АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/864/14-к Номер провадження 11-кп/786/35/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 121 КК України О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадження у сумі 5594,52 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 08.03.2014 року близько 20 години, знаходячись вдома у свого односельця ОСОБА_9 , 1952р.н., у в АДРЕСА_1 , під час сумісного розпивання спиртних напоїв влаштував сварку, що переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_8 спочатку умисно наніс ОСОБА_9 удар кулаком лівої руки в обличчя, декілька ударів в область грудної клітини, а потім чисельні удари руками в область тулубу та обличчя ОСОБА_9 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечні для життя в момент їх заподіяння, після чого з місця вчинення злочину зник.

Того ж дня, в проміжок часу між 20:00 та 22:00 год. внаслідок травматичного шоку, який утворився внаслідок тупої травми голови, тулуба, кінцівок з множинними переломами ребер і кісток черепа, ОСОБА_9 помер на місці.

У принесеній апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , визнаючи свою причетність до нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , заперечує наявність умислу на заподіяння смерті потерпілому, вважаючи, що висновки суду у цій частині ґрунтуються на неправильно оцінених, необ`єктивних та суперечливих доказах, просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити його за ч.1 ст. 121 КК України, обравши з урахуванням визнання ним вини, сприяння розкриттю злочину, наявності на утриманні малолітньої дитини, справедливе покарання.

На обґрунтування своїх вимог доводить, що під час побиття потерпілого наніс йому декілька ударів кулаком і долонею лівої руки в обличчя та грудну клітину і не наносив великої кількості ударів і травм, що зазначені у висновках судово-медичних експертиз, а саме близько 35 тілесних ушкоджень. При цьому слідство і суд не з`ясували за яких обставин потерпілий ОСОБА_10 отримав лінійну рану в області середньої третини лівого стегна, не встановили місцезнаходження мобільного телефону померлого та куди поділися 2 невипиті пляшки самогону, що на думку обвинуваченого, має суттєве значення для кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляції, думку прокурора ОСОБА_11 про законність і обґрунтованість вироку суду та необґрунтованість поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції обвинуваченого, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення немає.

Висновки суду про винність ОСОБА_12 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні доказах.

Установлено, що обвинувачений ОСОБА_8 та покійний ОСОБА_9 проживали в одному селі по сусідству.

08 березня 2014 року близько 20 годин, під час розпивання спиртних напоїв за місцем проживання, ОСОБА_10 , між ним та ОСОБА_12 , виникла сварка, з приводу того, що ніби то ОСОБА_9 був причетний до смерті дядька обвинуваченого, в ході якої обвинувачений ОСОБА_12 умисно наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження, у вигляді чисельних ударів тупими предметами (близько 35) руками спричинивши тупу травму голови, тулуба, кінцівок; переломи кісток черепа та тулуба; крововиливи темно-червоного кольору навкруги місць переломів; крововиливи під м`яку оболонку головного мозку; крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні; гематоми, садна, синці в області голови, тулуба, кінцівок; рана в області лівого стегна.

Описані обставини в повній мірі підтверджуються як показаннями потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , показаннями самого обвинуваченого, який в ході судового розгляду не заперечував свою причетність до злочину: факту сварки та нанесення ним кількох ударів ОСОБА_9 , коли у будинку крім них нікого не було; так і даними, що містяться у протоколі огляду місця події, висновках судових експертиз, які змістовно викладені у вироку суду, зокрема, щодо характеру, кількості, ступеню тяжкості і локалізації заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, причин його смерті.

За даними протоколу огляду трупу та місця події, закривавлений труп ОСОБА_16 був виявлений в одній із кімнат його помешкання, де на підлозі та на дивані мались великі плями крові.

В цей же день було оглянуто і господарство обвинуваченого ОСОБА_12 , який перебував у стані сп`яніння, а на його голові були помітні сліди крові. Під час указаної слідчої дії у будинку останнього було виявлено відро з водою кров`яного окрасу, вологі, ополіскані від крові речі та взуття. Однак, проведеними судово-імунологічними експертизами встановлено, що на вилучених у засудженого кросівках, штанах, шапці, светрі і куртці та у відрі з водою, мається кров потерпілого ОСОБА_10 .

Оцінюючи усі зібрані по справі докази, зокрема, аналізуючи фактичні дані про кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на трупі та механізм їх заподіяння, розмір, кількість і характер слідів крові на місці злочину, та співставляючи їх із кількістю та розміщенням бризок крові потерпілого на одязі і взутті обвинуваченого (які по суті були з ніг до голови), суд першої інстанції поза межами розумного сумніву прийшов до обґрунтованого висновку про те, що чисельні тілесні ушкодження, пов`язані з переломами ребер, грудини та кісток черепа, що стали безпосередньою причиною його смерті, були заподіяні саме ОСОБА_12 , а не кимсь іншим, як намагається це подати засуджений.

Твердження у апеляції ОСОБА_12 про те, що органам досудового слідства не вдалося встановити місце знаходження зниклого телефону потерпілого і решти недопитого спиртного, а також з`ясувати обставини, за яких у ОСОБА_10 виникло поранення стегна, яке не перебуває у причинному зв`язку з настанням його смерті, з точки зору логічного підходу є критичними зауваженнями, оскільки не містять аргументів щодо непереконливості та неправильності юридично значимих суджень суду і не спростовують його висновків про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину.

У той же час зібрані по справі докази не спростовують показання ОСОБА_12 що він залишив помешкання потерпілого коли той був живим.

За таких обставин, досліджуючи суб`єктивну сторону цього злочину, суд, як видно з вироку, обґрунтовано послався на те, що наносячи з великою силою численні удари руками по різним частинам тіла потерпілого, в тому числі і у життєво-важливі органи, ОСОБА_8 , як осудна особа усвідомлював, що такими діями він заподіює потерпілому тілесні ушкодження, небезпечні для його життя, та передбачав, що від таких дій може настати смерть ОСОБА_10 , але легковажно розраховував на її відвернення, тобто його ставлення до наслідків, що настали, було необережним.

За цими ознаками місцевий суд правильно кваліфікував такі ОСОБА_8 за ч.2 ст.121КК України.

З огляду наведеного, твердження засудженого у апеляційній скарзі про те, що суд поверхово з`ясував усі обставини вчинення кримінального правопорушення, суб`єктивні ознаки цього злочину і неправильно застосував зазначену норму кримінального закону, є безпідставними.

Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання то рішення суду у цій частині також є обґрунтованим. Воно прийняте в точній відповідності з вимогами ст.65 КК України. З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд врахував як характер і особливу тяжкість вчиненого ним у стані алкогольного сп`яніння злочину, так і усі дані про його особу, у тому числі і ті, на які вказує засуджений.

Призначене винному покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року щодо нього без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк, з моменту вручення його копії.
СУДДІ: (підпис) (підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом Суддя: ОСОБА_2