Справа № 1-196/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2011 року Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі : Войцеховській О.А.,

за участю прокурора: Грицюка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Дубове,
Красноокнянського району, Одеської
області,

українця, громадянина
України, освіта професійно - технічна,

перебуваючий у цивільному
шлюбі, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

раніше судимого:

20.08.2004р. Веселинівським р/с
Миколаївської області за ст. 185

ч.1КК України до 2 років
виправних робіт з відрахуванням в
дохід

держави 20% із суми
заробітку;

15.06.2011р. Веселинівським р/с
Миколаївської області за

ст. 389 ч. 2 КК України із
застосуванням ст. 71 КК України до 1 року
і

3 місяців обмеження волі.

в скоєні злочину передбаченого ст.
390 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засуджений 15.06.2011р.
Веселинівським р/с Миколаївської
області за ст. 389 ч. 2 КК України до 1 року
і 3 місяців обмеження волі, відбував
покарання в Новобузькому ВЦ №103 УДДПВП
в Миколаївській області, де був
ознайомлений з межами вказаної
установи, вимогами режиму утримання, і
працевлаштований робітником молочно
-товарної ферми вказаної установи.
20.08.2011р., приблизно о 06 годині, виконавши
покладені на нього трудові обов'язки,
скориставшись відсутністю контролю зі
сторони працівників Новобузького ВЦ
№103 і переодягнувшись, ОСОБА_1, умисно, з
невстановлених слідством причин
самовільно залишив межі Новобузького
ВЦ №103 УДДПВП в Миколаївській області,
з метою прибути за місцем свого
проживання. В цей же день ОСОБА_1 прибув
за місцем свого проживання в с.
Нововоскресенка, Веселинівського
району, Миколаївської області, де
приблизно о 21 годині був затриманий
оперативно -розшуковою групою
Новобузького ВЦ №103 і доставлений у
вказану установу.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 провину визнав, щиро сердечно
розкаявся, суду пояснив, що він дійсно
самовільно залишив місце обмеження
волі, де відбував покарання, однак
просить суд врахувати обставини, які
сприяли його вчинку, а саме деякі
засуджені які відбувають покарання у
Новобузькому ВЦ №103 Миколаївської
області створювали важкі умови для
інших, перешкоджали виходу на роботи,
здійснювали погрози на його адресу,
тому він був змушений вчинити те, що
вчинив. Звернення до адміністрації
виправного центру з приводу
конфліктів, які відбувалися між
засудженими, погіршило б його
становище, тому він вирішив піти
додому. Просить суд не позбавляти його
волі.

Враховуючи, що підсудний свою вину
визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
свідченнями підсудного і
характеризуючими даними його
особистості.

По справі цивільний позов не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 390 ч. 1 КК
України доказана і його дії, тобто
самовільне залишення місця обмеження
волі, вчинені особою, засудженою до
обмеження волі -кваліфіковані
правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєний підсудним злочин
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

Підсудний по місцю відбування
покарання характеризується з
позитивної сторони.

Обставинами, що пом'якшують
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному є рецидив.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише в місцях позбавлення волі
із застосуванням ст. 71 ч.1 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні
злочину, передбаченому ст. 390 ч. 1 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 1
рік.

Відповідно до ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків до покарання,
призначеного за новий злочин,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Веселинівського
районного суду Миколаївської області
від 15 червня 2011 року та, з застосуванням
ст. 72 КК України, остаточно до відбуття
призначити покарання у вигляді 1 року 1
місяцю позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
змінити з підписки про невиїзд на
тримання під вартою в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
вираховувати з моменту його
затримання, тобто з 20.08.2011р.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко