Справа № 510/884/15-к
УХВАЛА

іменем України
23.06.2015 року року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 21.04.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 26.03.2010р. Ренійським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, з приєднанням в силу ст.71 ч.1 КК України не відбутого покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 20.06.2007 року, а всього засудженого до 5 років позбавлення волі, звільненого 27.12.2012 року на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19.12.2012 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання терміном 1 рік 6 місяців 18 днів, останній раз засудженого 11.06.2015 року Ренійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на час розгляду обвинувального акту не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

встановив:

13.05.2015 року від прокурора Ренійського району Одеської області до Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань під № 0000199 від 21.04.2015 року, відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України. Означений обвинувальний акт надійшов до суду складеним на російській і українській мовах з додатками.

Ухвалою суду від 15.05.2015 року по означеному обвинувальному акту було призначене підготовче судове засідання на 22.06.2015 року на 16 годин 00 хвилин.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі наданого обвинувального акту, вважаючи, що під час проведення досудового розслідування та при складанні обвинувального акту з наданими додатками були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору не має.

Потерпіла ОСОБА_5 результати розгляду обвинувального акту у підготовчому судовому засіданні оставила на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору району для усунення недоліків з підстав його невідповідності вимогам ст.ст.7, 17, 91, 109, 291 КПК України, а також у зв`язку з порушенням п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод що до принципу презумпції невинуватості.

Так, захисник звертає увагу суду на те, що обвинувальній акт складений на російській мові і обвинувальний акт складений на українській мові не є тотожніми та відрізняються за змістом один від одного. В українському варіанті обвинувального акту після викладення анкетних даних обвинуваченого у другому абзаці зазначено, що « Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Рені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий за ч.1 ст.185, ч.1 187, 70 КК України належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:» У обвинувальному акті викладеному на російській мові означена інформація що до обвинуваченого ОСОБА_7 і ця фраза взагалі відсутня.

Звертає увагу суду захисник і на те, що у обвинувальному акті на російській мові при викладенні анкетних даних потерпілої ОСОБА_5 зазначена її національність українка, при викладенні цих же даних у обвинувальному акті на українській мові відомостей про національність потерпілої не має.

Далі захисник вказує, що в порушення ч.4 ст.291 КПК України, в якій вказано, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в обвинувальних актах, як на російській, так і на українській мовах, відсутня інформація про доданий реєстр матеріалів досудового розслідування що до кількості його аркушів. Не має такої ж інформації по кількості аркушів і що до розписки підозрюваного ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування в обох обвинувальних актах складених на російській і українській мовах.

Зауважує захисник також на те, що на її думку, в редакції обвинувального акту на російській мові при викладенні анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 має місце некоректність перекладу юридичного терміну про не відбуту частину покарання обвинуваченого, по тексту обвинувального акту « вид неизбывной срок 1 год 6 мес. 18 дней».

За ствердженням захисника в наданому клопотанні, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, правовій кваліфікації, формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 , слідчим, який склав обвинувальний акт та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 17 КПК України та п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р. ( далі Конвенція), положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч.2 ст.1 та ст. 9 КПК України.

Що до порушення презумпції невинуватості в заявленому клопотанні захисник також посилається на п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, яким встановлено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення, є посилання в клопотанні і на ст. 7 КПК України що до загальних засад кримінального провадження, зокрема презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини( п.10 ч.1 ст.7 КПК України). Посилається захисник у наданому суду письмовому клопотанні і на ст.17 КПК України, в якій зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України та встановлено вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст. 9 ч.5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В обґрунтування своєї позиції що до принципу презумпції невинуватості захисник посилається на рішення Європейського Суду від 23.10.2008 року « Хужин та інші проти Росії» та на рішення суду від 10.12.2009 року « Шагін проти України», в яких звернуто увагу відповідної держави про обов`язкове дотримання принципу невинуватості згідно з яким забороняється передчасне висловлювання думки правоохоронними органами що до вини людини, тоді як це ще не доведено у передбаченому законодавством порядку. Як вказано в заявленому клопотанні, недотримання принципу невинуватості з боку правоохоронних органів визнається Європейським судом, як порушення п.2 ст.6 вищеозначеної Конвенції.

Вказуючи в клопотанні на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, захисник зазначає, що в означених реєстрах складених на російській і на українській мовах існують розбіжності у перекладі, неповнота перекладу певних процесуальних дій та міститься інформація, яка не відповідає дійсності.

Так, в п.9 розділу 1 реєстру, складеному на російській мові, вказано, що 23.04.2015 року направлено « уведомление потерпевшей о назначении товароведческой экспертизы», а в реєстрі складеному на українській мові в п.9 цього ж розділу зазначено, «повідомлення про призначення товарознавчої експертизи потерпілій ОСОБА_5 »

В п.10 розділу 1 на російській мові вказано « уведомление подозреваемому ОСОБА_7 о назначении экспертизы», а п. 10 реєстру того ж розділу на українській мові зазначено «повідомлення про призначення товарознавчої експертизи підозрюваному ОСОБА_7 ».

В п.27 реєстру розділу 1 на українській мові зазначено « потерпіла ОСОБА_5 ознайомилася з матеріалами досудового розслідування в присутності перекладача ОСОБА_8 », а в реєстрі на російській мові в цьому ж пункті зазначено « потерпевшая ОСОБА_5 ознакомилась с матеріалами досудебного расследования», на присутність перекладача у цьому екземплярі реєстру при виконанні означеної процесуальної дії посилання не має.

В п.28 того ж розділу реєстру на українській мові зазначено « підозрюваному ОСОБА_7 пред`явлений доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в присутності захисника ОСОБА_4 », а в реєстрі на російській мові зазначено « подозреваемый ОСОБА_7 ознакомился с материалами досудебного расследования в присутствии защитника ОСОБА_4 »

В розділі 2 в п.3 реєстру на українській мові вказано « постанова про призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням», та вказана дата прийняття такого рішення 24.04.2015 року,а в реєстрі на російській мові п 3 цього ж розділу вказано « постановление о назначении адвоката для осуществления защиты по назначению», але дата прийняття такого рішення стоїть зовсім інша - 24.03.2015 року.

В пункті 1, 3 розділу реєстру що до заходів по забезпеченню кримінального провадження на українській мові вказано, що « запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався, в цьому ж пункті розділу 3 реєстру на російській мові зазначено « Мера пресечения ОСОБА_7 не избиралась».

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, так як він не відповідає вимогам діючого КПК України з наступних підстав.

Частина 2 ст.291 КПК України визначає відомості, які повинен містити обвинувальний акт, а саме:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце складання та затвердження обвинувального акту.

Якщо обвинувальний акт не містить відомостей, які зазначені хоча би в одному пункті вказаної норми закону, то ця обставина є підставою для повернення обвинувального акту прокурору з підготовчого судового засідання.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що направлені до суду обвинувальні акти та реєстри матеріалів досудового розслідування, складені слідчим на українській і російській мовах, не є однаковими по змісту, мають певні недоліки та складені слідчим виключно недбало що до викладеної в них інформації та перекладу певних юридичних термінів.

Так, після викладення анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 у обвинувальному акті складеному на українській мові у другому абзаці вказано, що « Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Рені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий за ч.1 ст.185, ч.1 ст.187, 70 КК України належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах». У обвинувальному акті, який викладений слідчим на російській мові, ця інформація що до обвинуваченого ОСОБА_7 і означена фраза в цілому відсутні, на що правильно звернув увагу суду захисник у своєму клопотанні. Суд також зазначає, що статті КК України, за якими засуджений ОСОБА_7 за попереднім вироком Ренійського районного суду, на який є посилання у вищеозначеній інформації, також слідчим вказані не вірно.

Що до перекладу юридичних термінів, суд також погоджується з доводами захисника про їх незрозумілість, некоректність і недосконалість. В редакції обвинувального акту на російській мові термін про не відбуту частину покарання обвинуваченим викладений як « вид неизбывной срок 1 год 6 мес. 18 дней», в редакції обвинувального акту на українській мові той же термін викладений як « вид невідбутний термін 1 рік 6 міс. 18 днів.»

Відповідно доп.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості що до потерпілого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Що до доводів захисника про не зазначення у обвинувальному акті на російській мові національності потерпілої, тоді як у акті на українській мові національність потерпілої вказана, суд зазначає, що зазначення національності потерпілої, виходячи з вищенаведеної норми закону, не є обов`язковим для слідчого.

Що до порушення принципу презумпції невинуватості в складених слідчим обвинувальних актах суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина 5 ст.17 КПК України ( відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості підчас здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч.1 ст.9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Не вдаючись до вирішення питань, які підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальні акти на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України та п.2 ст.6 Конвенції в тексті обвинувальних актів стверджується, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, що є тотожнім визнанню його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.

Так, у обвинувальних актах зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Таким чином, з усього вищенаведеного випливає, що слідчим під час складання обвинувальних актів та прокурором при їх затвердженні, всупереч вимогам ч.5 ст.17 КПК України в обвинувальних актах допущено порушення принципу презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення, кваліфікації діяння, міститься твердження, що ОСОБА_7 скоїв (вчинив) кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватою особою.

На підставі вищеозначеного, суд погоджується з доводами захисника що до порушення принципу презумпції невинуватості при складанні і затвердженні наданих суду обвинувальних актів.

Відповідно до ч.4 ст. 291 до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який повинен відповідати вимогам ст.109 КПК України. Так, згідно з ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Суд погоджується з доводами захисника про наявні недоліки самого реєстру матеріалів досудового розслідування, складеного слідчим на російській і українській мовах та на недоліки з посиланням на нього в обвинувальних актах.

Так, в обвинувальних актах є посилання на реєстр матеріалів досудового розслідування та на розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які у вигляді додатків долучаються до обвинувального акту, але в самих обвинувальних актах відсутня інформація що до кількості аркушів цих долучених процесуальних документів.

Погоджується суд с доводами захисника і про недоліки в реєстрі що до зазначення інформації що до вчинення окремих процесуальних дій та її достовірності. Так, за поясненнями потерпілої ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, досудове слідство велось на російській мові і перекладач з прізвищем ОСОБА_8 для ознайомлення їй з матеріалами кримінального провадження не надавався, оскільки вона вільно володіє означеною мовою.

Однак в п.27 розділу 1 реєстру на українській мові слідчим зазначено, що « потерпіла ОСОБА_5 ознайомилася з матеріалами досудового розслідування в присутності перекладача ОСОБА_8 ». Означена інформація зазначена в реєстрі визиває сумнів у її достовірності, виходячи з пояснень потерпілої у суді і редакції означеної процесуальної дії в реєстрі на російській мові, оскільки там уже немає посилання на вищезазначеного перекладача.

Що до дат прийняття слідчим окремих процесуальних рішень також мають місце розбіжності в редакції реєстру на українській і російській мовах. Так в розділі 2 про прийняті на досудовому слідстві рішення в п 3 на українській мові вказано, що «постанова про призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням» винесена слідчим 24.04.2015 року, в той же час в реєстрі на російській мові дата прийняття такого рішення вказана інша - 24.03.2015 року.

Окремі процесуальні дії в реєстрах переведені з одної мови на іншу з недостатньою повнотою в перекладі, на що також звертає увагу суду захисник в заявленому клопотанні, посилаючись на п.28 розділу 1 реєстрів, та п.9 розділу 1 цих же реєстрів на українській і російській мовах.

Відносно обрання міри запобіжного заходу що до обвинуваченого ОСОБА_7 суд зазначає наступне: по поясненням обвинуваченого на досудовому слідстві міра запобіжного заходу йому не обиралась, не встановлювався термін її застосування.

Разом з тим в реєстрі матеріалів досудового розслідування на українській мові зазначено в п.1 розділу 3, що міра запобіжного заходу не обвинуваченому ОСОБА_7 , а іншій особі с прізвищем ОСОБА_9 не обиралась. В редакції реєстру на українській мові в цьому ж розділі вже вказано, що міра запобіжного заходу що до обвинуваченого ОСОБА_7 не обиралась. Таким чином і ці доводи захисника у заявленому клопотанні, на думку суду, також заслуговують на увагу.

Таким чином, все вищевказане свідчить про очевидні недоліки, які містяться в редакції обвинувальних актів та реєстру матеріалів досудового розслідування, тому обвинувальні акти разом з додатками підлягають поверненню прокурору для виправлення всіх вказаних в ухвалі недоліків у розумний термін.

Керуючись ст.ст.9,17, 91,109, 110, 291, 314 КПК України, ст.62 Конституції України, ст.6 п.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
У Х В А Л И В :
Обвинувальні акти з додатками на російській і українській мовах у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 21.04.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України повернути прокурору Ренійського району Одеської області для усунення вказаних в ухвалі недоліків та приведення їх у відповідність із вимогами КПК України протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення через Ренійський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1