УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Томенчука
Б.М. ,

суддів Іванів
О.Й., Шайди С. М. ,

з участю: прокурора Каспрук
О.В.

розглянувши
18.10.2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 31 липня
2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя с. Турка, Коломийського району, українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 5.11.2004 року Коломийським
міським судом за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі
з іспитовим строком на 1 рік; 20.01.2005 року Яремчанським міським судом
за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік засуджено: - за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки
позбавлення волі;

· за ст.
186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі;

· за ст.
162 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України йому остаточно призначено 4
роки позбавлення волі, а відповідно
до ст.
71 КК України остаточно визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення
волі.

До
набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_1 3алишено тримання під
вартою, а початок строку відбування
покарання йому обчислено рахувати з 1.06.2007 року.

Цивільні позови
задоволено.

Постановлено
стягнути із засудженого на користь:

ОСОБА_2
1488, 5грн. майнової шкоди;

ОСОБА_3 1500грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_4 В. 4900грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_5710грн.
матеріальної шкоди;

ОСОБА_6 157грн.
матеріальної шкоди;

ОСОБА_7 1890грн.
матеріальної шкоди.

Судом також
вирішено питання щодо речового доказу.

Справа №
11-421/2007р. Головуючий
у І інстанції Кавацюк М. Ф.

Категорія ст.
186 ч.3 КК України Доповідач:
Томенчук Б.М.

Згідно
вироку ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що 4.09.2006 року він таємно викрав із
господарства ОСОБА_5, що АДРЕСА_1, майна на суму 710грн.

23.01.2007
року проник в приміщення будинку ОСОБА_3 ,
що в с. Мала Кам"янка,
звідки викрав майна на суму 1500грн.

13.03.2007
року із приміщення будинку ОСОБА_2, що в
с. ГР'ядики таємно
викрав майно на суму 1488грн. 50коп.

17.04.2007
року із приміщення гаража кооперативу НОМЕР_1,
який належить гр.ОСОБА_4 таємно викрав мопед „Кануні" вартістю
4500грн.

17.01.2007
року із приміщення будинку, що належить
гр. ОСОБА_7 в с. ГГ'ядики таємно викрав майно на суму 890грн., а 19.02.2007 року з її ж господасртва таємно
викрав майна на суму 1000грн.

8.04.2007
року із приміщення будинку АДРЕСА_2 і належить гр.ОСОБА_6 відкрито викрав гроші
на продукти харчування на суму 157грн.,
після чого застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи
здоров"я потерпілої, зв"язав
її і з місця скоєння злочину втік.

Крім
того, ОСОБА_1 протягом грудня 2006 року
по 21.05.2007 року 10 разів шляхом пошкодження вікон чи дверей помешкань
громадян міста та району незаконно проникав до їх житла, чим порушував недоторканість житла громадян.

В
апеляції на вирок засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій,
вважає, що судом йому призначено
надто суворе покарання, оскільки не
враховано ряд пом"якшуючих обставин. Просить пом"якшити призначене
покарання.

Заслухавши
доповідь судді, доводи прокурора про
законість та обгрунтованість вироку, яка
одночасно подала письмове клопотання прокурора,
який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, про відкликання апеляції, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та мотиви апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначених у вироку злочинів
відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам і в апеляції не
оспорюється.

Кваліфікація
неправомірних дій ОСОБА_1 3а ст. ст. 185 ч.3,
186 ч.3, 162 ч.1 КК України також
відповідає встановленим судом обставинам.

Що ж
стосується призначеного ОСОБА_1у покарання,
то воно відповідає вимогам ст. 65
КК України, оскільки при вирішенні цього
питання судом були враховані всі ті обставини,
що пом"якшують покарання,
які були встановлені по справі.

При
призначенні покарання судом першої інстанції також було враховано ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів та особу засудженого, в зв"язку із чим йому і було призначено
мінімальний строк передбачений санкцією ч.3
ст. 186 КК України.

При
таких обставинах, колегія суддів
вважає, що апеляцію засудженого слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 3алишити без задоволення,
а вирок Коломийського міськрайонного суду від 31 липня 2007 року
відносно ОСОБА_1 - без змін.