АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Давиденка Е.В.

суддів Герасименко В.М., Гонтар А.А.

з участю прокурора Плескач О.Ю.

слідчого Заливадної Л.П.

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляцією старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою щодо обвинуваченого за ч.5 ст.191 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює інженером ТОВ «Агрофірма «Пирятин», мешкає за адресою АДРЕСА_1, раніше не судимий,

відмовлено в задоволенні подання заступника начальника СВ СУ УМВС України в Полтавській області про продовження строку тримання під вартою, змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі 100 000 грн.

Згідно з поданням заступника начальника СВ СУ УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, по факту заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб. Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається. Строк обраного запобіжного заходу тримання під вартою закінчився, але по справі ще необхідно провести ряд слідчих дій. А тому просив щодо ОСОБА_3 продовжити строк тримання під вартою до 4-х місяців.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2011 року, відмовлено в задоволенні подання заступника начальника СВ СУ УМВС України в Полтавській області про продовження строку тримання під вартою, змінено запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на заставу 100 000 грн. В обґрунтування такого рішення суд зазначив, що в поданні слідчого не було конкретизовано слідчі дії, які належить провести, не наведено обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_3 має намір ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у справі, або продовжити злочинну діяльність.

Не погодившись з таким рішенням суду, старший прокурор відділу прокуратури області подав апеляцію, в якій вказував, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, строк тримання під варту закінчується, проте по справі необхідно провести ще ряд слідчих дій, підстав для зміни запобіжного заходу взяття під варту не вбачається. Прокурор зазначив, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні подання та змінив запобіжний захід на заставу, хоча перебуваючи на волі ОСОБА_3 може перешкодити встановленню істини у справі шляхом впливу на свідків, які ще не допитані, може ухилитися від слідства і суду. А тому просив постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора Плескача О.Ю. та слідчого Заливадну Л.П., які підтримали подану апеляцію та просили постанову суду скасувати, а матеріали подання направити на новий судовий розгляд, захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого, яка стверджувала, що ОСОБА_3 не має наміру ухилятися від слідства і суду, продовжувати злочинну діяльність або перешкоджати встановленню істини у справі, перевіривши доводи апеляції і матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3

Так, статтею 165-3 КПК України визначено порядок продовження строків тримання під вартою.

Так, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу чи у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині доведеного обвинувачення, слідчий за погодженням з відповідним прокурором або прокурор звертається до суду з поданням про продовження строку тримання під вартою. У поданні зазначаються причини, у зв'язку з якими необхідно продовжити строк, обставини та факти, що належить дослідити, докази, які підтверджують, що злочин вчинено особою, яка тримається під вартою, і обґрунтування необхідності збереження цього запобіжного заходу.

Одержавши подання, суддя вивчає матеріали кримінальної справи, при необхідності опитує обвинуваченого, особу, у провадженні якої перебуває справа, вислуховує думку прокурора, захисника, якщо він з'явився, після чого залежно від наявності до того підстав виносить постанову про продовження строку тримання під вартою за винятком випадку, передбаченого ч.7 ст.156 цього Кодексу або відмовляє в його продовженні.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданні заступника начальника СВ СУ УМВС України в Полтавській області про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно продовжити строк, не наведено обставини та факти, що належить дослідити, слідчі дії, які необхідно провести, а також належним чином не обґрунтовано необхідність збереження цього запобіжного заходу.

Разом з тим, місцевий суд правильно встановив, що ОСОБА_3 хоча і обвинувачується в особливо тяжкому злочині проти власності, проте він має сім'ю, утримує двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується. Крім того, ОСОБА_3 дав слідчим органам пояснення, в яких визнає свою вину у злочинах, пред'явлених йому в обвинуваченні. На цей час слідчий допитав співучасників злочину та багатьох свідків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

с) законний арешт або затримання особи, здійсненні з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Відповідно до практики Європейського суду, а саме його рішення від 3 лютого 2011 року Харченко проти України, в якому констатовано, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.

Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості ( справа «Лабіта проти Італії»).

Слідчий не навів обґрунтованих підстав вважати, що в разі звільнення ОСОБА_3 з-під варти він може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилитися від слідства і суду або продовжить злочинну діяльність. В поданні не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно визнав відсутніми підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та правомірно відмовив в продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою до 4-х місяців.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції старшого прокурора відділу прокуратури області.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевий суд вийшов за межі своїх повноважень, визначених ст.165-3 КПК України, коли розглядаючи подання про продовження строку тримання під варту, змінив запобіжний захід із взяття під варту на заставу, що не передбачено цим Кодексом.

Приймаючи таке рішення, суд таким чином увійшов у суперечність, з одного боку відмовив у продовженні строку тримання під вартою, а з іншого коли ці строки станом на 12.11.2011 року вже пройшли, вказує у постанові про зміну не існуючого запобіжного заходу на заставу.

З огляду на наведене, в порядку ч.2 ст.365 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду щодо ОСОБА_3 в частині зміни запобіжного заходу з взяття під варту на заставу.

Керуючись ст.ст. 156, 165-3, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.365 КПК України, постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2011 року скасувати в частині зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 з взяття під варту на заставу.

В іншій частині постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 15.11.2011 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без зміни.

С У Д Д І :

___________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5