Справа № 761/966/15-к
Провадження №1-кп/761/313/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005273 від 25 травня 2014 року,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2014 року ОСОБА_3 , приблизно о 02 годині 20 хвилин, разом з невстановленою слідством особою, знаходячись біля ТЦ «Україна» по пр. Перемоги, 3 в м. Києві вирішили поїхати до провулку Делегатського у м. Києві. З цією метою ОСОБА_3 підійшов до автомобіля таксі «Шевролє Лачеті», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 що стояв неподалік від ТЦ «Україна», та який відноситься до служби таксі «Абсолют Плюс», і попросив останнього відвезти його разом з невстановленою слідством особою до провулку Делегатського в м. Києві. На пропозицію ОСОБА_3 водій ОСОБА_7 погодився, запросив останніх до салону свого автомобіля та направився за адресою, на яку вказав ОСОБА_3 .. Приїхавши за вказаною адресою, а саме до будинку № 3 по провулку Делегатському у м. Києві, приблизно о 02 годині 40 хвилин, знаходячись на задньому сидінні в салоні автомобіля, ОСОБА_3 вступив в словесну сварку з ОСОБА_6 . Невстановлена особа, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, почувши словесний конфлікт між водієм таксі та ОСОБА_3 , вийшла з автомобіля. В ході конфлікту, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 , взяв в праву руку пістолет, пристосований для відстрілу гумових куль «EKOL Firat Compact Cal. 9 mm P.A. НОМЕР_2 », який постійно носив із собою, та здійснив постріл впритул в область правої скроневої ділянки голови водія ОСОБА_6 . Побачивши, що водій таксі ОСОБА_6 від виконаного пострілу не втратив свідомість та навпаки намагався чинити йому опір, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, взяв невстановлений слідством предмет, який має колюче-ріжучі властивості, який мав при собі та наніс ще декілька ударів в область шиї останнього, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після цього, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КМКЛ №17.

Згідно довідки №755 від 25.05.2014 року, виданої лікарем КМКЛ №17, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми відкрито черепно-мозковий забій головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому внутрішньої пластинки скроневої кістки справа, вогнепального поранення м`яких тканин скроневої ділянки, множинні різанні рани шиї.

Згідно висновку експерта № 2523 від 11 грудня 2014 року - «при судово- медичній експертизі ОСОБА_6 , 1974 р.н. встановлено, що на момент надходження до стаціонару 25.05.2014 о 04 год. 00 хв. у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: вогнепальне поранення правої скроневої ділянки, перелом правої скроневої кістки, субарахноїдальний крововилив в правій лобно-скроневій ділянці - відкрита черепно - мозкова травма; різані рани: в потиличній ділянці з ліва і по середній лінії (дві), по задній поверхні шиї зліва в верхній третині та по середній лінії шиї в нижній третині, на правій боковій поверхні шиї в верхній третині.

Відкрита черепно - мозкова травма могла утворитись 25.05.2014, внаслідок пострілу із вогнепальної зброї та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та надав показання про те, що дійсно 25 травня 2014 року вночі перебував разом з товаришем біля ТЦ «Україна» по пл. Перемоги в м. Києві. У нього виникла потреба поїхати до Делегатського провулку у м. Києві, для чого він з товаришем сіли у автомобіль таксі, який знаходився поряд. Під час поїздки у нього виникла сварка з водієм таксі пов`язана із сумою проїзду запропонованою потерпілим, яка продовжилась по приїзду на місце замовлення. Його товариш по приїзду на місце вийшов за автомобіля та розмовляв по телефону, а він у цей час продовжував сваритись з водієм таксі. Під час конфлікту він дістав пістолет, який увесь час носив із собою і вистрілив у напрямку голови водія, маючи на меті налякати його. Після вистрілу водій таксі ухопився за голову і зробив рух, ніби намагаючись дістати якийсь предмет. Розцінивши цей рух як загрозу для життя, він дістав із кишені пилочку для нігтів та почав наносити водію удари в область шиї водія. Після нанесення ударів він з місця вчинення правопорушення втік.

Під час досудового розслідування відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок його протиправного діяння, що підтвердив потерпілий у судовому засіданні, зазначивши що будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має . У вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, слід визнати його щире каяття, та добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди..

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, а саме його активна діяльність у суспільно - громадянському житті країни ( протягом 2012 року перебував на посадах помічника-консультанта на громадських засадах народного депутата України, кореспондента газети «Вісник Києва») обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, а саме добровільна участь ОСОБА_3 у бойових діях під час антитерористичної операції яка проводиться на території Донецької та Луганської областей України, під час яких був нагороджений грамотою начальника УМВС України в Івано Франківській області за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, особисту мужність і героїзм виявлені у захисті державного суверенітету і територіальної цілісності України, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, стан здоров`я, спосіб життя, а саме те, що він до вчинення кримінального правопорушення працював та мав намір продовжити навчання, проживає з батьками, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, та сукупності встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд також враховує думку потерпілого, який зазначив суду, що ОСОБА_3 добровільно під час досудового розслідування відшкодував йому матеріальну шкоду (вартість лікування та реабілітації), а також моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, вибачився перед ним, а тому вважав за можливе та просив суд призначити покарання ОСОБА_3 не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Питання про запобіжні заходи у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 377 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 377, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 (три) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 з-під варти із зали суду негайно.

Речові докази, а саме: футболку зі слідами бурого кольору, визнану речовим доказом по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого від 28 травня 2014 року, предмет, схожий на пістолет та предмет, схожий на кулю, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого від 26 травня 2014 року знищити.

Речові докази: гаманець з пластиковими картками, візитівками, посвідченням водія та студентським квитком на ім`я ОСОБА_3 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого від 28 травня 2014 року, посвідчення на ім`я ОСОБА_3 та 2 ножі, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого від 26 грудня 2014 року передати у володіння ОСОБА_3 .

Речові докази: відеозаписи подій, які відбулись 25.05.2014 р., визнані речовими доказами по кримінальному провадженню відповідно до постанови слідчого від 31 травня 2014 року залишити зберігатись при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової балістичної експертизи у розмірі 983 грн. 84 коп., дактилоскопічних експертиз у розмірі 491 грн. 40 коп. та 737 грн. 10 коп., судової хімічної експертизи у розмірі 294 грн. 84 коп., а всього стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на загальну суму 2 507 (дві тисячі п`ятсот сім) гривень 18 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1