справа № 1007/18/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» лютого 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі :

головуючого : судді Пошкурлат О.М.,

при секретарі Німчук О.В.,

за участю прокурора - Ландар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу (яка надійшла разом з поданням органів досудового слідства, погодженим заступником Броварського міжрайонного прокурора, про звільнення

ОСОБА_1, який народився 25 січня 1978 року в м. Києві, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого без реєстрації за адресою: с. Пишне, Лубенського району, Полтавської області, вул.. Київська, 73, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році»,

в с т а н о в и в:

23 травня 2004 року, близько 23 год. ОСОБА_1, перебуваючи в с. Требухів, Броварського району, Київської області, у приміщенні належної ОСОБА_2 кімнати № 5 гуртожитку, що по вул.. Броварській, 50, знаходячись, при цьому, у стані алкогольного спяніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_3, повалив останнього на підлогу, та наніс такому 3-и удари кулаком в область обличчя, один удар в область грудної клітки та один удар в область живота, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому 10-го ребра зліва по задньо - підпахвовій лінії, що, згідно висновку експерта за № 88-208-д від 28.07.2004, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Подання на звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» підтримав, як прокурор, так і обвинувачений.

Стаття 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» визначає звільнити від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 1 вказаного вище Закону від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, мають бути звільнені особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, зокрема: п. «г») осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу, онкологічні захворювання, СНІД та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров'я України від 18 січня 2000 року № 3/6.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_1 на даний час перебуває на обліку у Полтавському обласному Центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ-інфекція IV клінічна стадія В 20.8, хронічний набутий токсикоплазмоз з ураженням головного мозку, хронічна набута HIV-інфекція, правобічна рефлекторна пірамідна недостатність, правобічний судомний тонічний синдром, хронічний гепатит, асоційований з HCV, себорейний дерматит, хронічний бронхіт в стадії ремісії, хронічний гастрит, про що свідчить Рішення лікарсько консультативної комісії Лубенської ЦМЛ від 22.11.2011 (а.с. 225, 226).

Свою вину у вчиненні зазначеного вище злочину на досудовому слідстві ОСОБА_1 визнав, просить застосувати до нього Закон України «Про амністію» й звільнити від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, а справу закрити. При цьому він наголосив, що розуміє правові наслідки закриття справи щодо нього за нереабілітуючими підставами.

Потерпілий ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти застосування до ОСОБА_1 акту амністії.

Заслухавши обвинуваченого, а також прокурора про достатність підстав для закриття цієї справи на підставі акту амністії, дослідивши матеріали справи, те, що ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, те, що він не заперечує про застосування до нього п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році», суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії.

Окрім того, при прийнятті цього рішення судом також враховано, що за місцем проживання ОСОБА_4 зарекомендував себе задовільно, заяв і скарг на нього до відповідних органів державної влади не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року № 392/96-ВР та ч. 2 ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році», амністія не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду, в звязку з чим, розяснити потерпілому право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році», із застосуванням ст. 6 цього Закону, та відповідно до ст. 44 КК України, п. 4 ч. 1, ч. 5 ст. 6, ст. 248 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання старшого слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році» - задовольнити.

ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі п.«г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році», із застосуванням ст. 6 цього Закону - звільнити.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_1, порушеної за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України провадженням - закрити.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_1 в ході досудового слідства у виді підписки про невиїзд скасувати з часу набрання постановою суду законної сили.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Копію постанови протягом трьох діб після її винесення надіслати сторонам.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Головуючий: