Справа № 581/136/15-к
Провадження № 1-кп/581/20/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина Сумської області кримінальне провадження №0000377 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с.Капустинці Липоводолинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у с.Галаївець Липоводолинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, засудженого вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2014 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло та сховище, за таких обставин.

У кінці жовтня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили викрасти металеві речі із належного ОСОБА_4 господарства по АДРЕСА_3 , а тому, знаючи, що там ніхто не проживає, діючи за попередньою змовою в групі шляхом вільного доступу зайшли через тильну сторону огородженого господарства за вказаною адресою та з двору викрали чавунну плиту, вартістю 60 грн., перенісши її до сараю ОСОБА_5 . Наступного дня, продовжуючи свій злочинний умисел, потрапивши до господарства тим же шляхом, вони через вийняту шибку потрапили до будинку за вказаною адресою та демонтували з груби дві чавунні плити, загальною вартістю 120 грн., вісім колосників, загальною вартістю 16 грн., двоє чавунних дверцят, загальною вартістю 50 грн., а з печі - дванадцять чавунних плит, загальною вартістю 540 грн. Після цього, вийнявши скло з вікна літньої кухні вони зняли зі стін та стелі двожильний мідний провід, довжиною 15 м, вартістю 7 грн. 50 коп., та забрали звідти 1 кг брухту алюмінію, вартістю 58 грн. Викрадене перенесли до сараю ОСОБА_5 та реалізували не встановленим особам. Зазначеними діями ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на 851 грн. 50 коп.

Факт скоєння обвинуваченими цього кримінального правопорушення, при зазначених вище обставинах, стверджується такими доказами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним в скоєному визнав себе повністю, пояснивши, що дійсно у жовтні 2014 року він запропонував ОСОБА_6 , який гостював у нього вдома, викрасти із сусіднього господарства металеві речі. Вперше вони відкопали металеву плиту у дворі, і перенесли її у сарай свого господарства, а на другий день продовжили задумане проникли в будинок через вийняте скло у вікні та викрали звідти дві чавунні плити, вісім колосників, двоє чавунних дверцят, дванадцять чавунних плит з печі. Потім, вийнявши скло з вікна літньої кухні вони забрали проводку (мідний провід) та забрали два алюмінієвих шестигранника.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 також винним в скоєному визнав себе повністю, пояснивши, що дійсно у жовтні 2014 року він, погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , викрали із сусідського двору металеву плиту, а на наступний день, продовживши задумане, вони удвох проникли в сусідський будинок через вийняте скло у вікні та викрали звідти дві чавунні плити, вісім колосників, двоє чавунних дверцят, дванадцять чавунних плит з печі. Потім, вийнявши скло з вікна літньої кухні вони забрали проводку (мідний провід) та забрали два алюмінієвих прути.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що восени приїхав збирати горіхи до належного йому від батьків господарства по АДРЕСА_3 та помітив відсутність викраденого майна. Він є власником вказаного господарства, оскільки належним чином прийняв спадщину після смерті матері, яка настала в кінці 1990-х років.

Вказані пояснення обвинувачених суд вважає необхідним покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними і об`єктивними.

Зважаючи на те, що пояснення обвинувачених відповідають обставинам справи, про які зазначено в обвинувальному акті, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо розуміння змісту передбаченої ч.3 ст.349 КПК України процесуальної дії, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмеживши їх дослідження допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням протоколом огляду місця події з фото таблицями від 17 січня 2015 року, висновком експерта НДКЦ УМВС України в Сумській області від 16 січня 2015 року №9, довідками про судимості ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , їхніми довідками про не перебування на диспансерних обліках, характеристиками обвинувачених з місць проживання, вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2014 року.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло та сховище, кваліфікуючими ознаками якої є попередня змова групи осіб та проникнення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення суд вважає також доведеним, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у житло та сховище, кваліфікуючими ознаками якої є повторність, попередня змова групи осіб та проникнення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, віднесеного до тяжких, дані про особу ОСОБА_5 , який вважається таким, що не притягувався до кримінальної відповідальності, негативну характеристику за місцем проживання, наявність до нього з боку потерпілого вимог майнового характеру, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи його молодий вік, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, та приходить до висновку про можливість на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, віднесеного до тяжких, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, посередню характеристику за місцем проживання, його молодий вік, наявність до нього з боку потерпілого вимог майнового характеру, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Проте, остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно відповідно до положень ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком не відбуте покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинувачених на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.

Оскільки підстави для зміни обраних обвинуваченим на стадії досудового розслідування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання відсутні, залишити їх до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2014 року у виді позбавлення волі на строк три роки, і за сукупності вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Залишити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у рівних частинах на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 98 грн. 28 коп., тобто по 49 грн. 14 коп. з кожного.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1