Справа № 635/7376/13-к
Номер провадження 1-кп/635/361/2013
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2013 року с. Покотилівка.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого: 1) 22.02.201 року військовим судом Харківського гарнізону за ст. 229-6 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік, з застосуванням ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) іспитовим строком один рік та штрафом в розмірі 200 гривень; 2) 19.04.2002 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільненого з місць позбавлення волі на підставі постанови Первомайського районного суду Харківської області - умовно достроково, на невідбутий строк один рік сім місяців дев`ять днів; 3) 08.07.2007 року Октябрським районним судом міста Харкова за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, 4) 01.08.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.2, 310 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два роки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
25 червня 2013 року, в ранковий час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись на території власного домоволодіння АДРЕСА_1 , переслідуючи злочинний намір, направлений на незаконне виготовлення та подальше незаконне зберігання наркотичних засобів, з метою особистого вживання, без мети збуту, за допомогою насіння маку, розчиннику, соди, укусу, лікарського препарату Аспетер, в приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою, незаконно виготовив наркотичний засіб опій ацетильований, який набрав до медичного шприцу, ємністю 10,0 мл. та зберігав при собі у власній барсетці з метою особистого вживання, без мети збуту.
Після цього, 25 червня 2013 року, в період часу з 16.25 до 17.30 працівниками Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківської області, під час огляду місця події, розташованого на узбіччі автодороги Харків-Симферополь-Алушта-Ялта, 22 кілометр + 800 метрів, у барсетці, яка належить ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено медичний шприц, ємністю 10,0 мл, в якому знаходилась рідина світло-коричневого кольору, яку ОСОБА_4 зберігав з метою особистого вживання без мети збуту.
Згідно висновку хімічної експертизи № 1094 від 02.07.2013 року, рідина, вилучена у ОСОБА_4 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,3295 грама, який ОСОБА_4 при вищевказаних обставинах незаконно зберігав без мети збуту.
Вказані дії органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
06 серпня 2013 року між прокурором Харківської міжрайонної Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти досудовому слідству. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 309 КК України - у вигляді двох років позбавлення волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання, з іспитовим строком два роки, та, з урахуванням вироку Харківського районного суду Харківської області від 01.08.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за вчинення вищевказаних злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, відповідно до ст. 76 КК України, із покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ч.4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд угоду затвердити та призначити узгоджене з прокурором покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 309 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, ч.1 ст. 309 КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 серпня 2013 року, укладену між прокурором Харківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.1 ст. 309 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним обвинуваченому ОСОБА_4 вироком Харківського районного суду Харківської області від 01.08.2013 року, відповідно до якого його було засуджено за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за вчинення вищевказаних злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази: безбарвний полімерний пакет з наркотичною речовиною та полімерний пакет з медичним шприцом, які передані на зберігання в УРЗ ГУМВС України в Харківській області-знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1