справа№ 243/4073/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року м.Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю хворого ОСОБА_3
його законного представника ОСОБА_4
захисника- адвоката ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника лікувальної
установи ОСОБА_7
лікарів- психіатрів ОСОБА_8
ОСОБА_9
ОСОБА_10
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Слов`янську письмову заяву головного лікаря Комунальної лікувально- профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про зміну застосованих примусових заходів медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який народився у міст Волгоград РФ, громадянина України,
з середньою освітою, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
30 червня 2015 року на розгляд до суду надійшла письмова заяву головного лікаря Комунальної лікувально - профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про зміну застосованих примусових заходів медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник лікувальної установи - лікар-психіатр ОСОБА_7 доводи письмової заяви підтримала у повному обсязі та пояснила, що згідно ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2014 року, враховуючи те,що на час вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, ОСОБА_3 знаходився у стані неосудності,відносно нього були застосовані примусові міри медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом. Відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2015 року застосування примусового стаціонарного лікування у відділенні зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_3 було продовжено. У результаті проведеного лікування самопочуття хворого ОСОБА_3 поліпшилося; хворий приймав активну участь у трудових процесах і реабілітаційних заходах, дисципліновано приймав призначене лікування; агресивних і суїцидальних тенденцій не проявляє; критично ставиться до скоєного правопорушення і до свого стану; будує плани на майбутнє та настроєний на ведення здорового способу життя.
Посилаючись на висновок комісії лікарів № 14 від 18 червня 2015 року та положення статті 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», представник ОСОБА_7 просила відносно ОСОБА_3 змінити застосовані примусові заходи медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.
Лікар- психіатр ОСОБА_8 - завідуюча першим відділенням КЛПУ « Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» у судовому засіданні пояснила,що у ОСОБА_3 має місце органічний розлад особистості й поведінки, складного ґенеза ( ЧМТ,токсична енцефалопатія, обумовлена тривалим вживанням наркотиків і алкоголю) з вираженим інтелектуально- мнестичним зниженням,з вираженим емоційно - вольовим зниженням і порушеннями, з деградацією особистості по органічному, наркотичному й алкогольному типу. При надходженні у стаціонар для лікування у ОСОБА_3 був наступний психічний статус: контакту доступний,досить орієнтований у всіх видах. На більшість поставлених питань відповідає по-істоті, на деякі ухильно, формально, односкладово. Переважає асенізація. Протягом бесіди в`янув, пасивний,повільний, переважає нестійкий фон настрою, при цьому не завжди адекватно оцінює місце,у яке потрапив, легко афектується. Емоційно нестійкий,лабілен. Мислення грузле,докладне з елементами конкретизації. На момент проведення огляду галюцинаторно-маревних переживань не виявляє. Значно знижен інтелектуально- мнестичні функції. До свого стану критика носить формальний характер.
Враховуючи те,що відповідно до положень Закону України «Про психіатричну допомогу» та положень статті 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів - психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу, ОСОБА_3 був комісійно обстежений 16 квітня 2015 року,про що було складено акт за № 5 .Згідно цього висновку лікарів- психіатрів в результаті проведеного лікування у його психстатусі ще зберігалася емоційна нестриманість, напруженість,мінливий настрій, протягом бесіди зберігалася пасивність, тому комісія прийшла до висновку про те,що стан хворого ОСОБА_3 був без стійкого поліпшення і у квітні 2015 року було звернення до суду з заявою про продовження примусових цих заходів медичного характеру. Така заява судом була задоволена 19 травня 2015 року і відносно ОСОБА_3 підлягали продовженню застосуванню примусові заходи медичного характеру у вигляді стаціонарного лікування зі звичайним наглядом (режимом спостереження).
ОСОБА_3 продовжив курс стаціонарного лікування і 18 червня 2015 року був комісійно обстежений лікарями- психіатрами. В склад цієї входила і вона, як лікар- психіатр- доповідач. На момент огляду психічний статус ОСОБА_3 був наступний: контакту доступний,досить орієнтований у всіх видах. На запитання відповідає у плані питання. Фон настрою рівний, в бесіді активний. Будує реальні плани на майбутнє, настроєний на здоровий спосіб життя. Критично ставиться до зробленого правопорушення й до свого стану, активної психосимптоматики не відзначає,агресивних і суїцидальних тенденцій не проявляє. Враховуючи те,що комісією лікарів- психіатрів було зроблено висновок про поліпшення стану хворого ОСОБА_3 та його стабілізацію, було прийнято рішення про наявність підстав для звернення до суду із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру з проходження стаціонарного лікування у відділенні зі звичайним наглядом(режимом спостереження) на амбулаторне примусове лікування хворого,під час якого він повинен продовжити прийом медикаментів,перебувати під амбулаторним контролем медичного персоналу.
ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву та змінити вид примусових медичних заходів на амбулаторне примусове лікування,зазначивши, що повністю довіряє лікарям і їх медичному висновку, а сам має намір вести здоровий образ життя і у повному обсязі виконувати режим амбулаторного лікування.
Законний представник - ОСОБА_4 ,яка є сестрою хворого, у судовому засіданні зазначила про те,що її брат буде забезпечений належними умовами проживання та догляду за ним. Вона особисто буде здійснювати контроль за постійним виконанням ОСОБА_3 рекомендацій та вказівок лікарів- психіатрів.
Захисник просив задовольнити заяву головного лікаря психіатричної лікарні,зазначивши,що є усі законні підстави для її задоволення - необхідність зміни примусових заходів медичного характеру підтверджена висновком лікарів - психіатрів від 18 червня 2015 року за № 14.
Суд,вислухавши пояснення представників лікувальної установи, думку прокурора та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши надані документи до заяви, суд вважає необхідним змінити вид примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 ,і к такому висновку суд прийшов з наступних підстав.
Згідно ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2014 року, враховуючи те,що на час вчиненні суспільно - небезпечних діянь, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, ОСОБА_3 знаходився у стані неосудності,відносно нього були застосовані примусові міри медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
Відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2015 року застосування примусового стаціонарного лікування у відділенні зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_3 було продовжено.
Відповідно до положень статті 19 Закону України « Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Аналогічні положення щодо продовження,зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені і положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.
Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень частини 1 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Звернення до суду з заявою відносно ОСОБА_3 мало місце за місцем застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру. Ініціатором звернення була належна особа - головний лікар обласної психіатричної лікарні м. Слов`янська.
Як убачається з акту № 14 від 18 червня 2015 року комісійного психіатричного огляду ОСОБА_3 , 1974 року народження, він страждає психічним захворюванням: органічний розлад особистості й поведінки, складного ґенеза ( ЧМТ,токсична енцефалопатія, обумовлена тривалим вживанням наркотиків і алкоголю) з вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням,з вираженим емоційно - вольовим зниженням і порушеннями, з деградацією особистості по органічному, наркотичному й алкогольному типу. Враховуючи поліпшення стану хворого внаслідок стаціонарного лікування, комісія лікарів - психіатрів клопоче перед судом про зміну примусових заходів медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним режимом спостереження (звичайним наглядом) на амбулаторне примусове лікування хворого ОСОБА_3 (а.с. 2-6).
Обгрунтованість необхідності зміни застосованого примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_3 , внаслідок змін у стані його здоров`я, крім лікаря психіатра лікувальної установи ОСОБА_8 , підтвердили у судовому засіданні також інші члени цієї комісії лікарі - психіатри ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність такого висновку комісії лікарів- психіатрів,бо їх висновок складено з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЛПУ « Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та змінити відносно ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 512, 514, 516 КПК України, статтями 94 та 95 КК України, статтею 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», суд
У Х В А Л И В :
Письмову заяву від 26 червня 2015 року головного лікаря комунальної лікувально- профілактичної установи « Обласна психіатрична лікарня м.Слов`янська» ОСОБА_12 задовольнити.
Змінити відносно ОСОБА_3 , 1974 року народження, застосування примусових заходів медичного характеру з проходження стаціонарного примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом (режимом спостереження) на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно нього.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1