Справа №490/3788/15-к 15.05.2015 15.05.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2015р., якою

продовжено строк дії домашнього арешту ОСОБА_6 у певний період доби до 12 червня 2015 року,-

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і ухвали слідчого судді
Провадження № 11-сс/784/219/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч. 4 ст. 296 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Захисником ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2015р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою: АДРЕСА_1 , у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 ..

Ухвалою слідчого судді продовжено строк дії домашнього арешту ОСОБА_6 у певний період доби до 12 червня 2015 року.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник послався на те, що при постановленні ухвали, слідчим суддею було допущено ряд неточностей, які мають суттєве значення, оскільки в клопотанні прокурора від 06.05.2015р. вказано, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, а в оскаржуваній ухвалі слідчого судді вказано, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України. Крім того, вказав, що слідчий суддя безпідставно послався на наявність ризику можливості ОСОБА_6 в незаконний спосіб впливати на свідків, при цьому не навівши в ухвалі належних і допустимих доказів. Апелянт стверджує, що підозра є необґрунтованою, потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи у нетверезому стані, першою спровокувала конфлікт, внаслідок якого був звалений з ніг та у лежачому стані побитий натовпом нетверезих молодиків підозрюваний ОСОБА_6 , що підтверджується, на думку апелянта, відеозаписом спостережних камер. Зазначив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 проходить курс лікування в умовах денного стаціонару Доманівської ЦРЛ.

Обставини, встановлені слідчим суддею
15.04.2015р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України. Згідно цього повідомлення, 12.04.2015р. близько 21:00год., ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Лексус» під керуванням ОСОБА_10 під`їхали до кафе «Фламінго» за адресою: смт. Доманівка, вул. Радянської Армії 61, залишили автомобіль таким чином, що світло фар заважало відпочивати групі людей, що знаходилися на танцювальному майданчику біля вказаного кафе та святкували проводи до Збройних сил України місцевого мешканця ОСОБА_11 .. До підозрюваних підійшов ОСОБА_12 , який зробив зауваження з цього приводу та вказав, що заклад замовлений. Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підійшли до входу в кафе, де їх зустріла ОСОБА_9 , яка також вказала, що вхід до кафе заборонений. Маючи на меті протиставити себе іншим громадянам, з метою грубого порушення порядку, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 висловилися на її адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_10 завдав ОСОБА_13 удару рукою в обличчя, а ОСОБА_6 схопив її за руки та плечі та штовхнув на підлогу. В подальшому, перебуваючи в приміщенні, підозрювані тривалий час висловлювалися нецензурною лайкою.

15.04.2015р. відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 13.05.2015р., з 21-00год. до 06-00 год..

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строків домашнього арешту на 30 днів. В обґрунтування клопотання вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих дій, в тому числі провести психіатричну експертизу обом підозрюваним.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді більше 5 років позбавлення волі, на даній стадії кримінального провадження підозра, на думку слідчого судді, є обґрунтованою, та підтверджується низкою доказів: протоколом огляду місця події від 13.04.2015р., поясненнями ОСОБА_9 , відеозаписом, поясненнями потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , поясненнями свідків в їх сукупності, висновками судово-медичних експертиз. Слідчий суддя дійшов висновку, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе в незаконній спосіб впливати на свідків, не зник та суттєво не зменшився. Крім того, зазначив, що застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, не є найсуворішим, чи найбільш обтяжливим, а за такого підстав до скасування раніше обраного запобіжного заходу не вбачається.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника з підстав, викладених в ній; прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні про продовження строку дії домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , прокурором вказано на неможливість закінчити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню у зв`язку з тим, що необхідно виконати низку слідчих дій, в тому числі провести психіатричну експертизу обом підозрюваним.

Крім того, слідчий суддя при прийнятті рішення про продовження строку дії домашнього арешту ОСОБА_6 , обґрунтовано прийшов до переконання про те, що підозра вчинення ОСОБА_6 злочину, ґрунтується на низці доказів, а саме: протоколі огляду місця події від 13.04.2015р., поясненнях ОСОБА_9 , відеозаписі, поясненнях потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , поясненнях свідків в їх сукупності, висновках судово-медичних експертиз. Слідчий суддя дійшов висновку, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе в незаконній спосіб впливати на свідків, не зник та суттєво не зменшився. Крім того, вірно зазначив, що застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, не є найсуворішим, чи найбільш обтяжливим, а за такого підстав до скасування раніше обраного запобіжного заходу не вбачається.

В апеляційній скарзі захисник зазначив, що слідчий суддя безпідставно послався на наявність ризику можливості ОСОБА_6 в незаконний спосіб впливати на свідків, проте, клопотання прокурора містить достатньо доказів для того, щоб вважати дані побоювання об`єктивними. Так, в матеріалах кримінального провадження дійсно містяться рапорти слідчих, де зазначено, що потерпіла ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_16 перебувають у пригніченому стані, переживають за своє життя та здоров`я та за здоров`я своїх близьких, оскільки бояться помсти зі сторони підозрюваних (а.с. 130-131).

Крім того, апелянт посилається на наявність неточностей в ухвалі слідчого судді, а саме в частині кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 .. Проте, з аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч.4 ст.296 КК України, старшим слідчим СВ Доманівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_17 12.04.2015р. внесено до ЄРДР за №0000218.

Відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч.2 ст.296 КК України, за фактом хуліганських дій, під час яких ОСОБА_18 та ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження, слідчим СВ Доманівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_19 12.04.2015р. були внесені до ЄРДР за №0000221.

Відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч.1 ст.345 КК України, старшим слідчим СВ Доманівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_20 14.04.2015р. внесено до ЄРДР за №0000225.

13.04.2015р. о 01:00 годині за підозрою у вчинені вищевказаних злочинів ОСОБА_18 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 15.04.2015р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

15.04.2015р. матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 за фактом хуліганських дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 за фактом хуліганських дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 за фактом погрози насильством працівнику правоохоронного органу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000218.

Тому, апеляційний суд вважає, що розбіжності в кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 слід трактувати як технічну описку, яка виникла внаслідок кваліфікації декількох епізодів, наявності декількох підозрюваних, необхідність оцінки участі кожного з них та об`єднання кримінальних проваджень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, прокурор, з врахуванням конкретних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного (наявність міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем проживання, відсутність судимостей), довів наявність ризиків для продовження дії домашнього арешту у певний період доби та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк дії домашнього арешту у певний період доби щодо ОСОБА_6 , а, отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3