Справа № 1-527/12
Провадження № 1/1015/269/2012
В И Р О К

іменем України

17.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Литвиненка Р.С.

захисника ОСОБА_1

законного представника неповнолітнього ОСОБА_2

представника служби у справах дітей

Києво-Святошинської районної

адміністрації Київської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має базову загальну середню освіту, студент ІІІ курсу Кивського професійного електромеханічного ліцею за спеціальністю електрик, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має базову загальну середню освіту, студент ІІІ курсу Кивського професійного електромеханічного ліцею за спеціальністю автослюсар-токар, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

24.12.2011 року близько 23 години неповнолітній ОСОБА_4, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_5, маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, навпроти паркану жилого будинку №8/1, підійшли до ОСОБА_7 та застосовуючи відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, що виразилося в нанесенні ОСОБА_6 удару кулаком в обличчя ОСОБА_7, від якого останній впав на землю та втратив свідомість. Після цього, користуючись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_6 з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 заволодів його гаманцем з грошовими коштами в сумі 1200 доларів США (згідно курсу НБУ вартість 1 долара США станом на 24.12.2011 року становить 7,9893 грн., тобто на загальну суму 9587,16 грн.), 2150 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 1100», який для потерпілого матеріального значення не має, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Djuice» за номером , яка для потерпілого матеріального значення не має, на рахунку якої було 10 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникли, викрадене розділили між собою та розпорядилися ним за власним розсудом, своїми умисними діями спричинили ОСОБА_7 Степанвичу матеріальну шкоду на суму 11747,16 грн.

24.12.2011 року близько 23 години неповнолітній ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_4, маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, навпроти паркану жилого будинку №8/1, підійшли до ОСОБА_7 та застосовуючи відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, що виразилося в нанесенні ОСОБА_6 удару кулаком в обличчя ОСОБА_7, від якого останній впав на землю та втратив свідомість. Після цього, користуючись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_6 з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 заволодів його гаманцем з грошовими коштами в сумі 1200 доларів США (згідно курсу НБУ вартість 1 долара США станом на 24.12.2011 року становить 7,9893 грн., тобто на загальну суму 9587,16 грн.), 2150 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 1100», який для потерпілого матеріального значення не має, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Djuice» за номером , яка для потерпілого матеріального значення не має, на рахунку якої було 10 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникли, викрадене розділили між собою та розпорядилися ним за власним розсудом, своїми умисними діями спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 11747,16 грн.

24.12.2011 року близько 23 години ОСОБА_6, за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_4, маючи злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, навпроти паркану жилого будинку №8/1, підійшли до ОСОБА_7 та застосовуючи відносно нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, що виразилося в нанесенні ОСОБА_6 удару кулаком в обличчя ОСОБА_7, від якого останній впав на землю та втратив свідомість. Після цього, користуючись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_6 з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_7 заволодів його гаманцем з грошовими коштами в сумі 1200 доларів США (згідно курсу НБУ вартість 1 долара США станом на 24.12.2011 року становить 7,9893 грн., тобто на загальну суму 9587,16 грн.), 2150 гривень, мобільний телефон марки «Nokia 1100», який для потерпілого матеріального значення не має, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Djuice» за номером , яка для потерпілого матеріального значення не має, на рахунку якої було 10 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникли, викрадене розділили між собою та розпорядилися ним за власним розсудом, своїми умисними діями спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 11747,16 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав, підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що в двадцятих числах грудня 2011 року, точної дати він не пригадує, приблизно о 19 годині прийшов до центру с. Княжичі Києво-Святошинського району Київської області, а саме до магазину, розташованого по вул. Леніна, 2, де зустрів своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Через якийсь час до них підійшов незнайомий чоловік, який попросив у них цигарку, яку йому дав ОСОБА_6. Чоловік запропонував пригостити їх чимось, на що вони попросили його купити їм енергетичні напої. Чоловік зайшов у магазин і через деякий час повернувся до них з напоями в банках «Ред Бул» та «Берн». Віддавши енергетичні напої чоловік пішов до кафе, розташованого поряд з магазином, а вони залишилися біля магазину та продовжували спілкуватися. Коли близько 23 години вирішили йти додому, з кафе вийшов чоловік, який їх пригощав. Він запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пограбувати його, оскільки той їх пригощав, а значить у нього є гроші. Чоловік пішов по вул. Леніна в напрямку дитячого садка, а вони пішли за ним. Наздогнавши чоловіка, коли той був у темному місці, ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком в обличчя, від чого чоловік впав. Коли чоловік лежав, ОСОБА_4 випадково зачепив того ногою по плечу, оскільки було дуже темно. Віталій нахилився та підняв гаманець і мобільний телефон, які лежали поряд з чоловіком. Юрій в цей час стояв позаду них з ОСОБА_6. Забравши речі, вони пішли додому до ОСОБА_6. В гаманці виявилося 1200 доларів США та трохи більше 200 гривень. За гривні вони купили собі чіпси та «кока-колу», а долари США розділили порівну між собою. Мобільний телефон залишився у ОСОБА_6, а гаманець той викинув до каналізації поблизу свого будинку. Ще якийсь час вони були у ОСОБА_6 вдома, грали в карти, а потім розійшлися по домівках. Отримані 400 доларів США ОСОБА_4 витратив на власні потреби.

У вчиненому підсудний ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що потерпілому повністю відшкодовано завдану його діями шкоду, зазначив, що зробив належні висновки для себе та в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав, підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що в двадцятих числах грудня 2011 року, точної дати він не пригадує, близько 20 години, коли він перебував у ОСОБА_6 в гостях, до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітися біля магазину, на що вони з ОСОБА_6 погодилися та в подальшому зустрілися, як і домовлялися. Через якийсь час до них підійшов незнайомий чоловік, який попросив у них цигарку, яку йому дав ОСОБА_6. Чоловік запропонував пригостити їх чимось, на що він та ОСОБА_6 відмовилися, а ОСОБА_4 попросив купити енергетичні напої. Чоловік зайшов у магазин і через деякий час повернувся до них з напоями в банках «Ред Бул» та «Берн». Віддавши енергетичні напої чоловік пішов до кафе, розташованого поряд з магазином, а вони залишилися біля магазину та продовжували спілкуватися. Коли близько 23 години вирішили йти додому, з кафе вийшов чоловік, який їх пригощав та пішов по вул. Леніна в напрямку дитячого садка, а вони пішли за ним, оскільки проводили додому ОСОБА_4. ОСОБА_4 запропонував йому та ОСОБА_6 пограбувати чоловіка, оскільки той їх пригощав, а значить у нього є гроші. Наздогнавши чоловіка, коли той був у темному місці, ОСОБА_6 наніс тому один удар кулаком в обличчя, якою рукою він не бачив, від чого чоловік впав. Віталій забрав у гаманець і мобільний телефон чоловіка, але звідки він їх діставав не бачив, оскільки в цей час стояв позаду ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Забравши речі, вони пішли додому до ОСОБА_6. В гаманці виявилося 1200 доларів США та трохи більше 200 гривень. За гривні вони купили собі чіпси та «кока-колу», а долари США розділили порівну між собою. Мобільний телефон залишився у ОСОБА_6, а пустий гаманець викинули до каналізації поблизу будинку ОСОБА_6 Ще якийсь час вони були у ОСОБА_6 вдома, грали в карти, а потім розійшлися по домівках. Отримані 400 доларів США ОСОБА_5 витратив на власні потреби.

У вчиненому неповнолітній підсудний ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що потерпілому повністю відшкодовано завдану його діями шкоду, зазначив, що зробив належні висновки для себе та в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав, підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що в двадцятих числах грудня 2011 року, точної дати він не пригадує, приблизно о 20 годині, коли у нього в гостях був ОСОБА_5, на телефон останньому подзвонив ОСОБА_4 та запропонував їм зустрітися біля магазину, на що вони погодилися. Зустрівшись, вони спілкувалися, а через якийсь час до них підійшов незнайомий чоловік, який попросив цигарку, яку він йому дав. Чоловік запропонував пригостити їх чимось, на що вони попросили його купити енергетичні напої. Чоловік зайшов у магазин і через деякий час повернувся до них з напоями в банках «Ред Бул» та «Берн». Віддавши енергетичні напої чоловік пішов до кафе, розташованого поряд з магазином, а вони залишилися біля магазину та продовжували спілкуватися. Коли близько 23 години вирішили йти додому, з кафе вийшов чоловік, який їх пригощав. Чоловік пішов по вул. Леніна в напрямку дитячого садка, а вони пішли за ним, оскільки проводили додому ОСОБА_4. ОСОБА_4 запропонував пограбувати чоловіка, оскільки можливо у нього є гроші. Наздогнавши чоловіка, коли той був у темному місці, ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком в обличчя, від чого чоловік впав. ОСОБА_6 нахилився та підняв гаманець і мобільний телефон, які лежали поряд з чоловіком та можливо випали, коли той впав. Забравши речі, вони пішли до нього додому. В гаманці виявилося 1200 доларів США та трохи більше 200 гривень. За гривні вони купили собі чіпси та «кока-колу», а долари США розділили порівну між собою. Мобільний телефон залишився у нього, а гаманець він викинув до каналізації поблизу свого будинку. Отримані 400 доларів США ОСОБА_6 витратив на власні потреби. В подальшому викрадений мобільний телефон марки «Nokia 1100» чорного кольору він подарував своєму брату ОСОБА_8, не розповідаючи про те, звідки взяв його. Згодом дізнався, що брат викинув телефон, з яких причин йому невідомо.

У вчиненому підсудний ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що потерпілому повністю відшкодовано завдану його діями шкоду, зазначив, що зробив належні висновки для себе та в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Крім визнання підсудними вини у предявленому їм обвинуваченні, вина підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується іншими доказами, які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст.ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_7, який будучи допитаним на досудовому слідстві пояснив, що 24.12.2011 року після обіду отримав заробітну плату в розмірі 800 доларів США та 2400 гривень на будівництві церкви в с. Жорнівка. Крім того, ввечері позичив у свого брата ОСОБА_9 ще 400 доларів США. Вказані кошти він планував витратити на влаштування весілля своєї доньки. Він поклав гроші до гаманця коричневого кольору, який відкривається як паспорт. Ввечері з робітниками за місцем тимчасовго ї проживання вони вирішили відсвяткувати закінчення роботи, оскільки за день-два планували їхати на Закарпаття. Під час святкування було пять чоловік: його брат ОСОБА_9, син ОСОБА_10, брати ОСОБА_9 та ОСОБА_11, та ще один чоловік на імя ОСОБА_9. Під час святкування вони вживали алкогольні напої, сам він випив грам 100 горілки. Після того, як повечеряли, він вирішив піти в магазин за продуктами. Біля магазину побачив місцевих хлопців, яких вгостив напоями. Після цього зайшов у кафе, розташоване в сусідньому від магазину приміщенні, де зустрів наглядно знайомих хлопців, підсів до них та почав вживати з ними алкогольні напої, випив приблизно 4-5 пляшок пива, при цьому закушував рибкою анчоусом. Крім того, всім, хто сидів поряд з ним, купував також пиво, і за себе та за них розраховувався сам. Скільки часу перебував в кафе не памятає. Скільки при цьому витратив грошей в кафе також не памятає, але це було приблизно 200 гривень. Після вживання алкоголю він вирішив зайти в гості до товариша Петра, який проживає неподалік. З кафе виходив один, після чого направився до товариша по вул. Леніна в напрямку с. Музичі, по дорозі відкрив гаманець і подивився, що гроші навісці, а саме 1200 доларів США купюрами по 100 доларів США, 2000 гривень купюрами по 200 гривень, та близько 150 гривень дрібними купюрами. Проходячи по вул. Леніна в с. Княжичі неподалік дитячого садка, почув, що позаду нього хтось йде, обернувшись побачив трьох чоловік, і в цей момент йому було нанесено удар кулаком в обличчя. Удар наніс хлопець, який йшов посередині, зростом близько 170-180 см, середньої тіло будови, обличчя якого він не дуже запамятав, ніс у якого був трохи зігнутий. На голові у нього був капюшон, на хлопцеві була темна куртка. Цього хлопця він бачив біля приміщення кафе в якому відпочивав. Припускає, що при зустрічі вказаного хлопця міг би впізнати. Другий хлопець був зростом близько 160-165 см, худої тіло будови, вдягнений в куртку без капюшону, мав світле волосся, його обличчя не запамятав, але припускає, що зможе його впізнати. Третього хлопця детально не встиг роздивитися, але припускає, що впізнати все одно зможе. Від удару, який йому нанесли, він впав на землю і втратив свідомість, чи били його ще не знає. Вулиця, де йому нанесли удар. Була не освітлена. Прийшовши до свідомості, виявив відсутність гаманця, який лежав у зовнішній кишені куртки, та мобільний телефон марки «Нокіа 1100» з сім-карткою мобільного оператора «Діджус» 096-800-48-72, на рахунку якої було близько 10 гривень. Мобільний телефон він придбав в 2011 році за 150 гривень. Гаманець, мобільний телефон та сама сім-картка до нього матеріального значення на даний час не представляють. Мають значення тільки гроші та гроші на рахунку сім-картки. Після цього він направився до місця свого проживання, і розповів своїм колегам, на що вони йому повідомили, щоб менше пив, пішов у лікарню та звернувся в міліцію, але оскільки мав їхати в Закарпаття, до місця свого проживання він не хотів нікуди звернутися. Приїхавши до себе в с. Угля до лікарні та міліції не звертався, а коли повернувся до Київської області, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів (а.с. 24-26). Від предявлення цивільного позову потерпілий ОСОБА_12 відмовився, оскільки підсудними йому було відшкодовано завдану їх діями шкоду (а.с. 22);

- постановою від 10.04.2012 року про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння майном ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_7 від 09.04.2012 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняття міри до невідомих осіб, які 24.12.2011 року близько 00 годин в с. Княжичі на вул. Леніна відкрито заволоділи грошима в сумі 1200 доларів США, 21150 гривень та мобільний телефон марки «Нокіа 1100», після того, як побили його та він втратив свідомість (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 09.04.2012 року, під час якого в присутності двох понятих було оглянуто ділянку дороги по вул. Леніна, 8/1, в с. Княжичі Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 5); довідкою Національного Банку України про офіційний курс долара США по відношенню до гривні станом на 23.12.2011 року (а.с. 21); протоколом про предявлення осіб для впізнання від 11.04.2012 року, під час якого ОСОБА_7 серед інших впізнав ОСОБА_4 як особу, яка була з невідомими, які заволоділи його грошима (а.с. 36-37); протоколом про предявлення осіб для впізнання від 11.04.2012 року, під час якого ОСОБА_7 серед інших впізнав ОСОБА_5 як особу, яка була тоді, коли заволоділи його грошима (а.с. 38-39); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.04.2012 року, під час якого ОСОБА_5 показав місце, де він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили розбій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, 8/1 (а.с. 40-41); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.04.2012 року, під час якого ОСОБА_4 показав місце, де він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили розбій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, 8/1 (а.с. 42-43); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.04.2012 року, під час якого ОСОБА_6 показав місце, де він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили розбій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, 8/1 (а.с. 44-46); постановою від 27.04.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 47); постановою від 24.05.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 304 КК України (а.с. 161); постановою від 28.05.2012 року про виділення матеріалів з кримінальної справи для проведення додаткової перевірки (а.с. 162); рапортом від 28.05.2012 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про виявлення в діях ОСОБА_8 ознак складу злочину, передбаченого ст. 198 КК України (а.с. 163).

За таких обставин, суд визнає, що підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час розгляду справи в суді, а також потерпілий ОСОБА_7 на досудовому слідстві, давали правдиві покази, які підтверджуються сукупністю досліджених в ході судового слідства письмових доказів.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_4 у вчинені злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного ОСОБА_4

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, особу підсудного, який вчинив злочин, будучи неповнолітнім, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, навчається, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, відсутності претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілого, враховуючи встановлені судом обставини, які помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь вчиненого ним діяння, приходить до переконання про можливість призначення підсудному ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче, від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України, з випробуванням, оскільки приходить до переконання, зважаючи на вік підсудного та його ставлення до вчиненого, усунення завданої його діями шкоди, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 у вчинені злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу неповнолітнього підсудного ОСОБА_5

Призначаючи покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_5, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, особу неповнолітнього підсудного ОСОБА_5, який вчинив злочин вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, навчається, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням ставлення неповнолітнього підсудного до вчиненого, відсутності претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілого, думки представника служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо доцільної форми перевиховання неповнолітнього підсудного ОСОБА_5, враховуючи встановлені судом обставини, які помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь вчиненого ним діяння, приходить до переконання про можливість призначення неповнолітньому підсудному ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче, від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України, з випробуванням, оскільки приходить до переконання, зважаючи на вік підсудного та його ставлення до вчиненого, усунення завданої його діями шкоди, що виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_6 у вчинені злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного ОСОБА_6

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, особу підсудного ОСОБА_6, який вчинив злочин вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, відсутності претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілого, зважаючи на перебування на утриманні ОСОБА_6 його непрацездатної матері ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, враховуючи встановлені судом обставини, які помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь вчиненого ним діяння, приходить до переконання про можливість призначення підсудному ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижче, від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України, з випробуванням, оскільки приходить до переконання, зважаючи на вік підсудного та його ставлення до вчиненого, усунення завданої його діями шкоди, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (пяти) років позбавлення волі на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (пяти) років позбавлення волі на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (пяти) років позбавлення волі на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, захисником, законним представником, а засудженими в той же строк, з часу отримання ними копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.