Номер провадження: 11-кп/785/789/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 20.02.1998 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 215-3 КК України в редакції 1960 року до одного року і шести місяців позбавлення волі, умовно, з іспитовим строком на один рік;

· 22.06.1999 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140, 43 КК України в редакції 1960 року до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

· 23.06.2003 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до двох років позбавлення волі;

· 10.01.2005 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі;

· 04.12.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 та 3 ст. 185, 70, 71 КК України до двох років і одного місяця позбавлення волі;

· 08.07.2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, 395, 70 КК України до одного року і шести місяців позбавлення волі;

· 08.12.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

· 14.06.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року і шести місяців позбавлення волі, строк покарання обчислений з 02.04.2015 року,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, 06.11.2014 року, близько 20 год., знаходячись у маршрутному таксі №168, яке рухалось по вул. Гастело у м. Одесі, з метою викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно викрав з сумки ОСОБА_9 гаманець вартістю 500 грн. у якому знаходились грошові кошти у розмірі 500 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

В апеляційній скарзі, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, захисник обвинуваченого зазначив, що призначаючи покарання його підзахисному, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 страждає на ряд тяжких захворювань, в тому числі ВІЛ (СНІД) та туберкульоз легенів, постійно проживає у м. Одесі, має на утримання двох неповнолітніх дітей, потерпілій у повному обсязі відшкодовано завдані збитки. Санкція ст. 185 ч. 2 КК України передбачає більш м`яке покарання ніж позбавлення волі, тому він просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити його підзахисному покарання у виді арешту строком на шість місяців.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, ніким не заперечується, а дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обгрунтовано визнані судом першої інстанції недоцільними.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом першої інстанції: за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував характер суспільної небезпеки вчиненого злочину та дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом першої інстанції визнано рецидив злочину.

Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, обґрунтовано не знайшовши підстав для призначення більш м`якого покарання.

При цьому, суд апеляційної інстанції зважає також і на те, що обвинувачений раніше був вісім разів судимий за вчинення корисливих злочинів і ці судимості не погашені та знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його стійке небажання ставати на шлях виправлення.

Доводи захисника про неврахування судом стану здоров`я обвинуваченого та його сімейного стану, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, мотивуючи у вироку призначення покарання, суд першої інстанції зазначив, що враховує і ці обставини (т. 2, а.с. 46).

Отже, колегія суддів вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до ст. 65 КК України, правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, відносно нього, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4