справа № 1- 12/11р.
В И Р О К

іменем України

14 лютого 2010 року

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді - Соколова О.О.,

при секретарі - Калінько Т.О..,

з участю прокурора - Розинка С.О.,

захисника -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого приватний підприємець, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, і, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно ст..89 КК України не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.172 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи приватним підприємцем (свідоцтво про державну реєстрацію серії ВОІ № 033917), в період з листопада 2009 року по червень 2010 року в порушення вимог ст.ст. 43-46 Конституції України; ст.ст. 21;24;24-1;48 Кодексу законів про працю України використовував працю найманого працівника ОСОБА_3 , яка має дитину віком до чотирнадцяти років та фактично виконувала обовязки продавця, без укладання з нею трудового договору в письмовій формі, без реєстрації їх в органах державної служби зайнятості.

У порушення вимог ст..ст. 253-256 КЗпП ОСОБА_2 виплачував заробітну плату ОСОБА_3 готівкою на руки без обовязкових відрахувань у Пенсійний фонд та Фонди загальнообовязкового державного соціального страхування.

В супереч ст. 29 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 29-30 Закону України „Про оплату праці приватний підприємець ОСОБА_2 не ознайомив ОСОБА_3 під розписку про небезпечні та шкідливі виробничі фактори, не провів інструктаж з техніки безпеки, не повідомив про умови оплати праці, розміри, порядок та строки виплати заробітної плати, підстави згідно яких можуть проводитись відрахування із заробітної плати у випадках передбачених чинним законодавством, не забезпечив достовірний облік виконуваної роботи працівником.

Вищевказані порушення діючого законодавства про працю, які допустив ОСОБА_2 являються грубими, так як вони обмежують трудові права громадян, тягнуть за собою ненадання передбачених законодавством соціальних пільг, компенсацій та ставлять працівників в умови соціальної не захищеності.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні по ч.2 ст. 172 КК України, визнав частково і показав , що він зареєстрований , як фізична особа підприємець , займається продажем товарів, в якості продавців у нього працюють наймані працівники з якими він укладає договори.

У листопаді 2009 року він зателефонував ОСОБА_3 та запропонував їй роботу продавця в кіоску на ринку м. Городня . Вона погодилась і через декілька днів вийшла на роботу.

Офіційно він не оформив ОСОБА_3 на роботу, не укладав з нею договору тільки усно домовився з нею , що буде платити 500 грн .на місяць та про тривалість робочого часу.

Згодом ОСОБА_3 сама не схотіла офіційно оформитись на роботу і не надавала йому необхідних документів для заключення договору.

Внески до Пенсійного Фонду та внески на обовязкове державне соціальне страхування він за ОСОБА_3 не сплачував, так як вона не була офіційно оформлена на роботу.

Інструктаж по техніки безпеки з ОСОБА_3 не проводив , не знайомив її з умовами праці, виплачував заробітну плату готівкою , про що ОСОБА_3 розписувалась в зошиті.

Так як ОСОБА_3 не влаштовувала його як працівниця в кінці травня 2010 року він звільнив її.

Про те ,що у ОСОБА_3 є дитина віком до 14 років , він знав.

Він визнав , що порушив законодавство про працю.

Вина ОСОБА_2 підтверджується показаннями потерпілої та свідків та матеріалами кримінальної справи.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що раніше працювала продавцем у підприємців м. Городні на підставі договорів, які реєструвались в Центрі зайнятості населення.

В листопаді 2009 року до неї зателефонував ОСОБА_2 і запропонував їй роботу продавцем в кіоску на ринку м. Городні, вона погодилась, так як на той момент не мала роботи.

Через деякий час вона вийшла на роботу , офіційно ОСОБА_2 не оформляв її на роботу , відкладаючи це на майбутнє. А коли вона стала наполягати на заключенні з ним договору , ОСОБА_2 поставив умову , що оформить з нею договір , якщо вона відкриє підприємницьку діяльність.

ОСОБА_2 особисто виплачував їй зарплату 500 грн. на місяць, про що вона підписувалась у його зошиті.

Трудової книжки вона немає і до теперішнього часу , працювала по договорам .

На виховання має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5.

В кінці травня місяця 2010 року ОСОБА_2 вигнав її з кіоску і не розрахувався по зарплаті за травень. На її вимоги заплатити зарплату він відповів , що вона не докаже , що працювала у нього.

Вважала, що ОСОБА_2 порушив її права і тепер період роботи в кіоску не увійде в її трудовий стаж , не сплачувались страхові внески.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_3, так як вона працювала продавцем у ФОП ОСОБА_2

Вона також працювала продавцем у зазначеного підприємця. Бачила, що ОСОБА_2 декілька разів виплачував зарплату ОСОБА_3, про Що вона розписувалась не у відомості , а зошиті ОСОБА_2.

В червні 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла сварка за виплату зарплати за травень 2010 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала,що знає ОСОБА_3 , яка працювала продавцем в кіоску на ринку м. Городня , який належав ОСОБА_2 , на яких умовах вона працювала вона не знає. Чула від продавця ОСОБА_4, що у ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був конфлікт з приводу виплати заробітної плати.

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві показав, що познайомився з ОСОБА_3 в грудні 2009 року , вона торгувала миючими засобами в кіоску на ринку , який належить ОСОБА_2 . Він особисто купляв деякі товари у ОСОБА_3. Від її дізнався, що ОСОБА_2 не заплатив зарплату їй за останній місяць перед звільненням. (а.с.39).

Свідок ОСОБА_7 на досудовому слідстві показала, що вона є матірю ОСОБА_3, яка проживає разом з нею та з малолітнім дитям .

В грудні 2009 року її дочка стала працювати в кіоску , який належить ОСОБА_2. Вона також знала , що дочка працює без укладення договору , а також те ,що у дочки з ОСОБА_2 був конфлікт з приводу невиплати зарплати, підчас якого ОСОБА_2 вдарив дочку. (а.с.40).

Свідок ОСОБА_8 на досудовому слідстві показала ,що знає ОСОБА_9 як продавця непродовольчих товарів у кіоску , який належить ОСОБА_2 і то що він сплачував ОСОБА_3 заробітну плату 500 грн. на місяць, а також те ,що ОСОБА_2 не заплатив ОСОБА_3 за місяць зарплату при звільненні. (а.с.41).

Вина ОСОБА_2 підтверджується : актом перевірки (а.с.17), листом Пенсійного Фонду України в Городнянському районі (а.с.84-127), свідоцтвом про народження ОСОБА_10 (а.с.14).

Дослідживши докази суд вважає , що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю , вчиненими щодо матері , яка має дитину віком до 14 років.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує , що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем проживання, його стан здоровя , а також те , що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставини, які згідно ст..66 КК України помякшують покарання , активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини , які згідно ст..67 КК України обтяжують покарання вчинення злочину , щодо особи , яка перебуває в матеріальної залежності від винного.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази:Мобільний телефон, переданий ОСОБА_7 залишити їй.

Відмовний матеріал,переданий в Городнянське РВ УМВС залишити у відділі, зошит обліку товарів , копії чотирьох накладних , аркуш паперу . два аркуші паперу з підписами ОСОБА_3 , запит та відповідь на нього залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід ОСОБА_2- підписка про невиїзд, слід залишити без зміни.

На підстави викладеного, керуючись ст. ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 172 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1000 грн. штрафу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироку законної сили, залишити без змін підписка про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон, який переданий ОСОБА_7 залишити їй. Відмовний матеріал, переданий до Городнянському РВУ МВС залишити і відділі, зошит обліку товарів, копії чотирьох накладних , аркуш паперу, два аркуші паперу з підписами ОСОБА_3 , запит та відповідь на нього залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський райсуд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Соколов О.О.