Справа № 135/1738/13-к
Провадження у справі № 1-кп/135/82/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 року
Ладижинський міський суд Вінницької
області

в складі:

головуючого судді - Патраманського І.О.,

при секретарі - Марченко О.В.,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора - Джулая В.Г.,

обвинуваченої - ОСОБА_1,

представника потерпілого МКП
«Добробут» - ОСОБА_12,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Ладижин
Вінницької області кримінальне
провадження № 0000254 від 31.07.2013 року
за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Пезмог Корткеровського району
Республіки Комі РФ, мешканки АДРЕСА_1,
громадянки України, з повною середньою
освітою, непрацюючої, раніше не
судимої,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191
КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, згідно наказу № 129-к від 11.09.2006
року, виданого в.о. директора
Ладижинського МКП «Добробут» ОСОБА_11,
обіймаючи посаду касира Ладижинського
міського комунального підприємства
«Добробут», будучи службовою особою,
яка наділена
адміністративно-господарськими
обов'язками, до яких входило виконання
операцій по прийому, обліку і
збереження грошових коштів з
обов'язковим дотриманням правил з
забезпеченням їх схоронності,
зловживаючи своїм службовим
становищем - не оприбутковуючи на
протязі червня-липня 2013 року до каси
МКП «Добробут» отримані від громадян
кошти за сплату житлово-комунальних
послуг, здійснила привласнення цих
коштів на загальну суму 35981,30 грн., чим
спричинила МКП «Добробут»
матеріальних збитків на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою винуватість у
вчиненні злочину не визнала і показала,
що нестача коштів сталася тому, що
директор МКП «Добробут» ОСОБА_5
постійно брав гроші з каси без
оформлення документів.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнала
своєї вини у вчиненні вищевказаного
кримінального правопорушення, її
винуватість за викладених вище
обставин підтверджується усією
сукупністю досліджених у судовому
засіданні доказів, які узгоджуються в
деталях між собою і не викликають
жодних сумнівів у своїй достовірності
та допустимості.

Представник потерпілої сторони МКП
«Добробут» - ОСОБА_12 суду показав, що в
липні місяці 2013 року до підприємства
почали надходити скарги від громадян
про начислення їм повторно боргу за
комунальні послуги, які вже ними раніше
були оплачені. За даним фактом була
проведена позапланова ревізія, яка
показала, що касир ОСОБА_1 на протязі
червня-липня 2013 року не
оприбутковувала до каси МКП Добробут
отримані від громадян кошти за сплату
житлово-комунальних послуг та
здійснила привласнення цих коштів на
загальну суму 35981,30 грн. Після
проведеної ревізії ОСОБА_1 визнала свою
вину у привласненні даних коштів.
Вважає, що оскільки на даний час ОСОБА_1
своєї вини у вчиненні кримінального
правопорушення не визнає, намагається
уникнути кримінальної
відповідальності та не бажає
відшкодовувати завдані підприємству
збитки, а тому їй, як непрацюючій на
даний час, повинна бути призначена
реальна міра покарання, яка дасть
можливість стягнути з неї завдані
матеріальні збитки.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, що вони
є працівниками бухгалтерії МКП
«Добробут». В липні місяці 2013 року
почали надходити скарги від громадян
про начислення їм повторно боргу за
комунальні послуги, які вже ними раніше
були оплачені. За даним фактом була
проведена позапланова ревізія, яка
показала, що касир ОСОБА_1 на протязі
червня-липня 2013 року не
оприбутковувала до каси МКП «Добробут»
отримані від громадян кошти за сплату
житлово-комунальних послуг та
здійснила привласнення цих коштів на
загальну суму 35981,30 грн. Після
проведеної ревізії ОСОБА_1 визнала свою
вину у привласненні даних коштів.
Фактів того, що директор МКП «Добробут»
ОСОБА_5 брав з каси кошти без
відповідного документального
оформлення, вони не знають.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що обіймає
посаду директора МКП «Добробут». В
липні місяці 2013 року почали надходити
скарги від громадян про начислення їм
повторно боргу за комунальні послуги,
які вже ними раніше були оплачені. За
даним фактом була проведена
позапланова ревізія, яка показала, що
касир ОСОБА_1 на протязі червня-липня 2013
року не оприбутковувала до каси МКП
«Добробут» отримані від громадян кошти
за сплату житлово-комунальних послуг
та здійснила привласнення цих коштів
на загальну суму 35981,30 грн. Після
проведеної ревізії ОСОБА_1 визнала свою
вину у привласненні даних коштів. Без
відповідного документального
оформлення кошти з каси він ніколи не
брав.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду
показали, що вони отримують комунальні
послуги від МКП «Добробут». Кожного
місяця їм приходять відповідні рахунки
за отримані комунальні послуги, які
вони оплачують безпосередньо через
касу МКП «Добробут». Однак в
червні-липні 2013 року на їх адресу
надійшли квитанції про оплату
комунальних послуг, в яких був вказаний
борг за комунальні послуги, які вже
раніше ними були оплачені. В МКП
«Добробут», куди вони звернулись за
роз'ясненнями з цього приводу, їм
повідомили, що кошти за оплату
комунальних послуг, внесені ними в касу
МКП «Добробут», були присвоєні касиром
ОСОБА_1

З наказу № 129-к від 11.09.2006 року, виданого
в.о. директора МКП «Добробут» ОСОБА_11
видно, що ОСОБА_1 обіймала посаду касира
МКП «Добробут».

З посадової інструкції касира
Ладижинського МКП «Добробут»,
затвердженої наказом № 231 від 27.12.2007
року, в якій наявний підпис ОСОБА_1 про
ознайомлення з нею, видно, що касир
ОСОБА_1 була наділена
адміністративно-господарськими
обов'язками, до яких входило виконання
операцій по прийому, обліку і
збереження грошових коштів з
обов'язковим дотриманням правил з
забезпеченням їх схоронності. Також
даною посадовою інструкцією
встановлено, що касир несе
відповідальність за нестачу і
розкрадання грошових коштів.

З договору про повну матеріальну
відповідальність від 05.09.2005 року видно,
що касир ОСОБА_1 несе повну
індивідуальну відповідальність за
збереження довірених грошових коштів в
касі МКП «Добробут».

З акту № 04-15/102 від 02.09.2013 року про
проведення позапланової виїзної
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Ладижинського МКП «Добробут» видно, що
на протязі червня-липня 2013 року
матеріально-відповідальною особою -
касиром ОСОБА_1 в порушення вимог
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті України,
затвердженого постановою правління
НБУ України від 15.12.2004 року № 637, не було
проведено оприбуткування до каси МКП
«Добробут» отриманих від населення за
спожиті комунальні послуги готівкових
коштів в сумі 35981,30 грн., що призвело до
утворення у
матеріально-відповідальної особи -
касира ОСОБА_1 нестачі грошових коштів
на вищевказану суму.

З квитанцій про оплату громадянами
коштів за надання комунальних послуг
видно, що на протязі червня-липня 2013
року матеріально-відповідальною
особою - касиром ОСОБА_1 в порушення
вимог Положення про ведення касових
операцій у національній валюті
України, затвердженого постановою
правління НБУ України від 15.12.2004 року №
637, не було проведено оприбуткування до
каси МКП «Добробут» отриманих від
населення за спожиті комунальні
послуги готівкових коштів в сумі 35981,30
грн.

Суд приймає ці докази до уваги, так як
вони зібранні з дотримання норм КПК
України, не суперечать один одному,
послідовні і логічні між собою та
відповідають обставинам справи.

Аналіз вищенаведених досліджених в
судовому засіданні доказів, в їх
совокупності, повністю доводить вину
ОСОБА_1 в тім, що вона, будучи службовою
особою, яка наділена
адміністративно-господарськими
обов'язками, до яких входило виконання
операцій по прийому, обліку і
збереження грошових коштів з
обов'язковим дотриманням правил з
забезпеченням їх схоронності,
зловживаючи своїм службовим
становищем - не оприбутковуючи на
протязі червня-липня 2013 року до каси
МКП «Добробут» отримані від громадян
кошти за сплату житлово-комунальних
послуг, здійснила привласнення цих
коштів на загальну суму 35981,30 грн., чим
спричинила МКП «Добробут»
матеріальних збитків на вказану суму.

Суд не приймає до уваги тверджень
ОСОБА_1 про те, що вона не брала з каси
грошей, а розтратила їх з вини
директора підприємства, який без
документального оформлення брав гроші
з каси, оскільки це твердження
спростовується вищевикладеними
доказами.

Суд розцінює такі твердження
обвинуваченої, як намагання останньої
уникнути від кримінальної
відповідальності за вчинене
кримінальне правопорушення та
відшкодування завданих підприємству
збитків.

Також суд не приймає до уваги тверджень
адвоката ОСОБА_3, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати не за ч. 2 ст. 191 КК
України, а за ч. 1 ст. 191 КК України -
розтрата ввірених їй коштів, оскільки
ОСОБА_1 вчинила кримінальне
правопорушення саме як службова особа.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191
КК України, так як вона привласнила
чуже майно шляхом зловживання своїм
службовим становищем.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_1
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12
КК України є злочином середньої
тяжкості.

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1, суд визнає: вчинення злочину
вперше, її позитивну характеристику за
місцем проживання, наявність статусу
потерпілої від наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1 судом не встановлено.

Суд не може прийняти до уваги
пропозицію прокурора що врахування в
якості обставин, що пом'якшують
покарання ОСОБА_1 такі факти, як щире
каяття та вчинення злочину під впливом
примусу або через службову залежність,
з таких підстав.

ОСОБА_1 не визнає свої вини в
інкримінованому їй злочині, а кається в
тім, що їй досудовим слідством не
інкримінується - в розтраті коштів з
вини інших осіб. Цим самим вона не щиро
кається, а намагається свою вину
перекласти на інших осіб. По даному
факту досудове слідство не проводилось
і стороною обвинувачення не доведені
факти участі інших осіб у привласнені
коштів обвинуваченою. Факт примусу
обвинуваченої до протизаконних дій
також не був доведений.

Враховуючи зазначені обставини, суд
вважає, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1 повинні
здійснюватися в умовах, не пов'язаних з
ізоляцією від суспільства, з
призначенням їй покарання в межах
санкції ч. 2 ст. 191 КК України.

Суд не приймає до уваги пропозицію
прокурора щодо застосування до ОСОБА_1
вимог ст. 75 КК України, оскільки
звільнення її від відбування покарання
не буде співрозмірним з вчиненим нею
кримінальним правопорушенням та не
дасть можливість для реального
відшкодування завданих матеріальних
збитків.

У справі потерпілою стороною МКП
«Добробут» заявлено цивільний позов
про стягнення з обвинуваченої
нанесеної матеріальної шкоди завданої
злочином, на суму 35981,30 грн.

Обвинувачена в судовому засіданні
позов не визнала в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що оскільки вина
обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК
України повністю доведена, а тому позов
про відшкодування нанесеної
матеріальної шкоди завданої злочином,
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід відносно
обвинуваченої не обирався.

Питання про речові докази вирішується
на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3
ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою і засудити за
вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.
191 КК України та призначити їй
покарання у виді 2-х (двох) років
обмеження волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з
господарською діяльністю та
розпорядженням товарно-матеріальними
цінностями строком на 3 (три) роки..

Строк відбування покарання ОСОБА_1
відраховувати з моменту приведення
вироку до виконання.

Цивільний позов МКП «Добробут» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином, задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП
«Добробут» завдану матеріальну шкоду в
сумі 35981 грн. 30 коп.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області шляхом подачі
апеляції через Ладижинський міський
суд протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія
вироку вручається негайно після його
проголошення. Учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні, копія судового
рішення надсилається не пізніше
наступного дня після ухвалення.

Суддя