1Справа № 335/9615/14-к 1-кп/335/26/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року м. Запоріжжя
у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, -
22.06.2014 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 який, знаходячись біля будинку № 149 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжя, шляхом зламу замка правої двері залізними ножицями проник в салон автомобіля ЗАЗ 1102 д/н НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, який належить гр. ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_6 , знайшов у бардачку автомобіля мобільний телефон марки Нокія 1280 в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 1115 від 28.07.2014 року становить 105 гривень та поклав його собі до карману, а ОСОБА_4 сівши на водійське сидіння знайшов під ним панель авто магнітоли марки Піонер в корпусі чорного кольору, яка оцінюється в 150 грн. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , таємно викрали майно потерпілого, чим завдали йому матеріальної шкоди в розмірі 255 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся, надав суду пояснення, що у червні 2014 року він із ОСОБА_4 домовилися угнати автомобіль ЗАЗ 1102, ОСОБА_4 запропонував покататися, вони штовхали автомобіль, потім ОСОБА_4 знайшов під сидінням ключі і передав йому, він запустив двигун і вони проїхали декілька під`їздів, після були затримані робітниками міліції. Крім того, він знайшов у бардачку автомобіля ЗАЗ 1102 мобільний телефон Нокія і поклав його собі до карману, а ОСОБА_4 сівши на водійське сидіння знайшов під ним панель автомагнітоли марки Піонер і також забрав цю панель, і сумку із автозапчастинами. Крадіжку він скоїв тому, що йому були потрібні кошти на їжу, він мав намір продати викрадене на ринку. Зазначав, що ці злочини він скоював у зв`язку із скрутним матеріальним становище, оскільки йому вкрай були потрібні гроші для того щоб харчуватися. Розкаюється у скоєному.
Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку Суд в частині пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідженням висновків експертиз та матеріалів, які характеризують обвинуваченого.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 повністю доведена і його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який не працює, не одружений, має місце реєстрації, проте немає постійного місце проживання, перебуває на обліку в КЗ Нікопольська міська психоневрологічна лікарня в БНБ з приводу хронічного психічного захворювання з 2000 року, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння різних злочинів, в тому числі пов`язаних із злочинами проти власності, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Крім того, у процесі судового слідства за клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 призначалася судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №168 від 18.03.2015 року, ОСОБА_6 , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності з порушенням поведінки. В період скоєння інкримінуємих йому злочинів ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Відповідно він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За психічним станом у теперішній час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В примусових заходах медичного характеру не потребує.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69 КК України суд не знаходить.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особа, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово засуджений, однак вину у здійсненних правопорушеннях визнав повністю та розкаявся, що визнається обставинами, що пом`якшують його покарання.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості та кількості вчинених ОСОБА_6 злочинів, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає покарання у вигляді позбавлення волі і прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання підсудного можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_6 не виявив бажання стати на шлях виправлення та маючи непогашену судимість знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.
Потерпілим цивільний позов не заявлений у зв`язку із поверненням майна.
Зважаючи, що даний злочин підсудний скоїв до винесення Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 31 липня 2014 року попереднього вироку, остаточне покарання має бути визначено йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертиз стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки за змістом Закону України Про судову експертизу проведення вищевказаних експертиз є обов`язком експертів відповідного НДЕКЦ та які відповідно до статті 15 вказаного Закону здійснюються за рахунок коштів, які за цільовим направленням виділяються відповідним експертним установам з Державного бюджету України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України і призначити покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 , за даним вироком, частково зарахувати невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2014 року, визначивши таким чином ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_6 покарання рахувати з дня взяття його під варту, а саме з 22 червня 2014 року.
До набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в СІЗО №10.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази: ножиці з ручками чорного кольору, пачка вологих серветок голубого кольору, візитна карта таксі Вояж - передані до камери схову Орджонікідзевського РВ ЗМУ знищити, мобільний телефон Нокіа, панель від авто магнітоли Піонер, сумка з автозапчастинами, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути за належністю ОСОБА_9 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1