справа № 462/1238/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
ОСОБА_5 на початку вересня 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись по АДРЕСА_2 , підійшов до своєї знайомої ОСОБА_4 та, попередньо домовившись з нею, отримав її ноутбук марки «Lenovo G 560», вартістю 3240 грн., для того, щоб ніби-то полагодити його. Проте ОСОБА_5 у визначений термін не повернув ноутбук потерпілій ОСОБА_4 , а продав його невстановленій слідством особі, за що отримав кошти в сумі 800 грн., котрі в подальшому витратив на власні потреби.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.
19.02.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Також, відповідно до додаткової угоди між потерпілим і обвинуваченим від 20.03.2015 року, вони погодили внесення доповнень до п.3 угоди про примирення від 19.02.2015 року, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3240 грн. до 20.04.2015 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, при цьому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді просить затвердити угоду про примирення, зазначила, що завдана їй шкода ОСОБА_5 не відшкодована, однак обвинувачений зобов`язався відшкодувати таку до 20.04.2015 року, на що вона погоджується, а також підтвердила, що дана угода укладена нею добровільно, без будь-якого примусу і що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнає повністю.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Також, згідно вимог ч.4 ст.474 КПК України, з`ясовано, що потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та що він просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.190 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1