Справа №560/684/15-к
Провадження №1-кп/560/67/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000123 від 05 березня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною-освітою, працюючого вантажником ТОВ "Юльсоф", неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
З 12 по 24 лютого 2015 року, ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщеннях Нової Пошти розташованому в м. Дубровиця, по вул. Нова-15, Рівненської області та магазину Штіль, розташованого в. м. Дубровиця по вул. Миру Рівненської області, належних ПП ОСОБА_5 , протягом трьох разів, шляхом вільного доступу з шкіряної сумки, яка знаходилася в зазначених будівлях, таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1920 доларів США, що у відповідності до курсу Національного банку України за 13.02.2015 - 14.02.2015 року та 24.02.2015 року становить 49810,97 гривень та 3800 гривень, чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 53610,97 гривень.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах в лютому 2015 року викрадав у ОСОБА_5 зазначені в обвинувальному акті кошти. Частину викрадених коштів витратив на власні потреби. Просив суд суворо не карати. Зобов`зувався по мірі можливостей повернути кошти.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він є приватним підприємцем та керівником відділення "Нової Пошти", що розташоване по вулиці Нова, що в м.Дубровиця Рівненської області. 16.02.2015 року при підрахунку коштів, помітив зникнення 1900 доларів США та 3800 грн. Після чого, згадав, що в період з 12.02.2015 року по 16.02.2015 року залишав свою сумочку без нагляду на складі "Нова Пошта". Згодом ОСОБА_5 стало відомо, що гроші у нього викрав ОСОБА_4 , якого він взяв до себе на роботу на випробувальний термін. З приводу міри покарання погоджується з прокурором. Майнова шкода не відшкодована. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Одночасно суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним та доцільним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь 53610,97 грн. майнової та 10000,00 грн. моральної шкоди.

При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала.

Факт та розмір матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_5 в судовому засіданні доведено повністю, а тому позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 53610,97 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості

Згідно положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.95р. суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини у їх сукупності, аналізуючи доводи потерпілого, на які він посилається, як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що заявлена у цивільному позові ОСОБА_5 моральна шкода в розмірі 10000,00 грн. є завищеною та документально ним не доведена. А тому, визначаючи розмір моральної шкоди, суд, враховуючи характер та обсяг душевних страждань та переживань, які зазнав потерпілий ОСОБА_5 через втрату майна, матеріальне становище обвинуваченого, інші обставини у справі, вимоги розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що достатнім буде, задоволити позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди частково, в розмірі 1000,00 грн.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, майнову шкоду в розмірі 53610,97 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот десять гривень дев`яносто сім копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 , завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536,10 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень десять копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) понесених судових витрат.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя:підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .