Справа № 296/8913/14-к
Вирок
Іменем України
22 квітня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, учня 9 класу ЗОШ №17, прож. АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Житомирського райсуду Житомирської області від 26 грудня 2014 року за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.1 КК України та був звільнений від покарання на підставі ст. 105 КК України,

за ст. 186 ч.2 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м. Житомира гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_2 , раніше судимий 16.09.2011 року Богунським райсудом м. Житомира за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 70, ст. 104 КК

України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на

2 роки, ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27 вересня 2013 року був звільнений від покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку,

за ст. 186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. 29 червня 2014 року близько 22 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Калина», що розташований за адресою: місто Житомир, вулиця Вітрука, 51, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_5 , в руках якого помітив мобільний телефон марки «Nokia 105». В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним телефоном, ОСОБА_10 , під надуманим приводом здійснити дзвінок попрохав у ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон. Не знаючи про дійсні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_5 віддав вищевказаний телефон, тобто ОСОБА_10 , зловживаючи довірою, заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_5 , а саме вищевказаним мобільним телефоном. Після цього, утримуючи викрадений телефон при собі, ОСОБА_10 намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак потерпілий ОСОБА_5 наказав повернути належний йому мобільний телефон. Усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, ОСОБА_10 разом з викраденим мобільний телефоном з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_10 , відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: -мобільний телефон марки Nokia 105, вартістю 250 гривень, в якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, на рахунку якої знаходились грошові кошти для розмов в сумі 15 гривень, а всього на загальну суму 265 грн. 00 коп.

2. Також 28 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебував поблизу будинку № 14 по вул. Огієнка в м. Житомирі, де з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку № 14 по вул. Огієнка в м. Житомирі, підійшов до ОСОБА_11 та застосував до останнього психологічне насильство, яке виразилось в погрозі застосування газового балону, який ОСОБА_10 тримав у руках. В цей же день, час та за вказаних обставин ОСОБА_10 почав перевіряти вміст кишень ОСОБА_11 . В подальшому в кишенях одягу ОСОБА_11 . ОСОБА_10 знайшов банківську картку «Ощадбанку». Тримаючи вищевказану банківську картку у себе в руках ОСОБА_10 запитав пін - код до даної картки. В свою чергу ОСОБА_11 , сприймаючи погрозу застосування газового балону як реальну, повідомив пін-код до власної банківської картки. Після цього ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 пройшли до банкомату, що розташований в будинку № 1/34 по вул. Огієнка в м. Житомирі, де в подальшому ОСОБА_4 зняв з банківської картки, що належить ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 300 грн. Тримаючи грошові кошти в сумі 300 гривень, зняті з банківської картки, що належить ОСОБА_11 , ОСОБА_4 місце скоєння злочину залишив та в подальшому розпорядився викраденими грошима на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 300 гривень.

3. Крім того, 28 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 45 хвилині ОСОБА_10 перебував поблизу будинку № 14 по вул. Огієнка в м. Житомирі, де з застосуванням фізичного насильства яке не є небезпечним для життя, повторно, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя, вчиненого з корисливим мотивом, ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу будинку № 14 по вул. Огієнка в м. Житомирі підійшов до ОСОБА_12 та наніс близько 2-3 ударів долонею руки по лобі. В цей же день, час та за вказаних обставин ОСОБА_10 почав перевіряти вміст кишень ОСОБА_12 , при цьому наказав останньому стояти спокійно, щоб запобігти нанесенню повторних ударів, однак в подальшому ОСОБА_10 знову наніс два удари долонею руки по лобі ОСОБА_12 . В подальшому в кишенях одягу потерпілого ОСОБА_10 знайшов грошові кошти у сумі 70 гривень. Після цього ОСОБА_10 місце скоєння злочину залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 70 грн.

4. Крім цього, 29 жовтня 2014 року приблизно о 04 годині 40 хвилині, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебували поблизу «Привокзального ринку», що за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 6А, де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого, повторно, за попередньою змовою, відкрито заволоділи майном, яке належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне заволодіння чужим майном, із застосуванням психологічного тиску, який полягав у залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою згодою у формі конклюдентних дій, вчиненого з корисливим мотивом, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, що за адресою: м. Житомир, майдан Привокзальний, 3, запропонували ОСОБА_13 вийти на вулицю. На дану пропозицію ОСОБА_13 погодився та разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 підійшли до «Привокзального ринку», що за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 6А. В цей же день, час та за вказаних обставин ОСОБА_10 та ОСОБА_8 почали перевіряти вміст кишень ОСОБА_13 . В подальшому в кишенях одягу ОСОБА_13 , ОСОБА_8 знайшов мобільний телефон «Nokia» моделі «Х-2» вартістю 453, 26 грн., в свою чергу ОСОБА_10 в кишенях одягу ОСОБА_13 знайшов грошові кошти у сумі 369 гривень.

Тримаючи вищевказані речі, що належать ОСОБА_13 у себе в руках ОСОБА_10 та ОСОБА_8 місце скоєння злочину залишили та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 822 гривні 26 копійок.

5. Крім цього, 30 жовтня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилині, ОСОБА_10 , перебував в другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , повторно, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, вчиненого з корисливим мотивом, ОСОБА_10 , перебуваючи в другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 підбіг до ОСОБА_15 та ривком вихопив сумку з лівої руки останньої. Тримаючи вищевказану сумку у себе в руках ОСОБА_10 місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 350 гривень.

В подальшому ОСОБА_10 викрадене майно збув та вирученими грошовими коштами в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачені ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково та показав наступне.

Так, за епізодами відкритого викрадення майна потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою винуватість визнав повністю.

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_13 визнав частково, показавши, що він дійсно разом із ОСОБА_8 на території Привокзального ринку в м.Житомирі зустріли раніше їм знайомого ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_17 згадав, що потерпілий винен йому гроші, тому він ( ОСОБА_18 ) та ОСОБА_17 почали обшукувати кишені потерпілого та забрали в нього, в рахунок погашення боргу, мобільний телефон та гроші.

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 свою винуватість не визнав повністю, показавши, що у вказаний день та час він знаходився вдома у своєї бабусі, де спав. З квартири нікуди не виходив та злочину не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, додавши, що потерпілий ОСОБА_16 борг йому повернув раніше.

Винуватість обвинувачених повністю підтверджується :

1. довідкою про вартість викраденого мобільного телефону;

- протоколом огляду місця події від 02.07.2014 року;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 22.08.2014 року, з яких вбачається, що потерпілий та свідок ОСОБА_19 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка відкрито викрала мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 ;

2. протоколом огляді місця події від 28.10.2014 року;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 12.11.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, що відкрито заволоділа його майном;

3. показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинуваченні ОСОБА_4 за даний епізодом;

- протоколом огляду місця події від 25.10.2014 року;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 12.11.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, що відкрито заволоділа його майном;

4. - протоколом огляду місця події від 29.10.2014 року;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2014 року, з якого вбачається, що У ОСОБА_8 був виявлений та вилучений мобільний телефон «Nokia» моделі «Х-2», що належить потерпілому ОСОБА_13 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи, з якого вбачається, що вартість мобільного телефону «Nokia» моделі «Х-2» становить 453 грн. 26 коп.;

5. показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка в суді дала показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення та вона показала, що нападника вона добре бачила та його запам`ятала. Вона впевнено впізнає саме обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, що 30.10.2014 року відкрито викрала її майно у під`їзді її будинку;

- протоколом огляду місця події від 30.10.2014 року, з якого вбачається, що потерпіла вказала на місце де в неї було відкрито викрадено її майно;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 12.11.2014 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_15 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, що відкрито заволоділа її майном.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи, згідно якого під час вчинення вказаний злочинів обвинувачений був психічно здоровим та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя потерпілих, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 свідчення свідка ОСОБА_20 не можуть бути підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки в судовому засіданні свідок показала, що свого онука вона залишила вдома, коли той спав та пішла з квартири, тобто у час відсутності свідка у квартирі обвинувачений міг залишити квартиру та вчинити відповідний злочин, винуватість його у вчиненні якого повністю підтверджується викладеними вище доказами.

Також суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_21 доведено повністю та кваліфікує його дії за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя потерпілих, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому суд виключає з обвинувачення ОСОБА_21 кваліфікуючу ознаку «вчинення злочину повторно», оскільки на момент вчинення даного злочину попередня судимість обвинуваченого відповідно до ст. 89 КК України була погашена.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, навчається у ЗОШ, працівниками кримінальної міліції у справах дітей характеризується вкрай негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є : часткове визнання вини, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, ОСОБА_4 не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченому ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але попередня судимість погашена у встановлену законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченому ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на один рік шість місяців. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або навчання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити попередню особисте зобов`язання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на два роки шість місяців. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_12 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з обох засуджених на користь держави по 153 грн. 75 коп. з кожного процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі передати потерпілим.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1