[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2015 року у кримінальному провадженні №0005848 щодо:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який мешкає в
АДРЕСА_1 , раніше не
судимого,

звільненого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, з закриттям кримінального провадження за ст.ст. 118, 124 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
Таке рішення суд мотивував тим що, минули строки давності для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені ним 31.03.2012 року злочини, передбачені ст.ст. 118, 124 КК України.
Не погоджуючись з рішенням суду, потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції вимог матеріального та кримінального процесуального закону.
На обґрунтування апеляційних скарг, аналогічних за своїм змістом, зазначають, що судом передчасно та необґрунтовано звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Оскільки, звільнення на підставі ст. 49 КК України можливо лише за умови, коли суд переконався, що злочинні діяння, які особі інкримінуються дійсно мали місце, а також містять склад злочину, особа винна у їх вчинення та ці питання необхідно вирішити при постановленні вироку. Тільки після переконання судом винності особи у вчиненні злочину, можна постановити відповідне рішення. Проте, ухвала суду, в порушення вимог ст. 370 КПК України не містить будь-яких посилань на докази, а також в ній відсутня будь-яка оцінка доказів, які б давали суду підстави визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та його вина не доведена, ні спростована. Окрім цього, у рішенні суду відсутня оцінка доказів причетності ОСОБА_8 до більш тяжких злочинів, що, на думку потерпілих та представника свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Також, зазначають, що матеріали кримінального провадження містять достатньо належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 121 КК України, проте суд не врахувавши в сукупності докази передчасно звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, чим позбавив потерпілих можливості виклику у судове засідання для допиту свідка подій.
Крім цього, зазначають, що під час розгляду клопотання судом залишено поза увагою те, що:
- обвинуваченим не надано жодних доказів того, що строки притягнення його до кримінальної відповідальності не зупинялись чи не переривались, зокрема, що він не ухилявся від слідства та суду, а також того, чи притягувався ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності після вчинення злочинів і до постановлення ухвали, що позбавляло суд можливості, без з`ясування цих питань, звільнити обвинуваченого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України;
- в матеріалах кримінального провадження міститься цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , якому не була надана будь-яка правова оцінка.
Водночас, вказують, що потерпілий ОСОБА_5 не був ознайомлений із матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК, однак суд не зважаючи на не відкриття матеріалів потерпілому, досліджував зібрані досудовим розслідуванням докази, чим грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Також, апеляційну скаргу подано прокурором в провадженні, в якій прокурор вважаючи ухвалу суду незаконною, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню, просить її скасувати кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового провадження.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, зазначає, що судом не враховано, що під час судового розгляду, в порядку ст.333 КПК України було призначено судово-медичну експертизу, яку суд після її проведення повинен був дослідити, та розглянути клопотання учасників судового розгляду з приводу подальшої кваліфікації дій обвинуваченого та дослідження обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Тому, на думку прокурора, суд в порушення ст.ст. 410, 411 КПК України прийняв передчасне рішення, яке призвело до неповноти судового розгляду та уникнення винної особи від кримінальної відповідальності.
Водночас, зазначає, що залишення поза увагою доказів, які могли істотно вплинути на правильність кваліфікації, призвели до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Також прокурор, потерпілі та представник потерпілого, вказують на порушення судом вимог кримінального процесуального закону, що виразилось у порушенні прав потерпілого ОСОБА_5 , який не був належним чином, у відповідності до ст.ст. 134, 135 КПК України викликаний в судове засідання.
Тому, на думку прокурора, вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності є передчасним та неможливим, оскільки потребує повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин вчинення інкримінованого злочину, тобто розгляду справи в повному обсязі та вирішення вірної кваліфікації дій обвинуваченого, що свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді, потерпілих та їх представників, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурора, який частково підтримав апеляційні скарги, обвинуваченого, який заперечував проти їх задоволення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, докази того, що він про час та місце судового розгляду належним чином був повідомлений в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Вище наведене, на думку колегії суддів, є порушенням ст. 325 КПК України, щодо наслідків неявки потерпілого та згідно п.5 ч.2 ст. 412 КПК України безумовною підставою для скасування судового рішення.
Таким чином апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора у провадженні підлягають задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

При цьому враховуючи вимоги ч.2 ст. 415 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості перевіряти інші доводи апелянтів, зокрема, щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, тому вони підлягають перевірці під час нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст.404,407,412,415 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та прокурора у провадженні задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2015 року у кримінальному провадженні №0005848 щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1149/15
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1