Справа № 191/5098/13-к
Провадження № 1-кп/191/285/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Порошиної О.О.,

при секретарі -
Бутенко Н.О.

прокурора - Аракелян
О.В.

обвинуваченого -
ОСОБА_1

представника
потерпілого -ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
Дніпропетровської області
обвинувальний акт та угоду про
примирення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Залісся Большаківського району
Калініградської області, громадянина
України, росіянина, з середньою
освітою, одруженого, не працюючого, в
силу ст.89 КК України не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185
КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2013 року до
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області надійшов
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні відносноОСОБА_1, внесений
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань № 0002235 від 16.09.2013
року у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185
КК України, а також угода про
примирення, яка була укладена 25 жовтня
2013 року між представником потерпілого
ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1.

Відповідно до обвинувального акту від
25.10.2013 року 16 вересня 2013 року о 12.00
годині, ОСОБА_1 знаходячись поблизу
поля №29 яке належить ТОВ «Гарант-Агро»,
розташованого в с.Михайлівка
Синельниківського району
Дніпропетровської області та
достовірно знаючи, що воно перебуває у
власності ТОВ «Гарант-Агро», виявив 8
мішків наповнених початками кукурудзи
та складених в декількох метрах біля
поля в посадці.

Маючи раптово виниклий умисел на
крадіжку чужого майна, шляхом вільного
доступу, за допомогою сили рук переніс
поліетиленові мішки наповнені
початками кукурудзи в автомобіль марки
ВАЗ 21074-120-21 держномер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 та таємно, навмисно,
викрав 160 кг.кукурудзи, яка знаходилася
в 8 поліетиленових мішках вагою 20 кг.
кожен і вартістю 1,5 грн. за один
кілограм, загальною вартістю 240
гривень, чим заподіяв ТОВ «Гарант-Агро»
матеріальний збиток та з місця події з
викраденим зник.

Свою вину у скоєному обвинувачений
ОСОБА_1 визнав.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1
ст.185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

Суд, вивчивши матеріали кримінального
провадження, переконавшись у
добровільності укладення угоди,
вважає, що укладена сторонами угода про
примирення повністю відповідає
вимогам законодавства, оскільки: умови
угоди не суперечать вимогам КПК
України та іншим Законам; слідчими
органами правильно дана правова
кваліфікація дій обвинуваченого; умови
угоди відповідають інтересам
суспільства та принципам гуманізму;
умови угоди не порушують права, свободи
чи інтереси сторін або інших осіб; є всі
обґрунтовані підстави вважати, що
укладення угоди було добровільним;
обвинувачений має можливість виконати
взяті на себе за угодою зобов'язання; є
всі фактичні підстави для визнання
винуватості, узгодженні сторонами вид
і міра покарання не є такими, що не
відповідають ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого.

У підготовчому засіданні
обвинувачений, якому зрозумілі права
та наслідки укладення угоди, безумовно
та беззастережно пояснив про повне
визнання вини та всіх обставин
інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджено, що при
затвердженні угоди ОСОБА_1 буде
призначено покарання за ч.1 ст.185 КК
України у вигляді штрафу у розмірі 60
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст.471 Кримінального
процесуального кодексу України, в
угоді про примирення зазначаються її
сторони, формулювання підозри чи
обвинувачення та його правова
кваліфікація з зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність, істотні
для відповідного кримінального
провадження обставини, беззастережне
визнання підозрюваним чи
обвинуваченим своєї винуватості у
вчиненні кримінального
правопорушення, обов'язки
підозрюваного, узгоджене покарання та
згода підозрюваного, обвинуваченого на
його призначення або на призначення
покарання та звільнення від його
відбування з випробуванням, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 КПК України,
наслідки невиконання угоди ст. 476 КПК
України. В угоді зазначається дата її
укладення, вона скріплюється
підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення суд виходить з
наступного: відповідно до ст.468 КПК
України у кримінальному провадженні
може бути укладена угода між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Судом
встановлено, що ОСОБА_1 цілком розуміє
положення ч.5 ст. 474 КПК України, а також
усвідомлює наслідки невиконання угоди
про примирення відповідно до ст. 476 КПК
України. На підставі пояснень
обвинуваченого судом встановлено, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. Для з'ясування
добровільності укладення угоди судом
оглянуті матеріали кримінального
провадження №0002235, на предмет
наявності скарг підозрюваного, поданих
ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не
суперечать вимогам КПК України та КК
України, інтересам суспільства, а
кримінальне провадження свідчить про
наявність підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_1 погоджується на
призначення узгодженого покарання.
Визначене сторонами покарання
відповідає принципам призначення
покарання та вимогам Закону. При
призначені покарання враховано
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 вчинив злочин середньої
тяжкості, позитивно характеризується,

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого, є його щире каяття,
добровільне відшкодування заподіяної
шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання не
встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право
затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про примирення між
представником потерпілого ОСОБА_2 та
обвинуваченим ОСОБА_1

Речові докази на а.с.27-29 матеріалів
кримінального провадження - залишити у
потерпілого.

Керуючись ст.ст.368, 370, 471, 475 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 25
жовтня 2013 року у кримінальному
провадженні №0002235, що укладена
між представником потерпілого ТОВ
«Гарант-Агро» ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України та призначити покарання у
вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесят)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а саме в сумі 1020 (одна
тис.двадцять) грн. на користь держави.

Запобіжний захід щодо
засудженого ОСОБА_1 не обирати.

Речові докази на а.с.27-29 матеріалів
кримінального провадження - залишити у
потерпілого.

Роз'яснити ОСОБА_1, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення до відповідальності,
встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ч.3 ст.394 КПК України до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд протягом 30 днів з дня
його проголошення. Копію вироку
вручити негайно після його
проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: О. О. Порошина