Справа № 359/323/15-к
Провадження № 1-в/359/22/2015
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської обл., українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.03.2014 року вироком Сквирського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, про вирішення питання про застосування відносно нього ЗУ "Про амністію у 2014 році", -

встановив:
Вироком Сквирського районного суду Київської області від 18.06.2014 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

16.01.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ЗУ "Про амністію у 2014 році". Засуджений ОСОБА_4 , клопотання підтримав та просив суд звільнити його від відбування покарання.

Суд, заслухавши засудженого, який просив застосувати до нього амністію, думку представника адміністрації БВК, який поклався на розсуд суду, та думку прокурора, який клопотання не підтримав, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

19 квітня 2014 року вступив в силу ЗУ "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про амністію в 2014 році" питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", що формулювання "знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин" в п. "б" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році", з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка під час відбуття покарання звільнилася з місць позбавлення волі умовно-достроково, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких. Вчинення попередньо або в наступному умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування ЗУ "Про амністію у 2014 році". Іншими словами, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнилися з місць позбавлення волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості (мають непогашену чи незняту судимість за попередньо вчинений тяжкий та особливо тяжкий злочин). Аналогічне, з огляду на попередню тезу, випливає із п. "в" ст. 8 ЗУ "Про амністію у 2014 році".

Таким чином, амністія не може бути застосована до осіб, які звільненні судом від відбування покарання з випробуванням за умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, і які протягом визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 27.03.2014 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (а.с.10-11). Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є умисним злочином, та згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Як вбачається з вироку Сквирського районного суду Київської області від 18.06.2014 року, ОСОБА_4 до закінчення іспитового строку, визначеного вироком Сквирського районного суду Київської області від 27.03.2014 року, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України (а.с.12-13).

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України є умисним злочином, за який встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням за умисний тяжкий злочин, і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього амністії.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539, КПК України, п. "в" ст. 8, ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році", ст. ст. 1, 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст. 12, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, суд

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання про застосування відносно нього ЗУ "Про амністію у 2014 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1