ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/403/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Верещака Д.П.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0004984 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Дніпропетровська,
громадянки України, працюючої, раніше
судимої, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190
КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_1, 09 вересня 2011 року,
звернулася до Індустріального
районного центру зайнятості м.
Дніпропетровська, правонаступником
якого є Лівобережний районний центр
зайнятості м. Дніпропетровська,
розташований по вул. Б.Хмельницького, 4
у м. Дніпропетровську, з питання пошуку
роботи та отримання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Того ж дня, ОСОБА_1 отримала
статус безробітного в Індустріальному
районному центру зайнятості м.
Дніпропетровська, в зв'язку з чим
почала отримувати допомогу по
безробіттю.

ОСОБА_1, маючи статус безробітного,
27.10.2011 року уклала трудовий договір з
ОКВНЗ «Дніпропетровський
театральний-художній коледж»,
отримувала винагороду за виконану
роботу.

При цьому обвинувачена ОСОБА_1, маючи
умисел, направлений на заволодіння
чужим майном, шляхом обману, діючи з
корисливих мотивів, всупереч Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», не повідомила
Індустріальний районний центр
зайнятості м. Дніпропетровська про
факт працевлаштування, в наслідок чого
їй незаконно були нараховані грошові
кошти в сумі:

- грудень 2011 року - 1 860,77 гривень;

- січень 2012 року - 1 761,34 гривень;

- лютий 2012 року - 1 647,71 гривень;

- березень 2012 року - 1 583,80 гривень;

- квітень 2012 року - 1491,46 гривень;

- травень 2012 року - 1 553,21 гривень;

- червень 2012 року - 1 503,50 гривень;

- липень 2012 року - 1 553,29 гривень;

- серпень 2012 року - 1 553,30 гривень;

- вересень 2012 року - 40,02 гривень,
якими обвинувачена розпорядилась на
власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1, діючи умисно, з
корисливих мотивів, в період часу з 27
жовтня 2011 року по 02 вересня 2012 року,
незаконно заволоділа грошовими
коштами держави Україна, шляхом обману,
чим завдала майнову шкоду державі в
особі Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська на
загальну суму 14 548,40 гривень.

ОСОБА_1 свою вину визнала повністю,
пояснила суду, що 09 вересня 2011 року,
отримавши статус безробітного в
Індустріальному районному центрі
зайнятості м. Дніпропетровська, в
період часу з 27 жовтня 2011 року по 02
вересня 2012 року, вона працювала за
трудовим договором з ОКВНЗ
«Дніпропетровський
театральний-художній коледж», при
цьому отримувала винагороду за
виконану роботу. В цей час, в
Індустріальному районному центрі
зайнятості м. Дніпропетровська вона
також отримала матеріальну допомогу по
безробіттю в загальній сумі 14 548
гривень 40 копійок. Про факт укладення
трудового договору вона умисно не
повідомила районний центр зайнятості,
оскільки знаходиться в скрутному
матеріальному становищі.

Окрім повного визнання своєї вини,
винність обвинуваченої
підтверджується наступними доказами:
заявою про надання статусу
безробітної, в якій ОСОБА_1 зазначила,
що не займається трудовою або
підприємницькою діяльністю, на момент
звернення до Лівобережного центру
зайнятості м. Дніпропетровська (а.п. 12);
копіями трудових договорів, укладених
між ОСОБА_1 та ОКВНЗ «Дніпропетровський
театральний-художній коледж»,
відповідно до яких обвинувачена
отримувала винагороду за виконану
роботу (а.п.13-15, 30, 34-35); копією акту № 93
від 20.05.2013 року, згідно висновку якого
встановлено факт порушення п.3 ст. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», а саме встановлено факт
трудових відносин обвинуваченої з
ОКВНЗ «Дніпропетровський
театральний-художній коледж», в той
час, як ОСОБА_1 перебувала на обліку в
державному центрі зайнятості та
отримувала матеріальну допомогу по
безробіттю (а.п.16-17); довідкою
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська та
копіями документів із особової справи
безробітної ОСОБА_1, відповідно до яких
ОСОБА_1 знаходилась на обліку як
безробітна та отримувала державну
допомогу по безробіттю (а.п.42, 46-52)

Представник цивільного позивача
ОСОБА_2 підтримав заявлену
Лівобережним районним центром
зайнятості м. Дніпропетровська позовну
заяву та просив суд її задовольнити в
повному обсязі.

Інші докази, здобуті в ході досудового
слідства не досліджувались в судовому
засіданні, в зв'язку з визначенням
порядку та об'єму дослідження доказів,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
оскільки свідчення ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження та ніким не
заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_1
в заволодінні чужим майном шляхом
обману (шахрайство), тобто в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченої та
попередження вчинення нею нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, дані про
особу обвинуваченої, яка свою вину
визнала повністю, раніше не судима, що
суд відносить до пом'якшуючих її
покарання обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає
можливим виправлення обвинуваченої
без ізоляції від суспільства, з
застосуванням ст. 75 КК України,
звільнивши від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням. Призначення покарання у
вигляді штрафу, суд вважає не
доцільним, оскільки відповідно до
пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні,
вона знаходиться в скрутному
матеріальному становищі, не має коштів
на сплату штрафу.

Позовну заяву представника цивільного
позивача - Лівобережного районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська,
суд вважає обґрунтованою, але такою, що
підлягає задоволенню частково, а саме в
розмірі встановленому обвинувальним
актом, та підтвердженому матеріалами
кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та
призначити їй покарання у вигляді
одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від відбуття призначеного
покарання, якщо засуджена протягом
одного року іспитового строку, не
вчинить нового кримінального
правопорушення та виконає покладені на
неї обов'язки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1, не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Лівобережного районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська
матеріальну шкоду в розмірі 14 548
гривень 40 копійок.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін