Справа № 128/3038/14-к
Провадження №11-кп/772/365/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційного суду Вінницької області

в складі:

головуючого судді : ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5

розглянув «06» квітня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 11-кп/772/365/2015, внесене до ЄРДР за № 0001467 від 13.05.2014, за обвинуваченням,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.10.2001 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

02.10.2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

25.12.2002 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

24.06.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

22.03.2007 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі;

31.10.2008 року Староміським районним судом м. Вінниці, за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 10 місяців обмеження волі;

28.03.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі;

24.06.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року,

В с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить винести ухвалу, якою змінити вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, пом`якшити останньому покарання, а також звільнити його від покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2015 році».

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано ОСОБА_6 покарання частково відбуте за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2014 року, який залишений в силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.08.2014 року, та остаточно покарання призначено ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Строк покарання ОСОБА_6 рахується з 24.06.2014 року, так як згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2014 року, який залишений в силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.08.2014 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, заарештувавши його в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 40 коп.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що 26 листопада 2013 року близько 22.00 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, умисно, таємно, шляхом відчинення дверей за допомогою знайденого ключа, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до недобудованого будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , звідки вчинив крадіжку бетонозмішувача жовтого кольору об`ємом 180 літрів, вартість якого згідно висновку експерта № 190 від 25.03.2014 року становить 2137,52 грн. Після цього місце злочину залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 08 квітня 2014 року о 22.00 год. ОСОБА_6 , маючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Підбурюваний жагою до наживи, останній почав розбирати будівельні ліса фірми «Perri UP Rosser» вартістю 27642,80 грн. Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 викликав вантажний автомобіль, на який згодом погрузив викрадені ним ліса фірми «Perri UP Rosser». В подальшому викрадені ліса ОСОБА_6 продав за ціною 1500 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 27642,80 грн.

Також 23 квітня 2014 року ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, тупик Тихий, 24, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, завідомо неправдиво повідомив ОСОБА_10 про наміри оренди бетономішалки за винагороду, яка перебувала за місцем її проживання на зберіганні. Остання, будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_6 , зателефонувала власниці бетономішалки ОСОБА_11 для того, щоб спитати її дозволу. Після цього ОСОБА_11 , будучи впевнена в вигідності своїх дій, дала усну згоду на оренду ОСОБА_6 її бетономішалки. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , ввівши в оману ОСОБА_11 шахрайським шляхом під приводом оренди, погрузив бетономішалку на автомобіль «Мерседес спринтер» та в подальшому продав за ціною 800 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди (згідно висновку товарознавчої експертизи № 481 від 24.06.2014 року) на суму 2510,45 грн.

Крім того, 25 квітня 2014 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , перебуваючи в ДП «Дитячий санаторій ім. Коцюбинського» за адресою: м. Вінниця, вул. Маяковського, 243, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, завідомо неправдиво повідомив директора ДП «Дитячий санаторій ім. Коцюбинського» ОСОБА_12 про наміри оренди деревообробного станка. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , ввівши в оману ОСОБА_12 шахрайським шляхом під приводом оренди, заволодів деревообробним станком вартістю 1567 грн. В подальшому викрадений деревообробний станок ОСОБА_6 здав на металобрухт за ціною 1500 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ДП «Дитячий санаторій ім. Коцюбинського» матеріальної шкоди (згідно довідки балансової вартості № 27 від 27.06.2014 року) на суму 1567 грн.

Основними доводами апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 зазначено те, що останній визнав вину у скоєних злочинах повністю, щиро розкаявся. Просить зменшити йому строк покарання, звільнити його на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2015 році», оскільки на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери та донька неповнолітнього віку.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з доповненнями, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи зазначені у апеляційній скарзі з доповненнями, апеляційний суд прийшов до наступного.

Дії ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України вірно та не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів, особу винного, який на диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, шкоду завдану злочинами потерпілим не відшкодував, лише потерпілому ОСОБА_8 бетонозмішувач було повернуто, думку потерпілих щодо міри покарання.

Обставиною, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно визначив щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України судом встановлені не були.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання у виді позбавлення волі повністю відповідає кримінальному закону України.

Так, обрана обвинуваченому ОСОБА_6 міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КПК України, та роз`ясненням, які викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2015 році» є безпідставними та не обґрунтованими.

Статтею 8 Закону України «Про амністію у 2015 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Протягом 2002 2014 років обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений шість разів за вчинення злочинів, які є тяжкими і досі судимості є непогашеними.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та до тяжких злочинів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, не вбачає підстав для задоволення вимог зазначених у поданій апеляційній скарзі з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, апеляційний суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:

З оригіналом згідно

06 квітня 2015 рокум. Вінниця