Дата документу 12.03.2014 Справа № 554/1310/14-к
Провадження № 1-кс/554/602/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

адвоката скаржника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 від 28.12.2013 року № 0000011 від 18.12.2013 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

03.02.2014 року до суду надійшла вищевказана скарга, відповідно до якої скаржник ОСОБА_3 прохав скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000011, порушеного за заявою ОСОБА_3 відносно співробітників Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, як таку, що винесена передчасно у зв`язку з неповнотою, однобічністю досудового розслідування.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказано, що за фактом спалення з 13.10.2011 р. на 14.10.2011 р. автомобіля марки ВАЗ 21093, 2007 року випуску, червоного кольору, днз. НОМЕР_1 , який на законних підставах знаходився в його використанні, працівниками Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області неодноразово виносилися постанови про відмову у відкритті кримінального провадження за відсутністю складу злочину, які були оскаржені ОСОБА_3 до суду та скасовані у подальшому. Скаржник вважає, що працівники УМВС України в Полтавській області навмисно не вчиняли повного, всебічного, об`єктивного розслідування, не виконували вимог суду про скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом підпалу автомобіля, у зв`язку з чим він звернувся до прокуратури Кременчуцького району Полтавської області із заявою від 25.02.2013 року щодо неправомірних дій з боку окремих працівників Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області щодо зловживання ними своїм службовим становищем під час проведення дослідчої перевірки за фактом пошкодження вогнем автомобіля заявника (за ч. 3 ст. 364 КК України). Дану заяву внесено в ЄРДР за № 0000011. Вказане кримінальне провадження неодноразово закривалося, про що виносилися відповідні постанови, які за фактом їх оскарження до суду та прокуратури були скасовані, а справу повернуто для проведення додаткової перевірки. Так, 18.01.2013 року ОСОБА_3 отримав чергову постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000011, винесену за результатами додаткової перевірки, порушеного за заявою ОСОБА_3 відносно співробітників Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України. Скаржник вважає, що при винесенні даної постанови слідчим не було виконано вимоги слідчих- суддів та прокуратури щодо проведення повного та всебічного розслідування. Крім того, скаржник вказує, що слідчим не були перевірені показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та не було зібрано доказів їх свідчень. Вказане і стало підставою звернення до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні скаржник, адвокат скаржника скаргу підтримали в повному обсязі, прохали суд скаргу задовольнити.

Прокурор заперечував проти скарги, прохала суд відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Суд, дослідивши матеріали скарги, перевіривши два томи матеріалів кримінального провадження № 0000011, встановив наступне.

За фактом спалення з 13.10.2011 р. на 14.10.2011 р. автомобіля марки ВАЗ 21093, 2007 року випуску, червоного кольору, днз. НОМЕР_1 , який знаходився у використанні скаржника ОСОБА_3 , працівниками Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області неодноразово виносилися постанови про відмову у відкритті кримінальної справи за відсутністю складу злочину, а саме: постанова Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області від 05.11.2011 року, що скасована постановою Кременчуцького районного суду м. Кременчука; постанова Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області від 28.09.2012, що скасована постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.12.2012 року.

25.02.2013 року за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій з боку окремих працівників Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області щодо зловживання ними своїм службовим становищем під час проведення дослідчої перевірки за фактом пошкодження вогнем автомобіля заявника (за ч. 3 ст. 364 КК України) прокуратурою Кременчуцького району Полтавської області було відкрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000011.

Постановою слідчого прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_6 від 24.04.2013 року за результатами проведення досудового розслідування кримінальне провадження № 0000011 було закрито за відсутністю складу злочину.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.08.2013 року вищевказану постанову було скасовано, справу повернено для проведення додаткової перевірки.

Постановою слідчого прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_6 від 24.08.2013 року за результатами додаткової перевірки, повторно закрито кримінальне провадження № 0000011.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.10.2013 року вказану вище постанову скасовано.

28.12.2013 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 за результатами проведення додаткової перевірки відповідно до вказаної вище ухвали суду було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000011, порушеного за заявою ОСОБА_3 відносно співробітників Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.

Відповідно до даної постанови слідчий дійшов висновку про відсутність в діях співробітників міліції ознак злочину під час проведення перевірки по факту пошкодження автомобіля ОСОБА_3 , оскільки факти та обставини, що були викладені в заяві про злочин та показаннях останнього, не знайшли свого подальшого підтвердження.

Такого висновку слідчий дійшов за результатами допиту ОСОБА_10 (слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області, що виїзджала в складі СОГ на місце події), свідка ОСОБА_11 (о/у СКР, який приймав рішення в порядку ст. 94 КПК України в редакції 1960 року), допиту ОСОБА_12 (о/у СКР РВ), ОСОБА_13 (ДІМ РВ), ОСОБА_14 (начальника СКР РВ), ОСОБА_15 (начальника ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 (заступника начальника РВ), ОСОБА_18 (слідчого), а також допиту свідка ОСОБА_19 . Також, слідчим враховано висновок спеціаліста ТОВ Інвестшляхбуд-5 від 21.10.2011 року, відповідно до якого виникненню пожежі сприяло необережність водія автомобіля при палінні.

Також, в постанові вказується про висновок експертів за результатами проведення судової пожежно-технічної та хімічної експертизи від 21.10.2013 року, проведеної Київським НДІ, відповідно до якого встановлено, що осередком пожежі автомобіля була вся його зовнішня поверхня, яка була облита горючою рідиною, а причиною виникнення пожежі явилось принесення стороннього джерела запалювання. Однак, слідчим тільки згадується про наявність такого висновку, але не враховано те, що дану експертизу призначено та проведена через півтора року після події за ініціативою потерпілого ОСОБА_3 . Дане свідчить про те, що слідчі, неодноразово відмовляючи у відкритті кримінальної справи за фактом спалення автомобіля, ігнорували вказівки судів, які своїми ухвалами скасовували постанови про відмову у відкритті кримінальної справи.

Також, слідчим не були зібрані інші докази, які б підтверджували б непричетність свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до злочину, окрім їх особистих показів, що свідчить про те, що слідчим ігнорувалися вказівки судів та прокуратури щодо повного проведення слідчих дій.

Постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, що приймалися слідчим, неодноразово скасовувались судами та прокуратурою, як такі, що винесені передчасно у зв`язку з неповнотою проведення дізнання, поверхневим проведенням перевірок, що свідчить про їх протиріччя чинному на той момент кримінально-процесуальному законодавству.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Оскарження постанови прокурора про скасування арешту не передбачене ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303-308 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 від 28.12.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 18.11.2013 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 від 28 грудня 2013 року № 0000011 від 18.12.2013 року про закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1