Справа № 1-135/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, засудженого 04.08.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі і на підставі cт. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, працюючого в ТОВ НВП «Білоцерківмаз» вантажником, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 06 лютого 2011 року по 25 березня 2011 року ОСОБА_4 скоїв ряд крадіжок чужого майна, за які вироком суду від 04 серпня 2011 року його засуджено до 3-х років позбавлення волі і на підставі cт. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

05 липня 2011 року, близько 22 год. 10 хв., ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, повторно, таємно від оточуючих, відчинив за допомогою викрутки водійські дверцята припаркованого на узбіччі біля будинку № 2 в пр-ку Студентському у м. Білій Церкві автомобіля НОМЕР_1, жовтого кольору, належного гр. ОСОБА_6, потім відкрив капот указаного автомобіля і викрав з моторного відсіку акумуляторну батарею 6 СТ-77, вартістю 600 грн., після чого покинув місце події.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_4 06 липня 2011 року, близько 00 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, помітивши припаркований поблизу цього ж будинку № 2 в пр-ку Студентському, автомобіль НОМЕР_2, білого кольору, належний гр. ОСОБА_7, вирішив повторно викрасти з нього автомагнітолу.

З цією метою ОСОБА_4, відімкнувши за допомогою викрутки водійські дверцята вказаного автомобіля, проник до його салону, вийняв з панелі приладів, від?єднавши дроти, автомобільну магнітолу «JVC» KD-R422EY з панеллю управління, вартістю 697 грн., і, забравши її, намагався покинути місце події, однак після того, як вибрався з салону автомобіля, був помічений гр-м ОСОБА_8. Останній намагався зупинити ОСОБА_4, але той, не реагуючи на вимоги ОСОБА_8 та завершуючи свої дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, вже відкрито викрав указану автомагнітолу і з нею покинув місце події, завдавши потерпілому ОСОБА_7 збитків у 697 грн..

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт таємного, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 05.07.2011 року, близько 22 год. 10 хв., акмуляторної батареї 6 СТ-77, вартістю 600 грн., з автомобіля потерпілого ОСОБА_6, і факт відкритого, також за встановлених слідством обставин, викрадення 06.07.2011 року, близько 00 год. 10 хв., автомагнітоли «JVC» KD-R422EY з панеллю управління, вартістю 697 грн., з автомобіля потерпілого ОСОБА_7. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у скоєному, в повному обсязі погоджуючись з предявленим обвинуваченням та будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані слідством:

-по епізоду викрадення акумуляторної батареї з автомобіля потерпілого ОСОБА_6 - за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно;

-по епізоду викрадення автомагнітоли з автомобіля потерпілого ОСОБА_7 - за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєноих злочинів, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 скоїв обидва злочини у стані алкогольного сп?яніння і ця обстаквина обтяжує його відповідальність.

Проте ОСОБА_9 на момент скоєння вказаних злочинів був несудимим. Свою вину у вчиненому останній визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю скоєних злочинів, добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання підсудний характеризується формально позитивно.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги особу підсудного, його вік і ту обставину, що дані злочини останнім скоєно до вироку суду від 04.08.2011 року, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. А тому вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов"язків, передбачених ст. 76 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за цим вироком і за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 04.08.2011 року підлягає визначенню за правилами ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за кожен злочин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України - 1 /один/ рік позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 КК України - 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, щляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування ОСОБА_4 визначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, зобов"язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання і регулярно з"являтись на реєстрацію.

Всилу ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком і за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2011 року, остаточно до відбування ОСОБА_4 визначити покарання, шляхом часткового складання покарань за кожен злочин, у виді 4 /чотирьох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, зобов"язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання і регулярно з"являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази, акумуляторну батарею і автомагнітолу, повернути потерпілим, у котрих вони перебувають на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд , протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_10