06.08.2015 Справа № 367/8066/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Красний Камінь Тереховського району Гомельської області, Республіки Білорусь, є громадянином України, має середню освіту, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 27.08.2014 р., близько 10 год 55 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Чехова в напрямку вул. К.Маркса у м. Ірпінь Київської області, виїжджаючи на перехрестя вул. Чехова та вул. К.Маркса, порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, не надав дорогу мотоциклу «JIANSHE JS-125-6A», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі (вул. К.Маркса) в лівій смузі руху, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-21150» допустив зіткнення із передньою частиною мотоцикла «JIANSHE JS-125-6A», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «JIANSHE JS-125-6A», ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваних ран правої гомілки з підшкірним дефектом, забійної рани тильної поверхні правої ступні із подальшою заміною автодермою, вторинної невралгії правого великогомілкового нерву, ЗЧМТ, струсу головного мозку, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я строком понад 21-го дня.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 спочатку визнав себе винним, а пізніше змінив свою думку - не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Вказував, що він дійсно близько 10 год ранку 27.08.2014 р. разом із своєю дружиною ОСОБА_11 виїжджав з вул. Чехова в м. Ірпіні на вул. К.Маркса, здійснюючи лівий поворот, але при цьому не помітив з лівої сторони мотоцикл, на якому рухався потерпілий по вул. К.Маркса, внаслідок чого відбулось зіткнення їх транспортних засобів і ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Визнав, що вул. К.Маркса по відношенню до вул. Чехова в м. Ірпіні на місці їх перетину є головною, а вул. Чехова - другорядною.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, його вина у скоєнні злочину підтверджується наступним:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що 27.08.2014 р. він їхав на своєму мотоциклі у другій смузі руху по вул. К.Маркса в м Ірпіні і на перехресті з вул. Чехова його збив автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_7 , який виїхав зліва, внаслідок чого його мотоциклу завдано пошкоджень, а він зазнав тілесних ушкоджень, тому його забрала з місця пригоди карета швидкої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні повідомила, що зранку 27.08.2014р. вони з її чоловіком ОСОБА_7 на їх автомобілі марки ВАЗ віджали з вул. Чехова ліворуч на вул. К.Маркса в м. Ірпіні. ОСОБА_7 пропустив всі транспортні засоби і почав здійснювати поворот, коли на них налетів мотоцикл під керуванням потерпілого, який рухався з дуже великою швидкістю;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив, що 27.08.2014 р. близько 11.00 год він перебував в районі перехрестя вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні. В цей час він побачив як відбулось зіткнення автомобіля марки ВАЗ, що повертав ліворуч з вул. Чехова на вул. К.Маркса, та мотоцикла, що рухався по вул. К.Маркса зі сторони м. Києва. Після зіткнення потерпілий ОСОБА_9 , який був водієм мотоцикла, зазнав тілесних ушкоджень, тому він побіг йому допомагати;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні повідомив, що він працює слідчим в Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області. В серпні 2014 р., під час його чергування, точну дату не пам`ятає, його було викликано на місце ДТП, що відбулась на перехресті вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні, для складання протоколу огляду місця події. Оглянувши місце ДТП, він зрозумів, що вул. К.Маркса є головною дорогою, а вул. Чехова другорядною, тому що там стояли знаки пріоритету, а вул. Чехова була заасфальтована лише в зоні прилягання до вул. К.Маркса довжиною приблизно 100 м;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що його було викликано на місце ДТП, що відбулася на перехресті вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні, для складання схеми наслідків ДТП до протоколу огляду місця події. Прибувши туди, він побачив, що відбулось зіткнення автомобіля марки «ВАЗ», який повертав ліворуч з вул. Чехова на вул. К.Маркса, та мотоцикла, що рухався зі сторони м. Києва по вул. К.Маркса. Підтвердив, що знаків пріоритету на даному перехресті на той час не було, але вказував, що вул. Чехова на той час була з ґрунтовим покриттям і була заасфальтована лише перед вул. К.Маркса приблизно на 10 м;

- протоколом огляду місця події від 27.08.2014 р. та Схемою наслідків ДТП (т. 1 а.с. 24-35), якими зафіксовано місце ДТП, розташування автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикла «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП на перехресті вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні, механічні пошкодження, що зазнали транспортні засоби;

- актами огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.08.2014 р. (т. 1 а.с. 38, 39), якими зафіксовано механічні пошкодження, що зазнали транспортні засоби автомобіль марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикла «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП;

- довідкою травмпункту Ірпінської ЦМЛ від 27.08.14 № 8465 (т. 1 а.с. 40) згідно якої потерпілого ОСОБА_9 було доставлено після ДТП із забійними рваними ранами правої гомілки та стопи з дефектом шкіри;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 48-49), з якого вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_1 належить обвинуваченому ОСОБА_7 ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 6-65), з якого вбачається, що мотоцикл «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 належить потерпілому ОСОБА_9 ;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 11.11.2014 р., від 18.11.2014 р. (т. 1 а.с. 86-88, 90-99), якими підтверджуються події вчинення ДТП, що відбулася 27.08.2014 р. на перехресті вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні;

- висновком авто-технічної експертизи від 09.12.14 № 1096А (т. 1 а.с. 105-108), яким визначено, що водій автомобіля марки «ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_1 під час вчинення зазначеної вище ДТП повинен був діяти відповідно до вимог пп. 16.11 та 10.1 Правил дорожнього руху України і вразі їх виконання мав технічну можливість попередити зіткнення з мотоциклом «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 24.11.14 №172/Е (т. 1 а.с. 112-114), згідно якої потерпілому ОСОБА_9 внаслідок ДТП було завдано тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран правої гомілки з підшкірним дефектом, забійної рани тильної поверхні правої ступні із подальшою заміною автодермою, вторинної невралгії правого великогомілкового нерву, ЗЧМТ, струсу головного мозку, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я строком понад 21-го дня.

Невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що вул. К.Маркса і вул. Чехова в м. Ірпіні на їх перехресті є рівнозначними, тому вини у скоєнні ДТП у ОСОБА_7 немає, оскільки ним не порушені правила проїзду перехресть і саме потерпілий ОСОБА_9 повинен був надати дорогу автомобілю, яким керував обвинувачений.

Такі твердження є безпідставними і спростовуються наступним.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху головна дорога це дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

Відповідно до Будівельних норм і правил ДБН В.2.3.-4-2000 «Автомобільні дороги» виїзди на дорогу більш високої категорії з великою інтенсивністю руху і з`їзди з неї повинні мати аналогічне покриття довжиною від 100 до 200 м, щоб уникнути виносу бруду на проїзну частину.

Отже, не зважаючи на те, що на перехресті вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні відсутні дорожні знаку пріоритету, вул. К.Маркса є головною по відношенню до вул. Чехова, оскільки на момент ДТП вул. Чехова мала асфальтоване покриття лише безпосередньо перед перехрестям з вул. К.Маркса (яка має асфальтоване покриття із шістьма смугами руху) на відстані від 10 до 100 м, що підтвердили в судовому засіданні сам обвинувачений ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

До того ж, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав, що йому було відомо про те, що вул. К.Маркса в м. Ірпіні є головною дорогою.

Суд не приймає до уваги надану захисником фототаблицю із зображенням перехрестя вул. Чехова та вул. К.Маркса в м. Ірпіні (т. 2 а.с. 54-60), оскільки такі фотографії були здійснені на час розгляду справи в суді, а не на час здійснення ДТП.

Суд виключає з обвинувачення посилання на порушенням ОСОБА_7 вимог решти пунктів Правил дорожнього руху, оскільки вони не перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненням ним ДТП.

Обираючи ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Як особа обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має похилий вік.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді штрафу з позбавленням обвинуваченого права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

В рамках даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_9 звернувся до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ «Україна» із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки під час ДТП. Свій позов з урахуванням уточнень мотивує тим, що 27.08.2014 р. близько 10 год 55 хв на перехресті вулиць Чехова та Карла Маркса в м. Ірпінь Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 та мотоцикла під його керуванням.

В результаті даної ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани правої гомілки з шкірним дефектом, забійної рани тильної поверхні правої ступні із подальшою заміною авто дермою. Вторинна невралгія правого великогомілкового нерву, ЗЧМТ, струс головного мозку.

У зв`язку із протиправною поведінкою відповідачів він зазнав значні матеріальні витрати, які пов`язані з лікуванням в медичному закладі з 27.08.2014 р. по 12.11.2014 р. на стаціонарному лікуванні в Ірпінській ЦМЛ та перенесеними операціями.

Сума витрат на лікування складає 17 802,00 грн., за проведення трьох операцій (27.08.2014 р., 15.10.2014 р. та 04.11.2014 р.), вартість яких складає 6 500,00 грн.

Крім цього, в наслідок ДТП механічні пошкодження отримав його мотоцикл «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 , сума шкоди складає 4 475,10 грн., а його транспортування зі штраф-майданчику 350,00 грн.

Також були пошкоджені його особисті речі: штани джинсові, вартістю 550,00 грн., куртка шкіряна 1 600,00 грн., светр 350,00 грн., шолом 140,00 грн., на загальну суму 2 640,00 грн.

Оскільки він самостійно не міг пересуватися, були понесені також витрати на його транспортування (оплата пального ) в розмірі 2 500,00 грн., а також послуги адвоката 2 500,00 грн.

Таким чином, завдана йому матеріальна шкода становить 36 267,00 грн.

Вказує також, що у зв`язку з ДТП та тривалим лікування зазнав не лише фізичного болю та матеріальних втрат, а й суттєвих душевних страждань. Від завданих тілесних ушкоджень у нього порушенні нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя, страху залишитися у подальшому неповноцінною людиною (внаслідок невдалого одужання, неналежного зрощення ран, залишення слідів ДТП на тілі), порушення звичайних стосунків з оточуючими людьми, неможливістю влаштуватися на роботу. Вказане негативно відображається на його емоційно-психологічному стані. Завдану моральну шкоду оцінює у 150 000,00 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_7 на його користь 36 267,00 грн. за шкоду, заподіяну майну та здоров`ю та 150 000,00 грн. за моральну шкоду.

В судовому засіданні потерпілий та його представник уточнений позов підтримали, просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти позову, оскільки він не винний у скоєнні ДТП і в нього відсутні такі кошти. Також подав до суду письмові заперечення, в яких вказував, що розмір матеріальної шкоди у обсязі, зазначеному в позовній заяві, не відповідає дійсності, а докази витрат мають посилання на придбання речей, що не стосуються лікування потерпілого від тілесних ушкоджень, які він зазнав внаслідок ДТП, та деякі придбані після закінчення лікування. Зазначав також, що ряд фіскальних та товарних чеків, враховуючи час та місце придбання, вказують на те, що такі витрати були здійснені іншими особами, а не потерпілим. Наполягав на тому, що потерпілим не надано доказів проведення йому трьох операцій та витрат на їх проведення. Не надано також доказів витрат на транспортування мотоциклу із штраф-майданчика, транспортування самого потерпілого, послуги адвоката та розміру шкоди, завданої у зв`язку із пошкодженням мотоциклу. Не погоджується також, що потерпілому було завдано моральної шкоди і що розмір її компенсації становить 150 000,00 грн.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтями 10 і 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину через порушення правил дорожнього руху, мотоциклу «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , було завдано механічних пошкоджень, але суду не надано жодних доказів того, що розмір завданої у зв`язку з цим шкоди становить 4 475,10 грн.

Не надано також суду доказів того, що такий транспортний засіб із штраф-майданчика було транспортовано за допомогою евакуатора і за це було сплачено 350,00 грн. Копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.09.14 № 204 (т. 1 а.с. 171) не містить даних про те, що проведено оплату саме за транспортування мотоцикла потерпілого. Крім того, вказано, що кошти за послуги евакуатора прийнято не від ОСОБА_9 , а від ОСОБА_15 до того ж, суду не надано доказів того, що мотоцикл «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП не мав змоги пересуватись самостійно.

Суду також не надано доказів того, що ОСОБА_9 зазнав витрат на його транспортування, на лікування та операції у зв`язку із його ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП з вини ОСОБА_7 . При цьому, суд не приймає до уваги копії фіскальних та товарних чеків (т. 1 а.с. 158, 162-170, 172-178), оскільки, по-перше, суду не було надано оригіналів таких документів, по-друге, суду не надано доказів того, що потерпілому зазначені в цих документах медикаменти та медичне обладнання було призначено у зв`язку із лікуванням тілесних ушкоджень, завданих йому внаслідок ДТП, що сталася 27.08.2014 р. З призначень та рекомендацій, що містяться в т. 1 на а.с. 221-222, 224 не вбачається, що вони стосуються ОСОБА_9 і вони призначені у зв`язку з лікуванням травм, завданих внаслідок ДТП. Не вбачається це також і з довідки Станції швидкої медичної допомоги від 27.12.2014 р. та рецепту від 23.12.2014 р. (т. 1 а.с. 219). Довідки Станції швидкої медичної допомоги від 23.12.2014 р., від 30.12.2014 р. та від 19.02.2015 р. (т. 1 а.с. 223) взагалі стосуються іншої особи на прізвище ОСОБА_16 .

Консультативне заключення дерматолога від 30.12.2014 р. (т. 1 а.с. 218 ) містить призначення лікаря для лікування наслідків ушкодження ноги потерпілого після ДТП, але суду не надано доказів витрат ОСОБА_9 на придбання призначених медичних препаратів.

Акт про надані медичні послуги від 26.12.14 № 41378 (т. 1 а.с. 220) не містить вказівки того, чого саме відбувалась перев`язка. Крім того, суд враховує, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.11.14 №172/Е (т. 1 а.с. 112-114) 26.09.2014 р. ОСОБА_9 було виписано із стаціонару у задовільному стані. В матеріалах справи відсутні рекомендації здійснення перев`язок у майбутньому.

Також суду не надано доказів завдання потерпілому матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням його одежі внаслідок ДТП. Суд не приймає до уваги Акт грошової оцінки від 10.01.20105 р. (т. 1 а.с. 217), оскільки, по-перше, суду не надано доказів того, що саме у цих речах був одягнений ОСОБА_9 під час ДТП, по-друге, що їх при цьому було пошкоджено і збитки у зв`язку з цим становлять 2 640,00 грн. До того ж, зазначений акт складено ФОП ОСОБА_17 , який не є експертом товарознавцем і не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків.

Витрати на послуги адвоката не є матеріальною шкодою, а є відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальними витратами на правову допомогу.

Отже, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з тим, суд вважає, що пошкодженням мотоциклу та завданням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 було завдано моральної шкоди, яку необхідно на його користь стягнути з обвинуваченого. Однак, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди дещо завищено позивачем, тому, задовольняючи позов частково, суд стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Суд відмовляє в позові до ПрАТ «Україна», оскільки жодних вимог дор даного відповідача не заявлено.

Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

Однак, суд відмовляє потерпілому у відшкодуванні на його користь за рахунок обвинуваченого витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано доказів, що він такі витрати поніс.

Керуючись ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 100, 128, 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн. (П`ять тисяч сто гривень 00 коп.), з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирається.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50 000,00 грн. (П`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 491,40 грн. (Чотириста дев`яносто одну гривню 40 коп.), а також судовий збір з цивільного позову в розмірі 500,00 грн. (П`ятсот гривень 00 коп.).

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_7 .

Речовий доказ мотоцикл «JIANSHE JS-125-6A», д.н.з. НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_9 .

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги по суті.
Суддя: ОСОБА_1