1-кп/357/123/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000055 від 03.12.2014 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, несудимого, неодруженого, військовослужбовця строкової служби старшого солдата військової частини польова почта НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Згідно з обвинуваченням ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем строкової служби ЗС України старшим солдатом військової частини НОМЕР_2 , будучи призначеним наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11 липня 2014 року, № 92, стрільцем 1-ї механізованої роти 1-го механізованого батальйону, 7 листопада 2014 року, близько 08-00 год., упорушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, самовільно залишив місце служби - територію розташування військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , і по 12 листопада 2014 року, тобто понад три доби, до військової частини не з`являвся, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання знайомої дівчини у АДРЕСА_3 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Дії обвинуваченого кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, тривалістю понад три доби, але не більше місяця.

31.12.2014 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 з угодою про визнання винуватості, укладеною 30.12.2014 року старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 ..

Згідно з указаною угодою обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на досудовому слідстві, зобов?язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При цьому сторони, приймаючи до уваги наявність у обвинуваченого декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як то добровільне з??явлення із зізнанням, повне та беззаперечне визнання вини і щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, враховуючи особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується, уперше притягується до кримінальної відповідальності, з 03.09.2014 року по 21.10.2014 року у складі військової частини польова пошта НОМЕР_3 приймав участь в антитерористичній операції, узгодили застосування щодо ОСОБА_7 ст. 69 КК України та призначення останньому іншого, більш м?якого покарання, ніж передбачене санкцією ч. 1 ст. 407 КК України - у виді 1 (одного) місяця арешту, з відбуванням указаного покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду, ствердили про добровільність її укладення і просять вказану угоду затвердити.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України, містить необхідні реквізити, формулювання обвинувачення та його належну правову кваліфікацію, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення,

Угода також містить детальне роз?яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження її судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди, підписи сторін.

Зогляду на викладене укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК; дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 407 КК України кваліфіковані правильно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства; права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються.

На переконання суду сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого стороннього впливу, узгоджена сторонами міра покарання, із застосуванням ст. 69 КК, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 грудня 2014 року старшим прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000055 від 03.12.2014 року.

На підставі зазначеної угоди ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання за ст. 407 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК, у виді 1 /одного/ місяця арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк покарання обвинуваченому рахувати від дня взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1