Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1878/13-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2013 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого – судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.;

з участю прокурора Масяка
Ю.М.;

та обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина
України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3,
військовозобов’язаного, депутатом не
являється, не працюючого, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 07.11.2013 року
близько 00 год. 00 хв., перебуваючи у стані
алкогольного сп’яніння, у альтанці
неподалік сільського магазину ФОП
«Полянчич» у с. Плав’я Сколівського
району Львівської області, у ході
конфлікту із потерпілим ОСОБА_2, що
виник на ґрунті особистих неприязних
стосунків, умисно скляною пляшкою
наніс останньому один удар по голові та
правою ногою два удари по спині і у
стегно правої ноги. В результаті
вказаних дій потерпілому ОСОБА_2,
згідно висновку судово-медичного
експерта № 135 від 18.11.2013 року, заподіяно
синець на чолі праворуч, що утворився
від дії тупого предмету, або тупого
предмету із обмеженою контактуючою
поверхнею, котрим могла бути ціла
скляна пляшка; рана, подряпини та
смугасті садна на правій щоці та правій
вушній мушлі, що утворилися від дії
гострих предметів, або тупих предметів
з обмеженою контактуючою поверхнею,
котрими могли бути уламки скляною
пляшки; садна на лівій кисті, що
утворилися від дії тупих предметів та
тупих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, які
відносяться до категорії легкого
тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1, після роз’яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що дійсно він 07.11.2013 року
близько 00 год. 00 хв., перебуваючи у стані
алкогольного сп’яніння, у с. Плав’я
Сколівського району Львівської
області на сільській дорозі, неподалік
магазину ФОП «Полянчич», під час
конфлікту з потерпілим ОСОБА_2, умисно
наніс йому один удар пляшкою по голові
та декілька ударів ногою по тілі. На
даний час він зрозумів значення своїх
дій, при обранні йому міри покарання
покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1
свою вину у вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники провадження не оспорюють
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що такі правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши
думку учасників судового розгляду, які
не заперечували проти розгляду
кримінального провадження в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз’яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення їх у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125
КК України, як умисне легке тілесне
ушкодження.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_1
у вчиненні кримінального
правопорушення обставиною,
передбаченою ст. 67 КК України, суд
вбачає вчинення ним кримінального
правопорушення у стані алкогольного
сп’яніння.

Пом’якшуючою вину обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні кримінального
правопорушення обставиною,
передбаченою ст. 66 КК України, суд
вбачає активне сприяння у розкритті
кримінального правопорушення, щире
каяття.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
на «Д» обліку у лікаря нарколога та
лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ
Львівської області не перебуває,
раніше не притягався до кримінальної
відповідальності і судимостей не має, а
також той факт, що він повністю визнав
свою вину та активно сприяв розкриттю
кримінального правопорушення, щиро
розкаявся у скоєному. Суд враховує і те,
що обвинувачений ніде не працює і не
має стабільного заробітку.

З урахуванням наведених обставин, а
також майнового стану обвинуваченого,
суд, під час вирішення питання про
обрання міри покарання обвинуваченому
ОСОБА_1, виходячи з положень ст. 65 КК
України, вважає за доцільне призначити
його у межах, установлених санкцією ч. 1
ст. 125 КК України у вигляді громадських
робіт.

Підстав для застосування ст. 69 КК
України суд не вбачає.

Міру покарання у вигляді громадських
робіт на певний строк, суд вважає такою,
що відповідає призначеному покаранню,
є необхідною і достатньою для
виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень.

Цивільного позову у даному
кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у даному кримінальному
провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд –

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
громадських робіт строком 80
(вісімдесят) годин.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу
не обирати.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин