Справа № 1-28/11
Провадж.№ 1/481/10/2014
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2014 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Постановою Новобузького районного суду від 29 липня 2004 року, при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (справа під головуванням судді ОСОБА_8 ) у зв`язку з переховуванням від суду підсудного ОСОБА_4 , матеріали справи по його обвинуваченню були виділені в самостійне провадження, яке зупинено до його розшуку. Стосовно інших підсудних ОСОБА_5 Павлій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 13 серпня 2004 року постановлено обвинувальний вирок суду.

19.03.2007 року до суду надійшло повідомлення від Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області про те, що ОСОБА_4 знаходиться на території Російської Федерації (Колосовський район Омської області).

05.06.2007 року судом направлено клопотання до правоохоронних органів Російської Федерації про видачу підсудного ОСОБА_4 , проте 04.12.2007 року на адресу суду надійшов лист від Міністерства юстиції України з додатком повідомлення Генеральної прокуратури Російської Федерації від 01.11.2007 року, про відмову у видачі вказаної особи з підстав встановлених п.п. 1 «а» ст.. 6 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 р, оскільки ОСОБА_4 має громадянство Російської Федерації. При цьому Генеральною прокуратурою РФ наголошено, що за відповідним дорученням компетентних органів України, Генеральна прокуратура РФ готова організувати кримінальне переслідування ОСОБА_4 згідно з російським законодавством.

Таким чином, оскільки обставини, що викликали зупинення провадження у даній кримінальній справі відпали, суд вважає за необхідне провадження у справі відновити.

В той же час, за Постановою Верховної Ради України від 19.09.2013 року № 604 головуючого по вказаній справі суддю ОСОБА_8 було звільнено з займаної посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

В силу п. 3.1.10 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням керівника апарату Новобузького районного суду від 04.10.2013 року призначено повторний автоматичний розподіл зазначеної справи, який визначив головуючу по цій справі суддю ОСОБА_1 .

З зазначених підстав кримінальну справу обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, слід прийняти до свого провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 та 4 ст. 471 КК України (в редакції 1960 року) міжнародна правова допомога у кримінальних справах надається і отримується на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Центральними органами України щодо міжнародної правової допомоги є, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Генеральна прокуратура України та Міністерство юстиції України. Генеральна прокуратура України звертається із запитами про міжнародну правову допомогу та розглядає запити (доручення) компетентних органів іноземних держав у справах на стадії досудового слідства, а Міністерство юстиції України - у справах на стадії судового слідства.

У разі якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено безпосередній порядок зносин під час надання міжнародної правової допомоги, визначеним таким договором органам надаються повноваження, передбачені частиною третьою цієї статті.

Міжнародний договір, який підлягає застосуванню при вирішенні питання про передачу вказаної кримінальної справи до компетентних органів Російської Федерації для продовження кримінального переслідування, є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (далі Мінська Конвенція), учасниками якої є держави Україна та Російська Федерація, оскільки вказаний документ, на відміну від інших міжнародних договорів, що також регулюють вирішення вказаних питань, ратифікований Російською Федерацію на час вчинення злочину по вказаній кримінальній справі (01.06.2004р.)

Згідно із статтею 72 Мінської Конвенції Кожна Договірна Сторона зобов`язується за дорученням іншої Договірної Сторони здійснювати у відповідності зі своїм законодавством карне переслідування проти власних громадян, підозрюваних у тому, який вони зробили на території запитуючої Договірної Сторони злочин.

Відповідно до положень ст. 80 Мінської Конвенції зносини з питань видачі, карного переслідування, а також виконання слідчих доручень, що торкаються прав громадян і потребуючих санкцій прокурора, здійснюються генеральними прокурорами (прокурорами) Договірних Сторін.

Положеннями вказаного міжнародного договору не передбачено передачі кримінального переслідування на стадії судового розгляду справи.

Відтак, за практикою, що на даний час склалася у питанні передачі кримінального переслідування до всіх компетентних установ держав-учасниць СНД (з якими питання надання правої допомоги врегульовані саме Мінською Конвенцією, кримінальні справи, що перебувають у провадженні суду стосовно осіб, які не є громадянами України, але є громадянами держав СНД і виїхали за межі України (або переховуються від судових органів) за процесуальним рішенням суду надсилаються до територіального прокурора для встановлення строків досудового розслідування і вирішення питання про передачу кримінального переслідування. У випадку, якщо суд зупинив судове слідство у зв`язку з розшуком особи, таке слідство відновлюється.

У подальшому кримінальна справа через прокуратуру обласного рівня надсилається до Генеральної прокуратури України, яка за наявності підстав спрямовує його за належністю до відповідного компетентного органу іноземної держави.

Окрім цього, слід зазначити, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за його вчинення, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України ще не сплив.

Керуючись ст. ст. 471, 473, 481 КПК України (в редакції 1960 року), суд

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, - прийняти до свого провадження та відновити провадження у вказаній справі.

Провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України направити прокурору Новобузького району Миколаївської області для встановлення строків досудового розслідування і вирішення питання про передачу кримінального переслідування згідно з положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1