Справа № 1-188/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року
Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю:

секретаря Третьякової Т. М.

прокурора Насонова І. Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Чеховське Кзилтуського району Кокчетавської області Республіки Казахстан,
громадянина України, освіта середня спеціальна, працює Максимогорьківським
сільським головою Бериславського району Херсонської області, не одружений,
раніше не судимий, мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених
статтями 240 ч. 1, 191 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 займаючи посаду
Максимогорьківської сільського голови Бериславського району Херсонської області
та відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого
самоврядування" маючи 9 ранг 5 категорії, будучи службовою особою, яка
здійснює функції представника влади і наділеною в межах своєї компетенції
правом підпису всіх розрахункових документів щодо використання бюджетних коштів
та керуючись у своїй діяльності Законом України про „Про місцеве самоврядування
в Україні", знаючи про те, що право першого підпису всіх розрахункових
документів належить сільському голові, в порушення п.6 ст.8 вимоги закону
України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не створив
необхідних умов для правильного ведення бухгалтерського обліку та не забезпечив
неухильного виконання всіма працівниками правомірних вимог бухгалтера щодо
дотримання порядку оформлення та подання до бухгалтерії для обліку первинних
документів, вчинив розтрату грошових коштів в розмірі 7092,26 грн. в період з
14.04.2006 року по 14.12.2007 року.

Крім того, він же, обіймаючи посаду Максимогорьківського
сільського голови Бериславського району Херсонської області і таким чином
будучи відповідальною особою та знаючи про те, що в Максимогорьківській
сільській раді закінчився термін дії дозволу на спеціальне водокористування №
Укр2202-ХРС від 23 квітня 2002 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій,
грубо порушуючи вимоги ст. ст. 44, 48 Водного кодексу України, в період з
01.01.2007 року по 31.12.2007 року організував роботу сільської ради на
видобування корисних копалин - підземної питної води для задоволення
господарсько-побутових потреб сільської ради, а також потреб населення,
видобувши при цьому 88560,4 м3 питної води без спеціального дозволу,
чим заподіяв державі матеріальних збитків на суму 13 390,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний вину свою в інкримінованих йому
злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання у
відповідності з встановленим, згодився з обсягом добутих по справі доказів і не
оспорював їх в суді, а також визнав не
доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не
оспорюються, уточнив, що його позиція добровільна і істинна. В доповнення
повідомив, що дійсно скоїв інкриміновані йому злочини при обставинах,
зазначених в обвинувальному висновку.

Крім визнання вини, вина підсудного у вчиненому злочині підтверджується
сукупністю наступних доказів:

· показаннями свідка ОСОБА_2, яка в судовому засіданні
показала, що у лютому 2008 року КРВ у Бериславському районі проводила перевірку
дотримання бюджетного законодавства, в результаті якої було виявлено ряд
порушень чинного бюджетного законодавства з боку підсудного щодо належного
оформлення та документування витрачених бюджетних коштів та коштів сільської
ради. З актом КРВ у Бериславському районі вона згодна і зауважень до акту не
має.

· показаннями свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні показав, що
12.02.2008 року ним проводилася ревізія окремих питань фінансово-господарської
діяльності в Максимогорьківській сільській раді Бериславського району
Херсонської області за період з 14.04.2006 року по 14.12.2007 року, в ході якої
було виявлено ряд порушень чинного
бюджетного законодавства з боку підсудного щодо належного оформлення та
документування витрачених бюджетних коштів та коштів сільської ради, які
відображені в акті ревізії № 42-30/4 від 12.02.2008 року.

· протоколами виїмки, в ході яких були виявлені та вилучені документи, які
свідчать про неналежне документування господарських операцій та розтрату
бюджетних коштів підсудним (Т. 1 а. с. 16, 23-29)

· речовими доказами - документами які свідчать про неналежне документування
господарських операцій та розтрату бюджетних коштів підсудним (Т. 1 а. с.
17-19, 42-420; Т. 2 а. с. 130-131)

· протоколами огляду документів, в ході яких були оглянуті документи,
зафіксовані їх зміст та індивідуальні ознаки (Т. 1 а. с. 20, 39-41; Т. 2 а. с.
133)

· розрахунком заподіяних збитків (Т. 2 а. с. 3-4, 13)

· актом ревізії № 42-30/4 від 12.02.2008 року, в ході якої було виявлено ряд порушень чинного бюджетного законодавства
з боку підсудного щодо належного оформлення та документування витрачених
бюджетних коштів та коштів сільської ради (Т. 2 а. с. 36-44);

· листом начальника ДПІ у Бериславському районі від 07.04.2008 року про стан
розрахунків Максимогорьківської сільської ради зі сплати збору за спеціальне
водокористування та геологорозвідувальні роботи (Т. 2 а. с. 140).

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах
знайшла своє підтвердження у судовому засіданні. Злочинні дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати по першому епізоду за ч. 2 ст. 191 КК України як розтрата чужого
майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; по
другому епізоду за ч. 1 ст. 240 КК України як незаконне видобування корисних
копалин загальнодержавного значення.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного суд визнав: щире каяття у
вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, а інший злочином
невеликої тяжкості, дану на особу характеристику, який
позитивно характеризується громадськістю та по місцю роботи, обставини, що
пом'якшують покарання підсудного і суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину і вважає за доцільне застосувати ч. 2 ст. 69 КК України, призначити
підсудному покарання у вигляді обмеження волі, але із застосуванням ст.75 КК
України, оскільки особа підсудного не є суспільно небезпечною, тому його
виправлення ще можливе без ізоляції від суспільства та не призначати підсудному
додаткове покарання, передбачене санкцією ст. 191 ч. 2 КК України у вигляді
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю.

Речові докази (Т. 1 а. с. 21, 30-35; Т. 2 а. с. 132) - документи -
підлягають залишенню при справі.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК
України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два
роки.

На підставі ч. 2 ст. 69 КК України не призначати ОСОБА_1 додаткове
покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК
України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один
рік.

На підставі ч. 1-3 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, визначити
ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком в один рік, якщо він протягом цього терміну
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого
місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_1 запобіжний захід
у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази (Т. 1 а. с. 21, 30-35; Т. 2 а. с. 132) - документи - залишити
при справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Херсонської області
протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення, шляхом подачі апеляції через
Бериславський районний суд.

Суддя В. М. Сіянко