У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Селівона О.Ф., Кривенди О.В.

з участю прокурора

Глибченко
Т.Г.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 14 листопада 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3

району АРК, в силу
ст.89 КК України

такого, що не має
судимості,

- за
пунктами 6, 13 ч.2 ст.115 КК України до
довічного позбавлення волі з
конфіскацією всього майна;

- за ч.4 ст.187 КК України на 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.2 ст.187 КК України на 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а на підставі ст.70 КК України
остаточно визначено покарання у виді
довічного позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_4,

в силу ст.89 КК
України такого

що не має судимості,

-за ч.2 ст.187 КК України на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_3 1730 грн. на
відшкодування матеріальних збитків.

За
вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними в розбійному нападі на
потерпілого ОСОБА_3

Як визнав встановленим суд, 23 лютого 2006 року, близько 22-ої години, біля садового
товариства «Дружба» по Чорноморському шосе в місті Євпаторії АРК ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, зустрівши раніше незнайомого їм ОСОБА_3, маючи умисел на заволодіння
майном останнього, за попередньою змовою між собою, діючи узгоджено, напали на нього й, застосувавши насильство
небезпечне для життя й здоров'я, вчинили
побиття потерпілого, завдаючи йому удари руками й ногами в голову та інші частини тіла, внаслідок чого заподіяли йому вказані у
вироку тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості.
Подолавши у такий спосіб волю
потерпілого ОСОБА_3 до опору, ОСОБА_2 й ОСОБА_1
заволоділи його майном на загальну суму 4 230
грн. і з місця події зникли.

ОСОБА_2, крім того, засуджено за те, що
він протягом лютого-квітня 2006 року в місті Євпаторії, за обставин, встановлених
судом і детально наведених у вироку, вчинив 8 розбійних нападів, два з яких (28
березня і 18 квітня 2006 року ) пов'язані з вбивством потерпілих.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
вказує на те, що органами досудового
слідства і судом з достатньою повнотою того що сталося не встановлено, що
призвело до неправильної кваліфікації його дій, мотивуючи тим, що досудове
слідство і судовий розгляд у справі проведено неповно, однобічно і з
обвинувальним ухилом.

На його думку, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на припущеннях і його
показаннях в явці з повинною від якої він в судовому засіданні відмовився.
Твердить також, що суд не дав належної оцінки показанням, які він давав у
судовому засіданні, не взяв до уваги докази, які могли вплинути на висновки
суду, не дослідив усіх обставин, які мають істотне значення для правильного
вирішення справи, проявив упередженість при оцінці доказів. Одночасно вказує на
суворість призначеного йому покарання. З урахуванням таких приведених доводів
просить суд касаційної інстанції прийняти відповідне рішення.

Вирок щодо засудженого ОСОБА_2 не
оскаржено і не внесено касаційного подання.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора про законність і
обгрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід залишити без
задоволення.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
вказаного розбійного нападу є обгрунтованими.

Доводи
засудженого про те, що досудове
слідство і судовий розгляд у справі проведені необ'єктивно, однобічно, з
обвинувальним ухилом і упереджено, а висновки суду грунтуються на недопустимих
доказах і припущеннях є безпідставними.

Перевіркою матеріалів
справи встановлено, що досудове слідство і судовий розгляд у ній проведені з
дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на
всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин справи. Висновки суду, що
викладені у вироку, про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він
засуджений, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені
дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у розбійному нападі на потерпілого
ОСОБА_3 за
вказаних у вироку кваліфікуючих ознак
та кваліфікацію його дій ч. 2 ст.
187 КК України відповідають фактичним
обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх як об'єктивних, так і
суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при з'ясування дійсних
обставин події та грунтуються на зібраних у справі доказах і, зокрема,
показаннях самого засудженого ОСОБА_1 та його спільника у явках з повинною та
під час відтворення обстановки та обставин події, котрі не заперечували нападу
на потерпілого ОСОБА_3 і його побиття з
наступним заволодінням майном
потерпілого; показаннях потерпілого ОСОБА_3 про те,
що напад, пов'язаний з побиттям, а також заволодінням його майна на нього
вчинили два молодих хлопці; даних
судово-медичної експертизи про характер і локалізацію заподіяних потерпілому
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та їх тяжкість; матеріалах огляду місця події, речових доказах та
протоколах інших слідчих дій, досліджених в судовому засіданні.

Таким
чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають
ОСОБА_1 і його спільника у вчиненні вказаного злочину щодо потерпілого ОСОБА_3

Цими
доказами встановлено, що кожний з них, вчинивши розбійний напад на потерпілого
і діючи узгоджено, виконав частину обсягу тих дій, які вони вважали за
необхідне виконати для досягнення спільної мети-заволодіння майном потерпілого,
застосовуючи при цьому до нього фізичне насильство із заподіянням тілесних
ушкоджень середньої тяжкості. А отже, суд цілком обгрунтовано визнав їх
співвиконавцями розбійного нападу. І доводи у касаційній скарзі засудженого про неправильну
кваліфікацію його дій є безпідставними.

Як
убачається з матеріалів справи, органами досудового слідства і судом досліджені
всі обставини справи, які могли мати значення для прийняття правильного рішення
у справі.

При
перевірці справи у касаційному порядку істотних порушень вимог КПК, в тому
числі й тих, що стосуються права засудженого на захист, які могли б вплинути на правильність висновків
суду та доведеність винуватості ОСОБА_1, як і на правильність кваліфікації його
дій, не встановлено. Висновки суду грунтуються на доказах, встановлених з
дотриманням процесуального порядку їх збирання.

Аналіз
матеріалів справи свідчить, що з дотриманням вимог чинного законодавства та у
відповідності із зібраними доказами, суд розв'язав також цивільний позов
потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування завданих йому злочином збитків. При цьому суд
врахував, як досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, так і характер діянь винних
осіб.

Вирішуючи
питання про міру покарання ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України
врахував як характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані, що
характеризують особу засудженого, характер та ступінь участі у вчиненні
вказаного злочину, те, що він вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння. А отже, призначене йому покарання є справедливим, підстав для зміни
вироку в цій частині, про що йдеться у касаційній скарзі, немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
395-396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 14 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Селівон О.Ф. Кривенда О.В.