Справа № 11-855 2007 року Головуючий
у 1 інстанції ВодолагаА.В.
Категорія ст. 289 КК Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007
року серпня місяця "17 " дня Колегія судців судової палати у криміна­льних
справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Гавриш
В.М.

Суддів Гладія
СВ. Тараненка Ю.П.

з участю
прокурора Дупака
М. Г.

адвоката ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві кримінальну справу за апеляційним поданням помічника прокурора
Зінківського району, апеляціями
засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 на ви­рок
Зінківського районного суду на вирок від 11 травня 2007 року

установила:

Цим
вироком ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
м. Полтави українця, громадянина України, працюючого охо­ронцем ТОВ " Меблітехторг
" , проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого :

1.
5.09. 1989 року за
ст. ст. 17, 140 ч.2,
215-3 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

2.
3.02.1995 року за
ст. 140 ч. 2 ЮС України на 4 роки
позбавлення волі;

3.
15.06.1999 року за
ст. ст. 81 ч.4,
89 ч.1, 17, 140 ч.2 , 222
ч.3, 215-3 ч.1, 145 ч.1 КК України на 7 років позбавлення
волі;

4.
3.09.2006 року за
ст. ст. 185 ч. 2, 3,
ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців по­збавлення
волі із застосуванням ст. 75 КК Укра­їни та іспитовим строком на 3 роки
;

5.
6.09.2006 року за
ст. 122 ч. 1 КК України, з вра­хуванням змін внесених Апеляційним
судом Полтавської області новим вироком від 9 люто­го 2007 року, на 1 рік позбавлення волі.

засуджено
за ст.
289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.
4 ст.
70 КК України, шляхом поглинення
покарання при­значеного за новим вироком Апеляційного суду Полтавської області від
9 лю-

2

більш суворим покаранням за даним
вироком, ОСОБА_1 остаточно призначено покарання - 5 років
позбавлення волі.

Водночас
постановлено вирок Полтавського районного суду від 9 червня 2006 року, яким ОСОБА_1 засуджений за ст.
ст. 185 ч. 2, 185 ч.3,
15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та 3-х
річним іспитовим строком на підставі ст.
75 КК України виконувати самостійно.

Судом вирішена
доля судових витрат та речових доказів.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому,
що 16 квітня 2006 року, близько
24 години, з метою проїзду до м. Полтави,
незаконно та по­вторно заволодів автомобілем марки ЛуАЗ - 969 М держзнак
НОМЕР_1 вартіс­тю 6 181 грн. 20 коп., що
знаходився біля гаражу розташованому по вул.
Новій № 86 в смт. Опішні
Зіньківського району і належить потерпілому ОСОБА_4.

В апеляційному поданні прокурора ставилося питання про скасування ви­року
та постановления нового, оскільки покарання призначене за правилами
ч.4 ст. 70 КК України є надмірно м'яким
та таким, що не відповідає тяжкості
вчине­ного злочину і даним про особу засудженого ОСОБА_1, але апеляційне подання прокурором відкликане.

Захисник
ОСОБА_2 просить пом'якшити призначене судом покарання та вважає, що визнання вини, явка з повинною, повне відшкодування заподіяної шкоди і вкрай
незадовільний стан здоров'я засудженого ОСОБА_1 дають підстави до
застосування ст. 69 КК України та призначення покарання, яке ни­жче від найнижчої межі санкції ст.
289 ч. 2 КК України.

Посилаючись
на аналогічні мотиви, засуджений ОСОБА_1
просить вирок змінити та застосувати
ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
необґрунтованість апе­ляцій засудженого і його адвоката, вислухавши засудженого ОСОБА_1 та адвоката
ОСОБА_2, які підтримали свої
апеляції, думку захисника ОСОБА_3 про їх
обґрунтованість, перевіривши матеріали
справи і обговоривши мотиви апеляцій,
колегія суддів вбачає підстави до їх часткового задоволення виходячи з
наступного.

Досудовим
слідством та в суді доведено, що
ОСОБА_1, 16 квітня 2006 року, знаходячись на лікування в смт. Опішня Зіньківського району, через сімейні обставини, а саме хворобу рідного батька, незаконно заволодів автомо­білем марки ЛуАЗ
належної потерпілому ОСОБА_4., а згодом
за 500 грн. здав його на металобрухт.

Вирішуючи
питання про призначення виду та міри покарання,
суд вірно дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 тільки в
умо­вах ізоляції його від суспільства,
але в повній мірі не врахував сукупність об­ставин, які суттєво пом'якшують його
відповідальність.

Так, із матеріалів справи убачається, що експертом вартість автомобіля ЛуАЗ- 969 М
1993 року випуску здійснювався по документам і сама його вар­тість встановлена
на рівні ринкової, без врахування
показань спідометру.

/а. с. 51-52/

Між
тим, потерпілому повністю відшкодовані
заподіяні збитки і будь-яких претензій до засудженого у нього немає.

/а. с. 57,
130 /

5

Сам
засуджений у вчиненому щиро кається,
вину визнав повністю, направив
правоохоронним органам явку з повинною,
сприяв у розкритті злочи­ну органам досудового слідства.

/ а. с. 31/ Нарешті за висновком медичної комісії
ОСОБА_1 є особою непра­цездатною,
внаслідок тяжкого захворювання,
що стверджується відповідними медичними довідкам, але лікування від алкоголізму чи наркоманії
не потребує.

/а. с. 81-85/

Наведене
свідчить про можливість призначення ОСОБА_1 пока­рання нижче від найнижчої
межі, передбаченої санкцією ст.
289 ч. 2 КК Украї­ни, як це
ставить в своїй апеляції питання адвокат ОСОБА_2, а тому судова колегія вважає апеляцію
адвоката підлягаючою до задоволення.

Поряд з цим, наявність у засудженого
судимостей з реальною мірою по­карання та одночасно покарання із застосуванням ст. 75
КК України, виключа­ють можливість
чергового застосування ОСОБА_1 ст. 75 КК України при призначенні покарання.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково,
а апеляцію в його інтересах захисника ОСОБА_2 повністю.

Вирок
Зіньківського районного суду від 11 травня 2007 року відносно ОСОБА_1 -
змінити, пом'якшити покарання за ст.
289 ч. 2 КК України та вважати засудженим, із застосуванням ст. 69
КК України, на 3 роки позбавлен­ня волі.

Відповідно
до ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання дано­го покарання
та покарання за новим вироком Апеляційного суду Полтавської області від 9
лютого 2007 року, вважати ОСОБА_1
остаточно засудженим на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок
Зіньківського районного суду від 11 травня 2007 року від­носно ОСОБА_1, в тому числі стосовно самостійного виконання
вироку Полтавського районного суду від 3 вересня 2006 року залишити без змін.