ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/33/15-к
Провадження по справі № 1-кп/514/22/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
за ч. 1 ст.186 КК України,
19 вересня 2014 року біля 10 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, через незамкнену хвіртку підійшов до відкритої вхідної двері веранди будинку АДРЕСА_1 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та стоячи на крильці подвір"я, не заходячи у приміщення протягнув руку і таємно викрав зі столу мобільний телефон марки Нокіа 113, вартістю 305 гривень 28 копійок з картою пам`яті на 1 Гб вартістю 38 гривень з сім-картою мобільного зв`язку Київстар вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходилося 23 гривні. В цей час протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 були помічені потерпілою ОСОБА_5 , яка повернулася додому та застигнула останнього на місці вчинення злочину, але не реагуючи на вимоги потерпілої повернути телефон, обвинувачений ОСОБА_4 з будинку зник та відкрито викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток в розмірі 376 гривень 28 копійок. На теперішній час обвинувачений ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану потерпілій ОСОБА_5 відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині повністю визнав та пояснив суду, що 19 вересня 2014 року біля 10 години 30 хвилин він проходив навколо будинку АДРЕСА_1 , де проживає його колишня співмешканка потерпіла ОСОБА_5 і побачивши, що хвіртка огорожі відкрита вирішив зайти до потерпілої. Коли він підійшов до будинку побачив, що вдома нікого немає, на столі в веранді лежить мобільний телефон він взяв цей телефон і пішов з подвір"я, але в цей момент йому на зустріч вийшла потерпіла ОСОБА_5 і сказала йому, щоб він віддав їй телефон. На її вимогу він не відреагував і з телефоном пішов до себе додому. Потерпіла сказала йому, що звернеться з заявою до органів міліції. Дійсно через декілька днів до нього приїхали працівники міліції і він на їх вимогу видав мобільний телефон та повернув його потерпілій.
В скоєному злочині він розкаюється.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_4 є її колишнім співмешканцем. На теперішній час вони разом не проживають вже п"ять років. Дійсно інколи обвинувачений ОСОБА_4 приходить до неї додому провідати дітей. 19 вересня 2014 року біля 10 години 30 хвилин вона пішла на пошту, залишивши будинок відчиненим. В цей час їй сказали, що до неї додому зайшов її колишній співмешканець. Вона одразу пішла до свого будинку, коли вона зайшла на подвір"я, то побачила, що обвинувачений ОСОБА_4 взяв зі стола на веранді її мобільний телефон. Вона сказала йому щоб він віддав її телефон, але обвинувачений ОСОБА_4 не відреагував на її вимоги і пішов з подвір"я. В зв"язку з цим вона звернулася з заявою в райвідділ міліції. Через декілька днів приїхали працівники міліції, в присутності яких обвинувачений ОСОБА_4 віддав їй мобільний телефон. На теперішній час вона до обвинуваченого претензій не має, просить покарати його по закону.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 те, що він не оспорює фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 і дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані: за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості злочину, його особу, визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування збитку, його відношення до вчиненого злочину і вважає можливим призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат не має.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки "Нокія 113", карту пам"яті на 1 Гб, сім-карту мобільного зв"язку "Київстар", які знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 необхідно залишити останній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді ста шестидесяти годин громадських робіт.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки "Нокія 113", карту пам"яті на 1 Гб, сім-карту мобільного зв"язку "Київстар", які знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 - залишити останній.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1