Справа №11-247/11 21.04.2011 21.04.2011 21.04.2011
Справа № 11- 247 - 2011р. Головуючий І-ї інстанції
Категорія: ч.1ст. 121 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Маркової Т.О.

суддів: Гребенюк В.І., Губи О.О.

за участю прокурора: Гаврилко О.О.

захисника: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2011 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_5 Молдова, раніше судимий: 16.12.2009 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 16.09.2010 року за відбуттям строку покарання;

засуджений за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 16 липня 2005 року, у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився по вул. Жовтневій в с. Кирово Миколаївського району Миколаївської області, де вступив в конфлікт з потерпілим ОСОБА_6

У вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на грунті особистих неприязних стосунків виник конфлікт, який переріс в бійку. В процесі бійки потерпілий ОСОБА_6 наніс засудженому декілька ударів в область обличчя та голови. Від даних ударів у ОСОБА_4 пішла кров з голови. У відповідь підсудний ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, дістав правою рукою ніж з кишені свого одягу, лівою рукою схопив потерпілого за одяг і утримуючи таким чином потерпілого, наніс йому декілька ударів в область грудної клітки.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені, лівостороннього гемоторакса, не проникаючого поранення грудної клітки, наскрізного поранення грудної клітини, яке пройшло через підшкірну клітчату, без проникнення в грудну клітину.

Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких та тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляції захисник ОСОБА_3, просить вирок суду змінити, помякшити ОСОБА_7 покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Вважає, при призначенні покарання судом не було враховано, що злочин він вчинив не навмисно, а внаслідок протиправної поведінки потерпілого, щиро покаявся та визнав вину, на момент вчинення злочину не був судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей співмешканки, має істотні вади здоровя.

В запереченні на апеляцію прокурор, який брав участь у розгляді справи, просить вирок суду залишити без зміни, а апеляцію захисника залишити без задоволення. Вважає вирок суду обґрунтованим, а міру покарання спів розмірною вчиненому, необхідною та достатньою для його виправлення, оскільки при винесенні вироку судом враховано поведінку потерпілого, відсутність судимостей та знаходження на утриманні неповнолітніх дітей співмешканки.

Звертає увагу, що вину засуджений в судовому засіданні визнав частково, заперечуючи наявність у нього ножа. За таких обставин, вважає, що підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами і є обґрунтованими.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав частково і пояснив, що 16.07.2005 року він посварився зі своєю співмешканкою, випив горілки та ліг спати. Ввечері до них додому прийшов потерпілий ОСОБА_6 і попросив його вийти поговорити на вулицю. ОСОБА_6 відізвав його вбік і почав предявляти претензії з приводу того, що він начебто погрожував причинити тілесні ушкодження його батькові. Він почав заперечувати, однак ОСОБА_6 вдарив його декілька разів в обличчя та по голові. Від удару у нього з голови пішла кров. Після цього він підібрав кусок арматури з землі та вдарив нею потерпілого. Потім він пішов додому, зібрав свої речі та відправився в с. Кателіно. Періодично він приїздив додому, а 21.09.2010 року він був затриманий.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 16.07.2005 року батько поскаржився на погрози з боку ОСОБА_4, коли він ходив захищати свою сестру, яка співмешкала з ОСОБА_4. Він пішов до нього поговорити. ОСОБА_4 заперечував погрози на адресу батька ОСОБА_6, тоді він вдарив ОСОБА_8 кілька раз по голові та обличчю і останній впав на землю. Коли ОСОБА_4 встав, то схопив його за одяг і наніс декілька ударів в область грудної клітки. Після цих ударів він відчув біль, вирвався від ОСОБА_4 та побіг у бік дороги. Чим ОСОБА_4 наніс йому удари, він не бачив. Потім він втратив свідомість і опритомнів тільки в лікарні.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду також пояснили, що під час розмови ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_6 вони йшли слідом за ними та бачили, як розмова між ними переросла в бійку, потерпілий зігнувся та покликав на допомогу. Вони бачили у ОСОБА_4 предмет, схожий на ніж. ОСОБА_10 почав заспокоювати ОСОБА_4 та хотів скрутити його і забрати ніж, однак останній вивернувся та наніс і йому декілька ударів в область голови та вуха, від чого ОСОБА_10 отримав подряпини.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 16.07.2005 року ввечері ОСОБА_4 вийшов поспілкуватись із ОСОБА_6, а коли повернувся, то сказав, що підрізав ОСОБА_6, узяв свої речі та пішов з дому.

Ці показання свідків та потерпілого ОСОБА_6 знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, які дослідив суд в судовому засіданні.

Зокрема, згідно висновків судово-медичної експертизи № 634 від 13.09.2005 року у потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого проникнення грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені, лівостороннього гемоторакса, не проникаючого поранення грудної клітини, наскрізного поранення грудної клітини, яке проходить через підшкірну клітчатку без проникнення в грудну клітку.

Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_12 виникли в результаті трьохразового застосування колюче-ріжучого предмету, не виключено, лезом ножа і клинка ножа при проникненні в тіло людини ( а.с. 36-37).

Таким чином, суд всебічно та повно дослідив обставини справи і прийшов до обґрунтованого висновку про винність засудженого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині та правильно кваліфікував його дії за ст.121 ч. 1 КК України.

При призначені ОСОБА_4 покарання, суд врахував як характер і тяжкість вчиненого ним злочину, який є тяжким, так і дані, що характеризують особу засудженого, зокрема: відсутність судимості на момент вчинення злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей співмешканки, а також поведінку самого потерпілого, на що посилається захисних в апеляції.

Призначене судом покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого засудженим злочину, даним про його особу та обставинам, що пом'якшують та обтяжують покарання, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи в апеляції засудженого про застосування вимог ст. 69 КК України є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 8 постанови "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 23.10.2003 року № 7 призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за такий злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як вбачається із матеріалів справи, достатніх підстав для призначення ОСОБА_4, який ніде не працює, зловживає спиртними напоями, скоїв тяжкий злочин, більш м'якого покарання, ніж передбачене законом немає.

З урахуванням викладеного судова колегія підстав для зміни вироку та помякшення призначеного судом покарання, про що просить апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Головуюча:

Судді: