Справа №1-255/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Ковель 7
серпня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф., за участі секретаря Зикової М. В.,

прокурора Клімука B.C.,

потерпілої ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
271 КК України, -

встановив:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 271 ч.2 КК України за
наступних обставин.

ОСОБА_1, будучи службовою особою підприємства ТзОВ
«Технобудекспорт» відповідальною за дотримання вимог нормативних актів про
охорону праці на підприємстві в цілому та в деревообробному цеху ТзОВ, розміщеному в с. Тойкут
Ковельського району, зокрема, - своєю бездіяльністю щодо організації та
контролю за безпечними умовами праці підлеглих працівників, допустив порушення вимог законодавчих та
інших нормативно правових актів про охорону праці, а саме:

· ст.
ст. 13, 18 Закону України «Про охорону праці» які
зобов'язують відповідальну особу забезпечувати належне утримання виробничого
обладнання та огороджень на верстатах та допускати до виконання обов'язків, пов'язаних з організацією безпечного ведення
робіт, осіб, які пройшли навчання а також перевірку знань
з питань охорони праці;

· п. 7.4.1
« Правил охорони праці в деревообробній промисловості», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці
України від 31.01.2005 року № 20, -

допустив
до виконання робіт у виробничих процесах деревообробної промисловості
підсобного робітника ОСОБА_2, яка не
мала відповідної професійної підготовки та,
24.03.2007 року приблизно о 06 год.,
під час роботи на торцювальному верстаті травмувалася, отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

Справа
підсудна Ковельському міськрайонному суду,
однак, щодо обвинуваченого наявна
підстава для її закриття.

Обвинувачений
ОСОБА_1 у попередньому судовому розгляді подав суду письмове клопотання про
закриття справи щодо нього на підставі Закону України «Про амністію», оскільки має на утриманні неповнолітню
дитину.

Потерпіла
ОСОБА_2 не заперечила проти застосування амністії щодо обвинуваченого та
ствердила, що на даний час ніяких
претензій до нього не має.

Прокурор
вважає клопотання підставним та не заперечує проти його задоволення та
звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі акту про
амністію.

Заслухавши
пояснення обвинуваченого,
потерпілої, думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до
задоволення.

Відповідно
до ст.
6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року звільненню від
кримінальної відповідальності в порядку на умовах, визначених цим законом, підлягають особи, які підпадають під дію статті 1 цього
Закону, кримінальні справи стосовно яких
перебувають у провадженні органів дізнання,
досудового слідства чи суду, але
не розглянуті судами, або
розглянуті, але вироки не набрали
законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 1
п. " б " Закону звільненню від покарання у виді позбавлення волі на
певний строк та від інших покарань, не
пов'язаних із позбавленням волі,
підлягають особи, засуджені за
умисні злочини, за які законом
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років, та за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк не
більше десяти років, не позбавлених батьківських
прав осіб, які на день набрання чинності
цим Законом які мають неповнолітніх дітей або дітей інвалідів незалежно від їх
віку.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 є
злочином, вчиненим з необережності; за
нього передбачено покарання менш суворе,
ніж позбавлення волі на строк не більше десяти років. ОСОБА_1 має на
утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане відділом РАЦСу по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління
юстиції 16.07.2007 року).

Підстав
не застосування амністії,
визначених ст. 7 даного Закону, щодо нього не встановлено, а отже ОСОБА_1 підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності.

Відповідно
до п.4 ст. 6 КПК України, кримінальну справу не може бути
порушено, а порушена справа підлягає
закриттю внаслідок акту амністії, якщо
він усуває застосування покарання за вчинене діяння.

Оскільки
у справі встановлено обставину, що
перешкоджає подальшому її розгляду вона підлягає закриттю.

У зв'язку
із тим, що суд прийшов до висновку про
закриття провадження в справі міру запобіжного заходу, застосовану щодо ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд, - слід скасувати.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 237, 244,
248, 6 ч.4 КПК України, ст. ст.
6, 1 п.б Закону України « Про
амністію» від 19.04.2007 року, -

постановив:

ОСОБА_1
звільнити від кримінальної відповідальності за
ст. 271 ч.2 КК України на
підставі ст. 6,
ст. 1 п. «б» Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
271 КК України провадженням закрити.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання, - скасувати.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд протягом семи діб з дня наступного після її винесення.