Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11а-1101/2010 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2 О. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Деревінського С.М.,

суддів Бабича О.П., Петрової І.М.,

за участю прокурора відділу прокуратури

Кіровоградської області ОСОБА_3,

захисника-адвоката ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровоград кримінальну

справу за апеляціями засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на вирок Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 жовтня 2010 року, яким:

ОСОБА_5, 1 жовтня 1985 року

народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1 АР

Крим, громадянин України, з неповною

середньою освітою, не працюючий, не

1 одружений, раніше судимий Добровеличківським районним судом Кіровоградської області:

- 9.10.2002 року зач. З ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від призначеного покараня з іспитовим строком 1 рік;

- 26.05.2004 року за ч. З ст. 185, ст.. 69 КК України до штрафу 510 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23.11. 2004 року вирок скасовано і засуджений за сукупністю вироків на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 16.02.2005 року зач. З ст. 185, ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 18.09.2009 року по відбуттю покарання, що проживає по вул.

Петровського, 25 в м. Знам'янка

Кіровоградської області,

визнаний винним і засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

ОСОБА_6, 13 серпня 1973 року

народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2

Слав'янського району Донецької області,

українець, громадянин України, з неповною

середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. З ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області і від 4.11.2004 року іспитовий строк відмінено і направлено для відбування покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 11 місяців 28 днів. Звільнений з місць позбавлення волі 3.04.2009 року, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі стоком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2 липня 2004 року, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі стром 4 роки 6 місяців.

Вирішені питання щодо речових доказів у справі.

Цим вироком суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 і ОСОБА_6 винними у тому, що вони 14 жовтня 2009 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись поблизу будинку № 17 по вул. Привокзальній в м. Знам'янка Кіровоградської області та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, повторно, діючи спільно та узгоджено, з метою власної наживи, наздогнали потерпілого ОСОБА_8, який проходив біля вищевказаного будинку. Після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої

руки в голову, а ОСОБА_5 одразу штовхнув ОСОБА_8, від чого той упав на землю і наніс йому ще один удар ногою по ребрах. Від сукупності травмуючи впливів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів скронево-орбітальної області злів та передньої бокової поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повторно відкрито викрали у ОСОБА_8 мобільний телефон «Нокія 6070», вартістю 410 грн., в якому знаходилася сім-карта «МТС2, вартістю 25 грн. Після чого з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 435 грн.

У апеляції засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду відносно нього, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Стверджує, що даного злочину він не вчиняв, а був лише його свідком, розбороняючи ОСОБА_6 з ОСОБА_8.

Доказів того, що він бив потерпілого і забирав у нього телефон, на його думку, у справі немає, а суд першої інстанції односторонньо розглянув справу, неналежної оцінив докази у справі.

Засуджений ОСОБА_6 у своїй апеляції не заперечуючи своєї вини у вчиненні вказаного злочину та правильності кваліфікації, просить змінити вирок суду, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки він сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину, щиро кається, має заохочення та подяку за виконання робіт від керівництва СІЗО, де він утримується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, захисника ОСОБА_4, який підтримав апеляцію засудженого ОСОБА_5С, вивчивши матеріали справи та зваживши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду про винуватість засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, зазначених у вироку суду, ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказах, і їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Засуджені у судовому засіданні при розгляді справи у суді першої інстанції повністю визнали себе винними у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом та розкаялись у вчиненому.

Також, вина засуджених підтверджується матеріалами справи, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8, (а.с. 312 - 313), показаннями свідка ОСОБА_9 (а.с. 113), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (а.с. 49), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с. 50), протоколом огляду місця події (а.с. 7), протоколом особистого огляду ОСОБА_11, (а.с. 11), протоколами огляду речових доказів, (а.с. 20, 21, 22), висновком судово товарознавчої експертизи (а.с. 27 - 28, 32); висновком судово-медичної експертизи (а.с. 36 -37), протоколами очних ставок між підсудними та потерпілим (а.с. 60 - 62, 101).

Призначаючи покарання засудженим, суд першої інстанції у відповідності до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини які пом'якшують та обтяжують покарання.

При цьому правильно зазначив, що засуджені вчинили умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких, не займаються суспільно-корисною працею.

Обставиною, що пом'якшує покарання засуджених, районний суд об'єктивно визнав їх щире каяття, від вчиненого злочину не настало особливо тяжких наслідків, засуджений ОСОБА_5 страждає на ряд захворювань.

Обтяжуючою обставиною покарання засуджених міськрайонний суд об'єктивно визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції правильно врахував тяжкість вчиненого злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_12 і правильно зробив висновок про можливість виправлення останніх лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши їм покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Крім того ОСОБА_6, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2 липня 2004 року, оскільки він вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення за постановою Петрівського райсуду Кіровоградської області від 27 березня 2009 року на 11 місяців 28 днів.

Розмір та вид остаточного покарання, на думку колегії, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і попередження вчинення ними нових злочинів, оскільки вони проявили схильність до вчинення подібних злочинів.

Дослідивши матеріали справи в межах апеляцій, колегія суддів порушень процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по справі, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила. Покарання, призначене є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчиненого ними діяня і їх особам. Тому підстав для задоволення апеляцій і зміни вироку не вбачається.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.362, 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 жовтня 2010 року, щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни.

Судді:

І.М.ОСОБА_13ОСОБА_14Бабич