, відповідно до якої угода про
примирення може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення. Обвинуваченою ОСОБА_3
скоєно злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК,
який відповідно до ст.12 КК України
відноситься до злочинів середньої
тяжкості. Обвинувачена ОСОБА_3 в
підготовчому судовому засіданні
визнала себе винуватою за ч.2 ст.185 КК
України та просить затвердити вказану
угоду про примирення. Крім того, ОСОБА_3
роз'яснено вимоги ч.4,5,6,7 ст.474 КПК
України, наслідки укладення за
затвердження угоди, передбачені ст.473
КПК України, наслідки невиконання
угоди відповідно до вимог ст.476 КПК
України. Суд прийшов до переконання, що
обвинувачена ОСОБА_3 реально може
виконати взяті на себе відповідно до
угоди зобов'язання. Разом з тим, суд
встановив, що укладення угоди є
добровільним, визначений в угоді вид
покарання, передбачений санкцією
статті, за якою кваліфіковано
кримінальне правопорушення, вчинене
ОСОБА_3 Суд також приходить до висновку
про можливість призначення ОСОБА_3
покарання без ізоляції від
суспільства, застосувавши ст.79 КК
України щодо звільнення обвинуваченої
від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю в 1 (один) рік, враховуючи
дані, характеризуючі особу
обвинуваченої та пом'якшуючі
обставини. Судом встановлено наступні
обставини, які пом'якшують покарання
обвинуваченої ОСОБА_3, передбачені п.1
та п..2 ч.1 ст.66 КК України - щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданого
збитку. За місцем проживання ОСОБА_3
характеризується позитивно, на
утриманні має неповнолітню дитину -
дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Підстав для відмови у затвердженні
угоди про примирення суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України,
суд,-

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від
24.10.2013 року, укладену між потерпілою
ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченою
ОСОБА_2 з іншого боку.

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України та
призначити їй покарання у виді 2 (двох)
років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України
зобов'язати засуджену ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Затвердити угоду про примирення від
24.10.2013 року, укладену між потерпілою
ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченою
ОСОБА_3, з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України та
призначити їй покарання у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України
зобов'язати засуджену ОСОБА_3 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Вирок суду може бути оскаржений з
підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК
України до апеляційного суду
Львівської області через Франківський
районний суд м.Львова протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається обвинуваченим
та прокурору.

Суддя:
Мигаль Галина Петрівна