Справа № 191/1756/15-к
Провадження № 1-кс/191/252/15
У Х В А Л А
іменем України
26 травня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове скаргу ОСОБА_5 на рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора в порядку ст.. ст.. 303 304 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій посилається на те, що в провадженні слідчого СВ Синельниківського МВ ОСОБА_6 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 001491 від 07.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відносно ОСОБА_5 09.04.2015 року йому було вручено повідомлення про підозру та клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. 15.04.2015 року слідчим суддею було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу. Відповідно до ст.. ст.. 91 99 КПК України він почав збирати докази для доведення своєї невинуватості. 08.05.2015 року він звернуся до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про залучення до матеріалів кримінального провадження письмових доказів, а саме відмовного матеріалу ЖРЗСП № 3757 від 23.09.2012 року з постановою про відмову у відкритті кримінального провадження від 03.10.2012 року та матеріалів досудового розслідування внесених до ЄРДР за № 0000231 від 30.01.2013 року з постановою про закриття в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. В клопотанні він зазначав, що в провадженні слідчого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 001491 від 07.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відносно нього. По даному кримінальному правопорушенню було прийнято Синельниківським МВ аналогічну заяву потерпілої ОСОБА_7 та внесено до ЖРЗСП № 3757 від 23.09.2012 року по результатам розслідування якої було винесено постанову про відмову у відкритті кримінальної справи від 03.10.2012 року. Крім того, потерпіла зверталася з повторною заявою до Синельниківського МВ 30.01.2013 року, яке було внесено до ЄРДР за № 0000231 та було винесено відповідне рішення закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України. Жодну постанову по двом попереднім матеріалам потерпіла не оскаржувала, прокурором постанови не були скасовані. Але незважаючи на це втретє аналогічна заява потерпілої ОСОБА_7 вноситься до ЄРДР та втретє починається розслідування, хоча не оскаржене рішення по даному факту вже є, та воно не скасоване. У зв`язку з цим він і звернувся до слідчого ОСОБА_6 про залучення попередніх двох матеріалів до теперішнього кримінального провадження. Відповідно постанови про відмову у задоволенні клопотання від 08.05.2015 року вказано, що два вищезазначених матеріали досудового розслідування не можуть бути долучені на незрозумілих та необґрунтованих підставах. Адже матеріали від 23.09.2012 року, від 30.01.2013 року та від 07.08.2014 року відкриті за одним і тим самим фактом подій та обставин, які сталися в один і той же день, відповідно заява від однієї і тієї ж особи, та особа, на яку вказує потерпіла у всіх трьох матеріалах є ОСОБА_5 . Крім того, у всіх трьох матеріалах міститься один і той самий експертний висновок № 290 від 25.09.2012 року щодо ступеня та важкості тілесних ушкоджень потерпілої. Залучення відмовного матеріалу від 23.09.2012 року та від 30.01.2013 року є досить важливим для повного та всебічного розслідування кримінального провадження від 07.08.2014 року. У відмовному матеріалі від 23.09.2012 року міститься первинна довідка про звернення потерпілої за невідкладною медичною допомогою 23.09.2012 року, а також первинні пояснення свідків зі сторони потерпілої та підозрюваного щодо фактів та обставин, які сталися в ніч з 22.09.2012 року на 23.09.2012 року. Матеріал від 30.01.2013 року внесений до ЄРДР за тим самим фактом та тих самих обставин, де фігурують потерпіла та особа, на яку вказала потерпіла. Крім того, даний матеріал досудового розслідування взагалі закритий відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

Просить суд скасувати постанову слідчого СВ Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 08.05.2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 05.05.2015 року у кримінальному провадженні № 0001491 щодо долучення відмовного матеріалу № 3575 від 23.09.2012 року та матеріалів досудового розслідування № 0000231 від 30.01.2013 року; зобов`язати слідчого СВ Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вчинити дію а саме задовольнити клопотання від 08.05.2015 року про залучення відмовного матеріалу ЖРЗСП № 3757 від 23.09.2012 року та матеріалів досудового розслідування № 0000231 від 30.01.2013 року.

В судовому засіданні заявник свої вимоги та доповнення до них підтримав повністю.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні з вимогами заявника не погодилась та пояснила, що 08.05.2015 року нею було прийнято постанову щодо клопотання заявника від 08.05.2015 року про залучення до матеріалів кримінального провадження письмових доказів. Посилання в резолютивній частині постанови на дату клопотання 05.05.2015 року є помилковим. В задоволенні заявленого клопотання від 08.05.2015 року нею було відмовлено з тих підстав, що самих письмових матеріалів від 23.09.2012 року заявником їй надано не було, а стосовно матеріалів кримінального провадження від 30.01.2013 року, то вона не входила до складу слідчої групи.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, слідчого, думку прокурора, захисника, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001491, відмовний матеріал № 3575 від 23.09.2012 року та матеріали кримінального провадження від 30.01.2013 року в частині, що стосується предмету розгляду даної скарги, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, п. 2, п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст.. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Главою 20 КПК України передбачені слідчі (розшукові) дії, які спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст.. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

З матеріалів досудового розслідування № 001491 від 07.08.2014 року вбачається, що до ЄРДР 07.08.2014 року внесено заяву ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень. На даний час триває досудове розслідування, в ході якого слідчий СВ Синельниківського МВ ОСОБА_6 08.05.2015 року прийняла постанову, якою відмовила у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про залучення до кримінального провадження матеріалів № 3757 від 23.09.2012 року та ЄРДР № 0000231 від 30.01.2013 року, оскільки кримінальне провадження від 30.01.2013 року закрите на підставі ст.. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, а ЖРЗСП № 3757 від 23.09.2012 року не містить ознаки вищевказаного кримінального правопорушення. В судовому засіданні слідчим СВ Синельниківського МВ були надані пояснення з приводу підстав для відмови в заявленому клопотанні, які суперечать підставам, зазначеним в постанові слідчого від 08.05.2015 року. Крім того, слідчим СВ Синельниківського МВ ОСОБА_6 в порушення вимог ст.. 110 КПК України в постанові про відмову в задоволенні клопотання не зазначено відомостей про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, не зазначено мотивів прийняття постанови та їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. За таких обставин вимога заявника в частині скасування постанови слідчого СВ Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 08.05.2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 08.05.2015 року підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги заявника в частині зобов`язання слідчого СВ Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 вчинити дію а саме задовольнити клопотання від 08.05.2015 року про залучення відмовного матеріалу ЖРЗСП № 3757 від 23.09.2012 року та матеріалів досудового розслідування № 0000231 від 30.01.2013 року, то вона задоволенню не підлягає з огляду на ступне.

Згідно правил ст.. 303 КПК України бездіяльність слідчого полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. В розумінні правил ст. 40 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій як спосіб збирання доказів є прерогативою слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тобто оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням. Слідчий відповідно до вимог КПК України зобов`язаний в передбачений законом строк розглянути клопотання потерпілого про проведення слідчих (розшукових) дій та прийняти з урахуванням правил ст.. 110 КПК України відповідне процесуальне рішення, яке за скаргою потерпілого може бути оскаржено слідчому судді. У зв`язку з цим нормами діючого кримінально-процесуального законодавства передбачено, що слідчий суддя розглядає скаргу на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а не зобов`язання слідчого провести конкретні слідчі дії.

Таким чином, скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..303-307 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора в порядку ст.. ст.. 303 304 КПК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Синельниківського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 08.05.2015 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 05.05.2015 року у кримінальному провадженні № 0001491 щодо долучення відмовного матеріалу № 3575 від 23.09.2012 року та матеріалів досудового розслідування № 0000231 від 30.01.2013 року.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Копію ухвали направити начальнику слідчого відділу Синельниківського МВ, Синельниківському міжрайонному прокурору для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Головуючий суддя: ОСОБА_1