Справа № 11-115/2007 Головуючий у 1 інстанції: Василенко Ю.Л.
категорія - ст. 125 ч.2 КК Доповідач: Шахова О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області у
складі

головуючого: судді Салая Г.А. суддів: Шахової О.Г., Білоброва В.Д. з
участю:

потерпілої ОСОБА_3. засудженої
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, уродженець та мешканець с
Корінецьке, Талалаївського району, Чернігівської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений,
має 3-х малолітніх дітей, не працюючий, раніше не судимий;

Засуджений за
ст. 125 ч.2 КК України до 150 годин
громадських робіт.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, уродженка с
Хиже Виноградівського району, Закарпатської області, мешканка с Корінецьке
Талалаївського району, Чернігівської області, громадянка України, українка, з
середньою освітою, студентка Талалаївської філії Дігтярівського професійного
аграрного ліцею Чернігівської області,
одружена, має 3-х малолітніх дітей, раніше не судима.

Засуджена за ст.
125 ч. 2 КК України до 150 годин громадських робіт.

2

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
року

народження, уродженка с Понори
Талалаївського району, мешканка с
Корінецьке Талалаївського району, Чернігівської області, громадянка
України, українка, з середньої спеціальною освітою, працююча художнім
керівником будинку культури с
Корінецьке, одружена, має 2-х неповнолітніх дітей, раніше не судима.

Виправдана за
ст. 125 ч. 1 КК України.

Стягнуто з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, на користь ОСОБА_3. 243 грн. 07 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди та 300 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 543
грн 07 коп.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1. визнані винними та засуджені за те, що ІНФОРМАЦІЯ_5
року, біля 21 години, на подвір'ї господарства ОСОБА_3. розташованого в с Корінецьке
Талалаївського району, на грунті неприязних відносин умисно нанесли ОСОБА_3.
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою лівої половини грудної
клітки та поперека, забою спинки носу, забою обох очей, нижньоочних гематом
обох очей.

ОСОБА_3
обвинувачувалася ОСОБА_2 в тому, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року на подвір'ї власного
господарства на грунті неприязних відносин умисно нанесла останній легкі
тілесні ушкодження та відібрала мобільний телефон.

Не погоджуючись
з вироком суду засуджені ОСОБА_1. та ОСОБА_2 подали апеляції, в яких
зазначають, що вирок є однобічний, необ'єктивний, та не відповідає фактичним
обставинам справи.

Також вони
зазначають, що в порядку приватного обвинувачення, подали скаргу до суду про
притягнення до відповідальності ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
але рішення було прийняте лише по ОСОБА_3., по інших особах рішення не
приймалося. Тому апелянти вважають, що судове слідство проведено однобічно,
необ'єктивно і просять колегію суддів, на підставі вищенаведеного вирок
районного суду скасувати, а справу призначити на новий розгляд в іншому складі
суду.

Вирок суду відносно ОСОБА_3., яким її виправдано, не оскаржується.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженої, яка підтримала свою апеляцію та уточнила
вимоги апеляції, щодо скасування вироку тільки відносно себе та її чоловіка, не
оскаржуючи вирок відносно ОСОБА_3., пояснення потерпілої, яка
вважає вирок законним,
перевіривши матеріали справи
та

3

обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку
діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується сукупністю зібраних доказів і є обґрунтованим.

Сама засуджена
вину свою в злочині, передбаченому ст.125 ч.2 КК України в судовому засіданні
не визнавала, показуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в денний час, разом з ОСОБА_8 та
своїм малолітнім сином ОСОБА_10
водила останніх засівати. ОСОБА_4 запросив хлопців зайти в його будинок
засіяти, вона залишилася чекати їх на подвір"ї. Через деякий час з будинку
вибіг син і повідомив, що в нього забрали гроші та цукерки. За ним вийшла
ОСОБА_3 і почала висловлюватися в її адресу
нецензурними словами і вдарила її. Потім вибіг брат ОСОБА_3 - ОСОБА_8 і
також її вдарив. Вона встигла по мобільному телефону повідомити своєму
чоловікові - ОСОБА_1., що її б"ють і після цього ОСОБА_3 вихопила в неї
телефон. З будинку вибігли ще люди і також били її. Односельці ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, що йшли в той час по вулиці розборонили їх. Вона не
наносила ОСОБА_3. тілесних ушкоджень, тільки відбивалася, а тому і не визнає
своєї вини.

В судовому
засіданні при розгляді апеляції засуджена визнала, що тільки вона умисно наносила побої потерпілій, її чоловік
тілесних ушкоджень останній не наносив, але ОСОБА_3. теж її била.

Засуджений
ОСОБА_1. в судовому засіданні також не визнавав своєї вини в скоєному,
зазначаючи, що прибігши на телефонний виклик своєї жінки до господарства
ОСОБА_4, побачив, що його дружина, ОСОБА_14 та ОСОБА_3. билися між собою. Він
останню не бив, а хлопці, які йшли по вулиці розборонили дівчат.

Хоча засуджені і
не визнавали своєї вини в скоєному, але їх винність доведена дослідженими
доказами в судовому засіданні.

Потерпіла
ОСОБА_3. зазначила, що 14 січня вона разом зі своїми друзями святкувала День
народження своєї доньки. Близько 15 години, засуджена ОСОБА_2 зі своїм сином та
ОСОБА_8 зайшла до неї в будинок без запрошення, сіла до них за стіл, вживала
спиртні напої. Коли засуджена почала себе непристойно вести, вона попросила її
вийти з будинку і виштовхнула її на подвір"я. Ніякого телефону вона у ОСОБА_2
не брала і брати не могла, так як бачила, як вийшовши на вулицю остання
говорила по телефону. Через деякий час,
близько 21 год. засуджена привела свого чоловіка та
інших: ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_15, які в будинку почали палками та кулаками бити
всіх її гостей . її били на подвір"ї
подружжя ОСОБА_1, били по всіх частинах тіла. В зв"язку з отриманими тілесними
ушкодженнями її забрала „швидка" до лікарні.

4

Свідки
ОСОБА_4.,ОСОБА_7., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_14. , ОСОБА_16. суду показали, що разом з засудженою ОСОБА_2 святкували в потерпілої ОСОБА_3. день народження
її доньки , всі вживали спиртні напої. Засуджена стала вести себе
непристойно. Останню намагалися відправити додому, але вона не йшла і ОСОБА_3.
вивела її з кімнати. Через деякий час забігли ОСОБА_2 і ще три чоловіки і
почали їх всіх бити. Ще й на подвір"ї засуджені били потерпілу.

Свідок ОСОБА_8., який прийшов
в будинок потерпілої разом з засудженою, суду показав, що бачив як билися
ОСОБА_2. та ОСОБА_3., але хто розпочав бійку він не знає.

Свідок ОСОБА_17
суду показав, що засуджений ОСОБА_1. приходив до нього додому і просив його
піти з ним до ОСОБА_4, щоб їх побити, так як ті образили його дружину.

Свідок ОСОБА_13
В.І. показав,що йдучи зі ОСОБА_12 та ОСОБА_15 до клубу почули крики й побачили,
що біля двору ОСОБА_18 билися дві жінки, вони їх розборонили. Свідок ОСОБА_15
давав аналогічні показання.

Те, що
засуджена, як вона стверджує, взагалі не заходила в будинок потерпілої,
спростовується показами свідків ОСОБА_4., ОСОБА_14., ОСОБА_6.ОСОБА_7., ОСОБА_5.,
ОСОБА_16. та фотокартками зі святкування дня народження на а.с.44, на яких, як
вона не заперечувала в засіданні апеляційного суду, дійсно зображена вона.

Підстав для
сумніву в правдивості показань потерпілої ОСОБА_3. у колегії суддів не має, оскільки
її показання та показання свідків узгоджуються між собою. І суд обґрунтовано
визнав їх такими, що відповідають дійсності, оскільки їх пояснення
підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Винність
засуджених в скоєному також підтверджується висновками судово-медичних
експертиз (а.с.35-36), де зазначено, що в ОСОБА_3. та ОСОБА_2 маються тілесні
ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров"я, виникли від дії тупих твердих предметів,
що по давності можуть відповідати ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Дані висновки
експертиз суд визнав доказами, оскільки вони науково обґрунтовані і будь-яких
сумнівів у правильності таких висновків суд не мав.

Посилання
апелянтів на те, що вони зверталися зі скаргою приватного обвинувачення до суду
про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, а саме ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7. а суд відносно них не виніс ніякого рішення
безпідставні.

Суддя ,
постановою від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 відмовив
в порушенні кримінальної справи відносно

5

зазначених осіб. Дана постанова
ніким не оскаржувалася і набрала чинності. Крім того, скаргу
приватного обвинувачення подавала тільки ОСОБА_2., а ОСОБА_1. з відповідною скаргою
до суду не звертався.

Таким чином, в
судовому засіданні доведена вина засуджених ОСОБА_1 в нанесенні потерпілій
ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад
здоров'я.

Покарання, яке
призначене судом засудженим відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних, що їх характеризують, їх сімейний стан .

Суд обґрунтовано
стягнув з засуджених, в солідарному порядку, на користь потерпілої збитки,
понесені останньою в зв'язку з її лікуванням та моральні збитки в зазначеному в
вироку розмірі, оскільки це підтверджується доказами по справі.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 379 КПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Вирок
Талалаївського районного суду Чернігівської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2- залишити без
змін.