Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-52/10
Вирок

Іменем України

17 травня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Пожарова О.О.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: м. Комсомольськ, с. Солонці, вул. Щорса, 16, раніше судимого:

17.03.2004 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, 69,70 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі,

20.04.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.03.2005 року по відбуттю строку покарання,

04.07.2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 06.11.2009 року по відбуттю строку покарання,

за ч.1 ст.122, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Підсудний вчинив ряд умисних злочинів середньої тяжкості проти здоровя особи та власності за таких обставин:

10 листопада 2009 року близько 16-00 год. ОСОБА_3, знаходячись в помешканні співмешканця своєї матері потерпілого ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, під час спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_1, маючи умисел на заподіяння шкоди здоровю потерпілого, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком та ногою в область обличчя та спини по лопатковій лінії зліва, внаслідок чого заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 8,9-го ребра по лопатковій лінії зліва, крововиливів і ран на обличчі та слизовій губі, які потягли за собою тривалий розлад здоровя.

Місяць потому, в продовження своєї злочинної діяльність, 11 грудня 2009 року о 22-00 год., ОСОБА_3, знаходячись в помешканні свого батька за адресою: с. Солонці, по вул. Щорса, 16, з корисливих спонукань, таємно, повторно, скориставшись відсутністю власниці - ОСОБА_2 шляхом вільного доступу, з кишені її одягу витягнув належний потерпілій мобільний телефон марки Нокіа 1202з сім-картою оператора Київстар, внаслідок чого заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 201 грн.69 коп. Викраденим підсудний розпорядився на власний розсуд, продавши викрадений телефон приватній особі.

Свою вину в предявленому обвинуваченні ОСОБА_3 визнав повністю, і суду показав, що обидва злочини вчинив за обставин, зазначених в описовій частині вироку суду.

Потерпілий ОСОБА_1 підтвердив суду, що тілесні ушкодження були заподіяні йому підсудним під час вживання алкогольних напоїв, в ході суперечки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних стосунків. На разі претензій матеріального характеру до підсудного не має.

Потерпіла ОСОБА_2 також підтвердила факт викрадення у неї телефону за обставин, зазначених в мотивованій частині вироку. На даний час телефон їй повернуто, цивільний позов по справі не заявляє.

Обґрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудного в скоєні інкримінованих злочину, суд, провівши часткове судове слідство, обмежившись допитом потерпілих та застосовуючи положення ч. 3 ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Розглядаючи справу в межах предявленого обвинувачення та враховуючи, що умисел підсудного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоровю потерпілого, відповідальність в даному випадку настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне, тобто дії підсудного, які виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесного ушкодження, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідає нормам кримінального права також кваліфікація дій підсудного за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні ОСОБА_3 злочини не є тяжким, але приймає до уваги суспільну небезпечність злочину проти особи, та обставини, за яких його було вчинено.

За висновком ЛКК ОСОБА_3 практично здоровий, працездатний, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує.

Обставини, що впливають на призначення покарання, судом не встановлені. На думку суду, із предявленого обвинувачення підлягає виключенню обтяжуюча покарання ознака вчинення злочину в стані алкогольного спяніння через відсутність у справі відповідних медичних даних на підтвердження наявності такого стану на час вчинення інкримінованого діяння.

За характеристикою, наданою сільським головою, за місцем проживання підсудний характеризується як особа, на яку не надходять скарги від сусідів, проживає в родині з матірю, Самостійного доходу не має, зі слів підсудного існував за рахунок випадкових заробітків. На даний час утримується під вартою за обвинуваченням у вчиненні ряду умисних злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, приймаючи до уваги всі дані про особу підсудного, який вчинив умисний злочин проти людини, здоровя та життя якої, відповідно до положень ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, обставини вчинення згаданого злочину, враховуючи положення ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 покаранням має бути призначене покарання, повязане з ізоляцією від суспільства.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до положень ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України до одного року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до шести місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК УКраїни з врахуванням положень ст.72 КК України, шляхом повного складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу замінити на взяття під варту.

Строк покарання відраховувати з 17 травня 2010 року.

Речові докази по справі (а.с. 22,23,92): людські зуби знищити, телефон моделі Нокіа 1202 залишити потерпілій ОСОБА_2Г, як їй належний.

На вирок суд протягом 15 днів з часу проголошення вироку, засудженим в цей же строк з часу вручення його копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Т.В.Окунь