КП №278/648/15-к

В И Р О К
Іменем України
23 квітня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -

у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14 жовтня 2012 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 , і рухаючись поблизу будинку №7-А, розташованого по вул. Андріївській в с. Сонячне, Житомирського району, на відстані 1,1 метра від правого краю дороги, в напрямку цента села, порушуючи пункт 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме при виникненні перешкоди або небезпеки для духу, яку водій об`єктивно здатний виявити, негайно не вжив заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка знаходилась на його смузі руху та розташовувалась задньою боковою поверхнею тіла до травмуючого об`єкту.

Одразу після здійснення наїзду на потерпілу ОСОБА_8 , водій ОСОБА_4 в цей же час та місці, достовірно знаючи про перебування ОСОБА_8 в небезпечному для життя стані, яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, умисно, без надання будь-якої допомоги, з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.

Таким чином, ОСОБА_4 завідомо залишив без будь-якої допомоги на місці дорожньо-транспортної пригоди потерпілу ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді ран на обличчі, вдавленого скалкового перелому лобної кістки з переходом ліній перелому на основу черепа; перелому лівої стегнової кістки на відстані 68-69 см від підошвеної поверхні; крововиливу під м`які покрови голови в потиличній ділянці волосяної частини голови справа; множинних переломів ребер обох половин грудної клітки з ушкодженням пристінкової плеври; перелому шийного відділу хребта, під`язикової кістки, розриви зигзагоподібного, поверхневого характеру, печінки, що в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та спричинили смерть потерпілої ОСОБА_8 .

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, фактичні обставини щодо вчинення наїзду на ОСОБА_8 та залишення її без допомоги не оспорював та дав покази, які відповідають вищевикладеному.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого обвинуваченому злочину іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та потерпілими, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, в межах пред`явленого органами досудового слідства обвинувачення, суд вважає, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , та ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, в який він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан та зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких один є злочином невеликої тяжкості, а інший тяжким злочином, внаслідок якого померла людина, особу винуватого, який за місцем проживання та попередньої роботи характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є утриманцем двох неповнолітніх дітей, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому злочині та публічне вибачення перед потерпілими, повне відшкодування потерпілому ОСОБА_7 майнової і моральної шкоди та часткове відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 .

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

Проте, враховуючи особу обвинуваченого, наведені вище пом`якшуючі покарання обставини і відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також думку потерпілого ОСОБА_7 (сина померлої ОСОБА_8 ), який не наполягає на суворості покарання та просить суд не позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає, що ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 75 КК України, можливо звільнити від відбування визначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого на її користь 50000 грн. моральної шкоди, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_6 є сестрою померлої та не проживала з останньою однією сім`єю, а також не перебувала на її утриманні, як непрацездатна особа.

Даний факт потерпіла ОСОБА_6 в суді не оспорювала.

В свою чергу, за правилами ст. 1168 ЦК України, на яку у своєму позові посилається ОСОБА_6 , моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно ж ст. 1200 ЦК України, на яку також посилається позивачка ОСОБА_6 , у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

За таких обставин, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_6 не є особою, про яку йдеться у вищевказаних нормах цивільного законодавства, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1570,16 грн. витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Речові докази, а саме гіпсовий зліпок протектора лівих коліс автомобіля, уламки переднього бамперу, осколки передньої фари, кросівки ОСОБА_8 , суд вважає необхідно знищити, а автомобіль ГАЗ 3110, блок фари та передній бампер вказаного автомобіля повернути законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 3, ст. 349, 370, 373 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за:

· ч. 1 ст. 135 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
· ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки ;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1570,16 грн. витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Речові докази, а саме гіпсовий зліпок протектора лівих коліс автомобіля, уламки переднього бамперу, осколки передньої фари, кросівки ОСОБА_8 знищити, а автомобіль ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 , блок фари та передній бампер вказаного автомобіля повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: