Справа № 1904/1066/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2012 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Козяр Л.В.

при секретарі Стасюк О.Д.

з участю прокурора Миколаїва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Копичинці у ВК-112 справу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого СИНОВИЦЬКОГО IBAHA ІВАНОВИЧА, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, до засудження не працював, раніше судимий:

1. 11.01.2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі iз застосуванням ст. 104 КК України з іспитовим строком на 1 piк. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2005 року звільнений згідно ст. 1 п."а" Закону України "Про амністію".

2. 16.12.2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 11.01.2005 року i остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Засуджений: 23.02.2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.ст. 152 ч.3, 162 ч.2, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16.12.2005 року i остаточно призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 27.06.2007 року, змінено вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23.02.2007 року, перекваліфіковано дії із ст. 162 ч.2 КК України на ст. 162 ч. 1 КК України, в частині засудження за ст. 186 ч.2 КК України вирок скасовано i вважати засудженим за ст.ст. 152 ч.3, 162 ч.1, 70ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16.12.2005 року i остаточно призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Начальника Копичинської ВК №112 від 19.02.2010 р. переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії.

Постановою Начальника Копичинської ВК №112 від 02.12.2011 р. переведений з дільниці соціальної реабілітації до колонії середнього рівня безпеки,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_1 за час перебування в CI30 допустив 1(одне) порушення режиму утримання, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

Міру покарання в Копичинській виправній колонії № 112 відбуває з 02.08.2007 року. За період відбуття покарання допустив 6(шість) порушень режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Однак, після проведеної з ним профілактичної та виховної роботи, змінив свою поведінку в кращу сторону i на даний час характеризується позитивно, стягнення погашені та достроково зняті у встановленому законом порядку. Працевлаштований днювальним медичної частини, до роботи відноситься сумлінно, добросовісно, приймає участь в роботах по благоустрою приміщень та території колонії. Своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад для інших засуджених. За сумлінне ставлення до праці та хорошу поведінку заохочувався адміністрацієюю колонії. Має 5(п'ять) заохочень. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно. До представників адміністраії відноситься ввічливо, виконує їх законні вимоги. Із засудженими не конфліктує, підтримує дружні стосунки. За час відбуття покарання вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється у вчиненому. Відбув три четвертих строку покарання. Мав позов на суму 1678, 60 грн., який повністю відшкодований. За час відбуття покарання засуджений ОСОБА_1 довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації колонії думку прокурора, суд вважає, що ОСОБА_1 своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до роботи по благоустрою приміщень колонії, довів своє виправлення, а тому його слід умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. 407 КПК України, ст.81 КК України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким ,-

ПОСТАНОВИВ:

СИНОВИЦЬКОГО IBAHA ІВАНОВИЧА звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 21 (двадцять один) день.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_2