Справа № 713/1061/15-к
Провадження №1-кп/713/107/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт, з угодою про примирення укладеною 17 червня 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 16.06.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого востаннє вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.01.2011 року за ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 08.06.2015 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 15.06.2015 року біля 17-00 год. діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед зеленого кольору марки «Україна» вартістю 850,00 грн., власником якого є ОСОБА_4 , своїми діями завдав потерпілій шкоди на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України 17.06.2015 року уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, яка надійшла разом з обвинувальним актом.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України, ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, враховуючи те, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував завдані ОСОБА_4 збитки, щиро розкаявся, сторони угоди узгодили міру покарання ОСОБА_6 у виді арешту на строк три місяці. Крім того, сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, просив затвердити укладену між ним та потерпілою ОСОБА_4 угоду про примирення на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що шкода їй обвинуваченим ОСОБА_6 відшкодована в повному розмірі, претензій матеріального та морального характеру не має, просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України. Підтвердила суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просиво затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 17.06.2015 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК країни, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує умови угоди про примирення укладеної 17.06.2015 року між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту на строк три місяці, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно повідомлення про звільнення ОСОБА_6 08.06.2015 року вибув з Личаківської виправної колонії №30 у Львівській області в зв`язку з відбуттям покарання призначеного вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.01.2011 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, що укладена 17 червня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000339 від 16.06.2015 року, між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання.

Речовий доказ: велосипед зеленого кольору марки «Україна», який згідно постанови про визнання речових доказів від 16.06.2015 року та розписки ОСОБА_4 від 18.06.2015 року знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити за належністю власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1