Справа №471/1533/14-к 19.02.2015 19.02.2015 19.02.2015
Провадження: № 11-кп/784/151/15 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 125 ч. 1 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження № 0000434 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та та прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 на вирок Братського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2014 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Днепропетровськ, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8

обвинувачений: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_9

законний представник потерпілого: ОСОБА_10

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року виправних робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2010 року та призначено остаточне покарання із застосуванням п. 3 ч. 1 ст. 72 КК України у виді 1 року 6 місяців 7 днів позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким затвердити угоду про примирення.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню, і призначити ОСОБА_6 покарання у виді 200 годин громадських робіт, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2010 року призначити остаточне покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі, в ході апеляційного розгляду дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скари.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказує, що під час досудового слідства та судового розгялду порушені його права та вимоги законодавства.

Вказує, що не зрозумів пропозицію суду про спрощену систему розгляду справи. Зазначає, що слідчим, прокурором, суддею йому не роз`яснювалося право на захист, а також право ініціювати угоду про примирення з потерпілим.

Крім того, на думку апелянта під час судового розгляду справи допущено наступні порушення законодавства:

- рішення по справі прийняте в підготовчому судовому засіданні, що за відсутності угоди про примирення є грубим порушенням норм КПК;

- справа відноситься до справ приватного обвинувачення, обов`язок підтримання обвинувачення покладено на потерпілого та його представника, присутність вказаних осіб є обов`язковою, однак потерпілий та його представник не були присутні в судовому засіданні;

- остаточне покарання призначене з застосуванням норми закону, застосування якої є неможливим, а саме п. 3 ч. 1 ст. 72 КК України замість п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 72 Кк України.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що не оспорює висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, проте вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт.

На думку апелянта судом 1 інстанції неповно досліджено обставини щодо особи обвинуваченого. Вказує, обвинувачений ОСОБА_6 не працює, а враховуючи те, що виправні роботи відбуваються за місцем роботи засудженого із утриманням (відрахуванням) із суми заробітку в дохід держави 10-20 %, тому покарання у виді виправних робіт не може бути призначене безробітній особі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2014 року приблизно о 16.10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на спортивному майданчику, розташованому в с. Петропавлівка Братського району Миколаївської області, умисно, діючи з метою виховування малолітньої племінниці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс декілька ударів лозиною по сідниці з правої сторони, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в області правої верхньої, правої нижньої кінцівок та правої сідниці, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактною поверхністю, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_9 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив задовольнити скарги частково, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вироку суду кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 розглядалось судом в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, згідно даних технічного носія інформації в судовому засіданні суд при визначені порядку та обсягу дослідження доказів рішення щодо розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не приймав, головуючий лише обмовився про те, що в підготовчому судовому засіданні це питання вирішено.

Однак, це не відповідає дійсності, т.я. питання про спрощений порядок розгляду провадження і в цій стадії не вирішувався, оскільки це не передбачено ст. 314 КПК України.

Більш того, суд, всупереч вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України, не з`ясував, чи правильно розуміють присутні особи зміст цих обставин, чи немає сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, вирішивши проводити розгляд справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд не звернув увагу на те, що потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не викликалась, а законний представник ОСОБА_10 , хоча і була викликана в судове засідання, однак в суд не з`явилась, причини неявки не повідомила і її думку, щодо можливості розгляду справи в такому порядку суд не з`ясовував.

Разом з тим, згідно вимог п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» суди зобов`язані вживати всіх можливих заходів до забезпечення участі потерпілого в судове засідання. У разі, коли потерпілий не з`явився за викликом, суд відповідно до вимог закону вирішує питання про розгляд справи або його відкладення залежно від того, чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини справи і захистити його права та законні інтереси.

Згідно з матеріалами кримінального провадження хоча в підготовче судове засідання потерпіла та її законний представник не з`явились, однак від представника потерпілої в суд надійшла заява з проханням попередній розгляд проводити без її участі.

Призначивши розгляд справи на 27.11.2014, а потім на 04.12.2014 року суд повторно потерпілого та його представника в судове засідання не викликав і закінчив розгляд справи у його відсутності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що порушення закону, допущені судом є істотними і згідно ч. 2 п. 5 ст. 412 КПК України постановлений вирок підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді 1 інстанції.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно усунути вказані порушення кримінального процесуального закону, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого та прийняти рішення згідно вимогам закону.

У зв`язку з скасуванням вироку з процесуальних підстав інші доводи, які наведені у апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, слід перевірити при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. 405, 407,412,415,424 КПК України, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Братського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 - скасувати, з призначенням нового розгляду у суді 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: