У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Кузьменко О.Т.едькиР

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому
засіданні в м.Києві 15 листопада 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційним поданням заступника
Генерального прокурора України на вирок Яготинського районного суду Київської
області від 16 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

не судимого,

засуджено за ч.1 ст.191 КК
України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані
з прийняттям, збереженням та реалізацією товарно-матеріальних цінностей строком 1 рік.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням і встановлено іспитовий строк 1 рік.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 750 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він,
працюючи оператором автозаправної станції ПП “Транс-Експрес-Сервіс”, що
розташоване по вул. Бондаренка, 1-а у с. Богданівка Яготинського району
Київської області, власником якого є ОСОБА_2, перебуваючи на робочому місці
викрав з каси підприємства гроші у сумі 3 154 грн. 56 коп. і залишив територію
автозаправної станції, розпорядившись вказаними грішми на власний розсуд.

В апеляційному порядку справа щодо
ОСОБА_1 не розглядалась.

У
касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1
та направлення справи на новий судовий розгляд у зв`язку з неправильним
застосуванням кримінального закону. Вказує на те, що суд, всупереч вимогам
ст.77 КК України, звільнив ОСОБА_1 з випробуванням як від основного так і від
додаткового покарання.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора на підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи подання прокурора, колегія суддів вважає, що подання
підлягає задоволенню.

Згідно з положенням ч.1 ст.75 КК України, з випробуванням звільняються
засуджені особи лише від відбування певних видів основного покарання, а призначені
при цьому додаткові покарання (ст.77 КК України) підлягають реальному
виконанню, про що суд має зазначити у резолютивній частині вироку.

Такі роз`яснення містяться і в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 24 жовтня 2003 року ”Про практику призначення судами
кримінального покарання”.

Місцевий
суд при постановлені вироку щодо ОСОБА_1
звільнив засудженого з випробуванням на підставі ст.75 КК України як від
основного так і від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади
пов`язанні з прийняттям, збереженням та реалізацією товарно-матеріальних
цінностей строком 1 рік, що не
грунтується на вимогах закону.

За
таких обставин, вирок щодо ОСОБА_1 слід скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

При
новому судовому
розгляді справи місцевому суду необхідно усунути зазначене порушення закону та
постановити щодо ОСОБА_1 обгрунтоване рішення з дотриманням вимог
кримінального закону.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника
Генерального прокурора України
задовольнити.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 16
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд.

Судді:

Пивовар
В.Ф. Шевченко
Т.В. Кузьменко О.Т.