Справа № 361/7277/14-к
Провадження № 1-кп/361/17/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
====================================================================
16 липня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, працюючого директором ЮА «Територія права», одруженого, маючого малолітню дитину, міра запобіжного заходу не обиралась, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125ч.2 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що 01 червня 2014 року близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_6 , перебував разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони на ґрунті давно тривалих неприязних відносин виник конфлікт, в процесі якого в останнього виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , цього ж дня, близько 14-ї години, ОСОБА_6 , перебуваючи в коридорі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, наніс один удар обухом сокири, яку тримав в правій руці, в праву частину обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого в останнього виникли тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та підшкірної гематоми в області правого скронево-нижньощелепного суглоба.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс ще один удар лівою рукою в область обличчя ОСОБА_7 справа, внаслідок чого в останнього виникли тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми на верхній повіці правого ока.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №67/186 від 07.07.2014р. у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана та підшкірна гематома в області правого скронево-нижньощелепного суглоба, підшкірна гематома на верхній повіці правого ока, садна в лобній області.
Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії: забійна рана-легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а підшкірні гематоми та садна легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчинив злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що він розуміє суть пред`явленого обвинувачення, вину не визнає та щодо нанесення тілесного ушкодження потерпілому пояснив, що дійсно приблизно о 14-й годині 01 червня 2014 року він з дружиною та сином приїхали до будинку бабусі в с.Зазим`є на роковини її смерті. Там вже був потерпілий це його вітчим та мама із сестрою. Між ними із-за майнових претензій на спадщину існує конфлікт. При заході до будинку, коли він ніс кульки з продуктами на нього напав з ножем потерпілий ОСОБА_7 . Від нього він вирвався з допомогою своєї дружини та забіг в кімнату. Весь цей час потерпілий намагався його штрихнути ножем. Потім потерпілий після повернення з кімнати почав погрожувати йому пістолетом, який був в целофановому кульку. Він, обвинувачений в процесі сварки кричав та лаявся. Сокири не було і ударів потерпілому він не наносив. Щодо спричинених тілесних ушкоджень потерпілому то допускає що він міг їх спричинити сам собі.
Відповідаючи на запитання учасників судового процесу пояснив, що процес сварки знімала сестра ОСОБА_10 на мобільний телефон, а після перепред`явлення прокурором обвинувачення визнав, що виражався матом та вказав, що із-за хворої руки не міг нанести удари потерпілому тим паче сокирою.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує конфліктної зустрічі з потерпілим ОСОБА_7 в присутності інших родичів, але при цьому заперечує спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.
Одначе, його винність в інкримінованому злочині встановлена і доведена в процесі судового слідства перерахованими доказами.
- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що при зустрічі з обвинуваченим сталася сварка в процесі якої той наніс йому удар обухом сокири в праву скроню, також наніс удар кулаком. В процесі сварки обвинувачений перекинув стіл з продуктами та пошкодив його сокирою. Пістолета в нього не було, ударів обвинуваченому він не наносив. В процесі конфлікту він наказав ОСОБА_11 знімати на мобільний телефон, що вона при можливості і робила. Ніхто інший йому тілесних ушкоджень не наносив і сам собі він їх не спричиняв. Був освічений судово-медичним експертом.
свідок сторони обвинувачення ОСОБА_9 пояснила суду, що обвинувачений син а потерпілий чоловік і між ними стався конфлікт в процесі якого обвинувачений виражався нецензурними словами, був агресивно настроєний, перекинув стіл з продуктами, рубав сокирою, кинув пляшку в неї, яка розбилась. В процесі коли зчепились обвинувачений і потерпілий, який її захищав то обвинувачений наніс удар обухом сокири в праву скроню потерпілому, була кров та наносив ще удари. Пістолета в потерпілого не бачила і в нього його не було, ніж був на столі, ним різали продукти, хліб. Події конфлікту зняла на мобільний телефон дочка. Після цього поїхали в міліцію написали заяву та взяли направлення на мед освідчення.
- свідок обвинувачення ОСОБА_10 показала суду, що вона була очевидцем конфлікту, що мав місце 1 червня 2014 року в будинку покійної бабусі в с.Зазим`є, куди вона з батьками приїхала пом`янути роковини смерті бабусі. Туди приїхав обвинувачений, її брат, із дружиною та сином. Коли він зайшов в будинок, де вже був накритий стіл висказував різні репліки, почав проявляти своє невдоволення, кинув пляшку з горілкою, яка розбилась, взяв сокиру почав рубати стіл, розкидати продукти. Потерпілий щоб захистити її та дружину сцепився з обвинуваченим, але той вдарив його обухом сокири, а потім ще наносив удари. Рознімали їх вона та дружина обвинуваченого. В батька на правій щоці була кров. В процесі конфлікту вона частинами проводила відеозапис, включаючи камеру мобільного телефона. Вказаний запис наданий до матеріалів справи.
Таким чином, суд, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілого, свідків приходить висновку що між обвинуваченим та потерпілим мав місце конфлікт, в процесі якого потерпілий отримав тілесні ушкодження.
Допитані судом свідки сторони захисту, а саме дружина обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 підтвердили факт конфлікту між обвинуваченим та потерпілим. Зокрема свідок ОСОБА_8 пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 накинувся з ножем на обвинуваченого, а потім побіг до кімнати і повернувшись погрожував пістолетом, що був в кульку. Тілесних ушкоджень в обвинуваченого і потерпілого вона не бачила.
Свідок ОСОБА_12 показала суду, що їй розповіла ОСОБА_8 про конфлікт, який стався 01 червня 2014 року між її чоловіком і вітчимом, в процесі якого останній кидався з ножем на ОСОБА_13 . Також вона була свідком розмови, що потерпілий сам не приймає рішення, йому необхідно радитись. А спір виник і продовжується за спадкове майно.
Свідок захисту ОСОБА_14 показав суду, що йому 01 червня 2014 року подзвонив обвинувачений та заявив, що мав місце конфлікт з вітчимом, який кидався на нього з ножем, там була його дружина і він захищався. До своїх показів додав, що в сім`ї почались конфлікти в зв`язку з розділом спадкованого майна.
Вказані покази свідка захисту ОСОБА_8 суд оцінює критично, оскільки вона перебуває в неприязненних стосунках з потерпілим і його дружиною, а щодо інших показів то такі підтверджують факт конфлікту про яккий їм стало відомо з розмов інших осіб.
Крім показів наданих в судовому засіданні потерпілим, свідками обвинувачення, якими стверджується факт конфлікту і спричинення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 , в судовому засіданні надані та досліджені документи, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, які прилучені до справи.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №67/186 від 07.07.2014р. в потерпілого ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: забійна рана та підшкірна гематома в області правого скронево-нижньощелепного суглоба, підшкірна гематома на верхній повіці правого ока, садна в лобній області та в області правого стегна.
Виявлені тілесні ушкодження утворились не менш ніж від чотирьох дій: забійна рана та підшкірна гематома в області правого скронево-нижньощелепного суглоба - тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею контакту; підшкірна гематома на верхній повіці правого ока, садна в лобній області та області правого стегна тупих предметів по строку можуть відповідати 01 червня 2014 року та відносяться до категорії: забійна рана легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; підшкірні гематоми та садна на тілі легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при освідуванні ОСОБА_7 , вважаю, що при обставинах, вказаних потерпілим при проведені слідчого експерименту могли утворитись: забійна рана та підшкірна гематома в області правого скронево-нижньощелепного суглоба від удару обухом сокири; підшкірна гематомав верхній повіці правого ока та садно в лобній області могли утворитись від ударів кулаком.
Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при освідувані ОСОБА_7 , вважаю, що їх утворення при падінні з вертикального чи близького до нього положення тіла(з висоти власного зросту) малоймовірне.(а.с.67).
Допитаний в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_15 повністю підтвердив висновок судовомедичної експертизи, яку він проводив та відповідаючи на запитання учасників процесу дав роз`яснення та розтлумачив такий. Зокрема, вказав, що точний час нанесення тілесних ушкоджень до хвилин встановити неможливо, можна встановити до доби. Всі тілесні ушкодження, що були виявлені у потерпілого ОСОБА_7 описані у висновку.
Протокол проведення слідчого експерименту від 10.06.2014р. із фототаблицями вказує, що потерпілий ОСОБА_7 під час цієї слідчої дії пояснив і показав яким чином відбувались події під час нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 йому тілесних ушкоджень.(а.с.63-65).
Заява потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 01 червня 2014 року та витяг з кримінального провадження вказують на отримання потерпілим тілесного ушкодження 01.06.2014 року від удару обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.61,66).
Надані потерпілим ОСОБА_7 фотографії та диск, які прилучені до матеріалів кримінальної справи, що були переглянуті судом підтверджують факт конфлікту між обвинуваченим і потерпілим та спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень. Також цими доказами підтверджуються показаи потерпілого і свідків обвинувачення.(а.с.94-102).
Аналізуючи надані обвинуваченим матеріали, а саме протоколи допиту та протокол одночасного допиту осіб від 02 липня 2014 року згідно яких в показах маються неточності то суд приймає їх до уваги, але керуючись вимогами ст.23 КПК України досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. В судовому засіданні допитані потерпілий ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 безпосередньо дали покази, які наведені судом і їм дана оцінка на ряду з іншими доказами, а саме висновками експертиз, показами в суді експерта ОСОБА_15 .
Таким чином, суд аналізуючи надані стороною обвинувачення та потерпілим докази, висновок судово-медичної експертизи, документи, а також приймаючи до уваги покази потерпілого, свідків приходить висновку, що вони є достовірними і достатніми для обґрунтування винності обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини в інкримінованому злочині суд розцінює як один із обраних ним видів захисту своїх інтересів. Разом з тим суд вважає, що обвинувачений таким чином намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. На думку суду його винність встановлена і доведена доказами, які суд встановив, дослідив та надав їм належну оцінку в процесі судового розгляду.
Аргументи обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не наносив удару спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком судово-медичної експертизи а також протоколом слідчого експерименту проведеного з участю потерпілого ОСОБА_7 , фотографіями і диском із записом подій конфлікту.
Посилання обвинуваченого і свідків захисту на наявність в потерпілого пістолета в судовому засіданні не підтверджена.
Інші посилання обвинуваченого на допущенні нібито органом розслідування і прокурором норми Закону суд не приймає до уваги, оскільки оцінка дається тим доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні і надані стороною обвинувачення.
Суд не знаходить в доводах обвинуваченого ОСОБА_6 переконливих аргументів про необ`єктивність судового провадження та про допущення таких порушень, які перешкоджають прийняття рішення по суті.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить висновку, що такі докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою і тому в суду не виникає ніяких сумнівів щодо їх достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення - постановлення обвинувального вироку, який відповідно до вимог ст.370 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому злочині.
Оцінюючи в сукупності, докази встановлені під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить висновку, що повністю доведена винність обвинуваченого ОСОБА_6 в тому що він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_7 , і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.125ч.2 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.125ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався посередньо, раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено, а щодо пом`якшуючих то суд визнає такою те, що в нього на утриманні є малолітня дитина.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання відповідно до санкції ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує наведені обставини, матеріали справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, правову позицію прокурора та думку потерпілого, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, як особа він не є небезпечним для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання відповідно до санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальних витрат немає, речові докази по провадженню диски CD-RW необхідно зберігати при матеріалах справи.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.125ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України не застосовувати.
Речові докази: диски CD-RW необхідно зберігати при матеріалах справи.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1