У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Cудової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кривенди О.В., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 квітня 2008
року кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1та його
захисникаОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2006 року.

Вироком Приморського
районного суду м. Одеси від 28 березня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

засуджено
за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, за ч. 2 ст. 358
КК України до позбавлення волі строком 4 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України до
обмеження волі строком 2 роки.

На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено позбавлення волі
строком 4 роки.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1на користь потерпілих матеріальну шкоду.

Ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області
від 22 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1залишено без зміни.

Як визнав
встановленим суд, 7 грудня 2000 року у приміщенні ТОВ „СБІ”, розташованого у
кімнаті №12 по вул. Канатній, 42 м. Одеси ОСОБА_1, будучи директором
зазначеного товариства, яке мало ліцензію на посередництво по працевлаштуванню
за кордоном та не мало права стягнення будь-яких видів попередніх оплат за
посередництво по працевлаштуванню до кінцевого укладання громадянином трудового
договору з роботодавцем, завідомо знаючи, що канадська компанія ЕСДС не має
дозволу Департаменту розвитку людських ресурсів Канади на працевлаштування
громадян України за проектом „Мілленіум”, а також дозволу на здійснення такого
посередництва, оформленого відповідно до законодавства Канади, на підставі
договору від 23.10.2000 року між ТОВ
„СБІ” та канадською компанією ЕСДС та наданої ОСОБА_1, як фізичній особі та не
легалізованої у консульській установі України довіреності від 03.11.2000 року
для прийому готівки у вигляді реєстраційного збору, за попередньою змовою з
невстановленими слідством особами, як офіційний представник зазначеної
канадської компанії, шляхом обману, під приводом посередництва у перерахуванні
на рахунок канадської компанії ЕСДС грошей для працевлаштування у Канаді,
заволодів 561 доларами США, що становить 3085 грн. 50 коп. ОСОБА_3, ОСОБА_4, 26
грудня 2000 року - ОСОБА_5., 3 січня 2001 року - ОСОБА_6 та 10 січня 2001 року
- ОСОБА_7.

Одночасно з
отриманням від потерпілих грошей в іноземній валюті, ОСОБА_1 заповнив та видав
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 документ, який нібито свідчив про
отримання канадською фірмою ЕСДС 561 доларів США у вигляді реєстраційного збору
у апплікантів проекту „Мілленіум”.

У
касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 зазначають, що
висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1у вчиненні інкримінованих злочинів
ґрунтуються на припущеннях, не відповідають фактичним обставинам справи, судове
слідство проведено неповно та однобічно, з порушенням
кримінально-процесуального закону, що призвело до необґрунтованого засудження
ОСОБА_1., а апеляційна інстанція, переглядаючи справу, не звернула на це уваги,
не дала вичерпні відповіді на всі доводи їх апеляцій. Засуджений та його
захисник також зазначають, що ухвала Апеляційного суду постановлена за участю
судді, який відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 54 КПК України не міг брати участь у
розгляді справи. За змістом касаційних скарг, просять скасувати ухвалу
Апеляційного суду, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора про часткове
задоволення касаційних скарг, скасування ухвали та направлення справи на новий
апеляційний розгляд, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши
кримінальну справу, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог п. 2-1 ч. 1 ст. 54 КПК України, суддя не може брати участі в розгляді
кримінальної справи, якщо він під час досудового розслідування справи, зокрема,
вирішував питання щодо обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів,
продовження строків тримання під вартою.

Як видно з
матеріалів кримінальної справи, суддя Апеляційного суду Джулай А.Б., який брав
участь у розгляді кримінальної справи в суді апеляційної інстанції, 25 квітня
2002 року, під час досудового розслідування справи, вирішував питання щодо
продовження строків тримання під вартою ОСОБА_1(т. 4 а.с. 224).

За таких
обставин, ухвала Апеляційного суду підлягає скасуванню, як постановлена
незаконним складом суду, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під
час якого апеляційному суду необхідно розглянути справу з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону, ретельно перевірити та дати вичерпні
відповіді на доводи, наведені в апеляціях та прийняти законне й обґрунтоване
рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1та його
захисникаОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд у той же суд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Кривенда О.В. Канигіна Г.В.