Провадження 1кп-200/279/14
Справа 200/4580/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні клопотання засудженого 19.06.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.15 ч.2, 186 ч.2,71 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» з наступних підстав. Вироком Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 19 червня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, строк покарання обчислений з 14.02.2014 року. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» від 8.04.2014 року, оскільки він засуджений за не тяжкий злочин, має тяжко хвору на СНІД сестру, у якої є неповнолітня дитина, яка знаходиться на його утриманні, раніше до нього амністія не застосовувалася.
У судовому засіданні ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити і звільнити його від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» з тих підстав, що його рідна сестра тяжко хвора і має неповнолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні.
Захисник у суді підтримав клопотання засудженого та просив його задовольнити.
Прокурор просив розглянути клопотання на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_5 в задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно вироку Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 19 червня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2010 року та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк покарання обчислений з 14.02.2014 року.
Як встановлено в суді, ОСОБА_5 раніше, 22.10.2010 року був засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263, 70,71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року на не відбутий строк дев`ять місяців двадцять шість днів.
Діючим законодавством за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення років, і відповідно до ст.12 КК України зазначене кримінальне правопорушення віднесено до тяжких правопорушень.
Ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає звільнення осіб певної категорії (неповнолітніх, осіб які мають неповнолітніх дітей або дітей інвалідів, інвалідів 1,2 чи 3 груп; хворих на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (3,4 стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (3,4 клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року №3/6; осіб, які досягли пенсійного віку, ветеранів війни; учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи; осіб, які мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи) від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.
Ст.ст. 2,3 зазначеного Закону України передбачають звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, засуджених за умисні злочини, крім зазначених у ст. 1 Закону з підстав відбуття ними певної частини покарання ( не менше ? призначеного строку покарання або не менше ? призначеного строку основного покарання).
Ст. 4 зазначеного Закону передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбуття покарання на підставі ст. 1,2,3 Закону засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше шести років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше 2/3 призначеного строку основного покарання.
Як встановлено в суді, ОСОБА_6 був засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину, який він вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком суду, у повнолітньому віці, на своєму утриманні ОСОБА_6 неповнолітніх дітей, відносно яких він не позбавлений батьківських прав, або дітей інвалідів, та батьків, яким виповнилося 70 років, або інвалідів 1 групи не має. Сам ОСОБА_6 не визнаний інвалідом та не страждає на хвороби перелічені в п.г ст.1 Зазначеного Закону, не є пенсіонером, ветераном війни або учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи. На момент розгляду клопотання ОСОБА_5 з призначеного судом покарання відбуто 8 місяців 25 днів, т.б. 1/6 частина призначеного йому основного покарання. Відповідно до ст.8 зазначеного Закону, амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. Таким чином він не являється суб`єктом застосування амністії з підстав, передбачених ст. 1,2,3,4 зазначеного Закону.
Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_5 на день звернення з клопотанням не являється особою, до якої відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосовується зазначений закон.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання, призначеного йому вироком Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 19 червня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м. Дніпропетровська