Справа №630/110/14-к Провадження №1-кп/630/3/15
В И Р О К

Іменем України

06 лютого 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0005480 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого раніше не судимого порядку ст.89 КК України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) за таких обставин.

ОСОБА_4 ігноруючи рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2001 року (виконавчий лист № 2-166/01) про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімального доходу громадян, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, достовірно знаючи про обов`язок здійснення виплат на утримання доньки, не виконуючи даних обов`язків, злісно ухилявся від сплати встановлених грошових коштів на утримання дитини, що виразилося у відсутності виплат у період з 01 червня 2012 року по 11 листопада 2013 року. Загальна сума заборгованості за цей період складає 8658,05 грн.

Органами досудового слідства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Причину скоєння кримінального злочину пояснює, як відсутність роботи через стан здоров`я і відсутність грошових коштів.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в ухиленні від сплати аліментів на утримання доньки, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального злочину, і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря фтизіатра з 2011 року, не працює, за місцем мешкання, характеризується посередньо.

Повне визнання винності у вчиненні кримінального злочину, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який в силу ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, для виправлення ОСОБА_4 йому необхідно обрати покарання, пов`язане з обмеженням волі, в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, який не пов`язаний з загрозою життю і здоров`ю громадян, не представляє інших загроз соціальній безпеці, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 164 КК України із застосуванням ст. 75 КК України.

Тому суд, відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи за місцем проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання строком 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1