Справа № Провадження №11-896/12 11/1090/4227/12 Головуючий у І інстанціїЯрошенко
Категорія22Доповідач у 2 інстанції Дрига
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Орла А.І.,

суддів Дриги А.М., Матюшка М.П.,

за участю:

прокурора Красківського В.П.,

засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією з доповненнями прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_3 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 12 квітня 2012 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого у приватних осіб по разових угодах, раніше судимого:

27.12.2006 року Сквирським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, 304, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

Звільненого 15.06.2010 року згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 24 дні,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 27.12.2006 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 7-ми років 3-х місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Вільча, Поліського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого у приватних осіб по разових угодах, жителя АДРЕСА_2, згідно ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов'язків відповідно до ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя АДРЕСА_3 громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого у приватних осіб по разових угодах, згідно ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов'язків відповідно до ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними та засуджені за вчинення злочину за наступних обставин.

Так, 06.02.2012 року, близько 02 години, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою обернення чужого майна у свою власність, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері, проникли до будинку АДРЕСА_4 який належить ОСОБА_4, де застосувавши до ОСОБА_4 фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, та яке виразилось у нанесенні одного удару металевою мискою по голові, відкрито викрали з лівої передньої кишені його джинсів грошові кошти в сумі 100 гривень, пляшку олії марки «Олейна»вартістю 16 гривень та скляну півлітрову банку з томатною пастою марки «Господарочка»вартістю 8 гривень, які стояли на столі в кімнаті будинку.

Після цього з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 124 гривні.

В апеляціях та доповненнях до них:

- прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини, просить вирок суду скасувати в частині засудження ОСОБА_1, у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, постановивши свій вирок, застосувавши більш суворе покарання засудженому ОСОБА_1 у вигляді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна. В доповненнях до своєї апеляції прокурор вважає, що при призначенні покарання суд безпідставно застосував ст. ст. 69, 75 КК України, не врахувавши належним чином тяжкості вчиненого злочину та обтяжуючу обставину по справі, а також не призначив додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

- засуджений ОСОБА_3 вважає вирок суду щодо себе занадто суворим та таким, що підлягає зміні. Вказує на те, що суд першої інстанції, при постановленні вироку, не врахував ті обставини, що потерпіла сторона просила не карати засудженого так як не має до нього претензій матеріального характеру і фактично він являвся тільки свідком злочину, а допоміг припинити бійку та надав першу медичну допомогу потерпілому. Також ОСОБА_3 посилається на те, що має на утриманні хворих батьків похилого віку та цивільну дружину, яка на даний момент вагітна.

В своїх запереченнях на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляцію, а вирок суду щодо себе без зміни. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд врахував щире каяття засудженого, визнання своєї вини на досудовому та судовому слідстві, активне сприяння слідству в розкритті злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданої матеріальної та моральної шкоди, що безумовно, істотно пом'якшує покарання та знижує ступінь тяжкості вчиненого.

Вирок щодо ОСОБА_2 учасниками судового розгляду не оскаржувався.

До початку розгляду апеляції прокурор надав до апеляційного суду Київської області письмове клопотання від 18.07.2012 року за вх. № 11523 про відклик поданої ним апеляції з доповненнями.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити клопотання прокурора та закрити апеляційне провадження за апеляцією прокурора та заперечував проти задоволення апеляції засудженого ОСОБА_3, думку засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не заперечували щодо закриття апеляційного провадження у зв'язку з відкликанням апеляції прокурора та щодо розгляду апеляції засудженого ОСОБА_3, послались на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції ОСОБА_3, провівши судові дебати та надавши ОСОБА_1 і ОСОБА_2 останнє слово, колегія суддів вважає, що провадження за апеляцією прокурора підлягає закриттю, у зв'язку з відкликом апеляції, а апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції всі обставини вчинення злочину, наведені в ньому вірно встановлені та в достатній мірі враховані при призначенні засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання саме в такому виді та розмірі, як призначено судом.

Судом першої інстанції на підставі досліджених в судовому засіданні доказів вірно встановлено фактичні обставини справи, та доведена в повному обсязі винність засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих їм злочинів. Всі докази суд детально навів у вироку, ретельно їх проаналізував і вірно кваліфікував дії кожного з засуджених за ч.3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що апеляція з доповненнями ОСОБА_3 є необґрунтованою і безпідставною, оскільки при призначенні покарання ОСОБА_3 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу винного, обставини, що впливають на покарання.

Зокрема, до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнав вчинення ним злочину в стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочину. Судом також визнано як обставину, що пом'якшує покарання ОСОБА_3 -щире каяття.

А тому призначене засудженому ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є, на думку колегії суддів справедливим і домірним скоєному.

Таким чином, судове рішення ґрунтується на вимогах закону і підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 -залишити без задоволення.

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 12 квітня 2012 року відносно ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -залишити без зміни.