Провадження 11-кп/792/227/15
Категорія: ч.3 ст. 191 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000287 від 01.11.2014 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2015 року
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше судимого:
- 05.12.2013 року вироком Хмельницького міськрайонного суду за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,
засуджено за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1500 грн.
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ташкент Республіка Узбекистан, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого в ТОВ „Волочиськ Агро, раніше не судимого,
засуджено за ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1500 грн.
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Тарноруда Волочиського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_4 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого на ст. Гречани ДТГО „Південно Західна залізниця, раніше не судимого,
засуджено за ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1300 грн.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 31 жовтня 2014 року, ОСОБА_9 , будучи машиністом тепловоза відокремленого підрозділу "Локомотивне депо Гречани" Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", за попередньою змовою з особою, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження, та за пособництва складача вагонів цього ж об`єднання ОСОБА_10 , а також ОСОБА_8 , вчинили привласнення дизельного палива, яке було їм ввірене та перебувало у їх віданні, за наступних обставин.

Так, 31 жовтня 2014 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_9 та особа, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на привласнення майна, яке їм було ввірене та перебувало у їх віданні, за участю пособника ОСОБА_10 , знаходячись в локомотиві М62-1649, під час руху у складі вантажного потягу, на перегоні Волочиськ-Війтівці біля ст.Лозова, отримали від ОСОБА_8 десять порожніх каністр загальним об`ємом 230 літрів для подальшого наповнення привласненим дизельним пальним. Отримавши каністри, особа, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження, під`єднала до паливної системи локомотива гумовий шланг та злила 230 літрів дизельного палива. Після цього, близько 18 год. 44 хв., особа, матеріали справи стосовно якої виділені в окреме провадження, під час руху локомотива біля ст.Чорний Острів, на 1242 км. пк 10, шляхом скидання з локомотива, передала десять згаданих каністр, заповнених дизельним пальним, ОСОБА_8 . В результаті незаконних дій вищевказаних осіб локомотивному депо Гречани ДТГО "Південно-Західна залізниця" спричинена матеріальна шкода на загальну суму 3925,08 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи факту доведеності вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити, у з`вязку із неправильним застосуванням кримінального закону.
Просить вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1496 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1496 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1292 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Зазначає, що місцевий суд в порушення п.6 ч.1 ст. 368 КПК України не вирішив питання про необхідність застосування або не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, тоді як цей вид покарання передбачений санкцією ч.3 ст. 191 КК України.
Твердить, що суд допустив неправильне застосування ст. 53 КК України, оскільки призначив обвинуваченим покарання у вигляді штрафу у розмірі, що не є кратним розміру одного неоподатковуваному мінімуму доходів громадян (17 грн.)
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримку апеляції про зміну вироку, доводи захисника та обвинувачених, які не проти поданої апеляційної скарги, надавши обвинуваченим можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи про доведеність вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Цей висновок ґрунтується на зібраних по справі і належним чином досліджених та перевірених судом доказах.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст. 191 КК України, є вірною і сумніву не викликає.

Призначене місцевим судом відносно обвинувачених покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України відповідає вимогам закону і є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Твердження прокурора про те, що суд усупереч вимогам ст. 53 КК України призначив обвинуваченим покарання у виді штрафу в розмірі, що не є кратним неоподаткованому мінімумум доходів громадян, є безпідставними.
Відповідно до ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Розмір штрафу, що застосований до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , визначений із застосуванням ст. 69 КК України, та відповідно до положень ч.2 ст. 53 КК України.
Доводи прокурора про те, що суд в супереч закону не зазначив у вироку свого рішення щодо застосування до обвинувачених додаткового покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 191 КК України - слушні.

Згідно із чинним законодавством, санкція ч.3 ст. 191 КК України поряд із основним покаранням, передбачає додаткове у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно з ч.2 ст. 69 КК України суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Проте, місцевий суд призначивши основне покарання без обов`язкового додаткового покарання, встановленого санкцією ч.3 ст. 191 КК України, не послався на ст. 69 КК України та не мотивував свого рішення у відповідності до вимог ч.3 ст. 374 КПК України.
Так, призначаючи покарання стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , місцевий суд із достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи виних, знаходження на утриманні неповнолітніх дітей та членів родини, відшкодування заподіяни матеріальних збитків, їх позитивні характеристики, у зв`язку з чим обгрунтовано призначив обвинуваченим основне покарання у виді штрафу.
У зв`язку з наявністю обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із врахуванням фактичних обставин справи, відсутність матеріальних збитків, колегія суддів вважає за можливе призначити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення їх права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити.
ОСОБА_8 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити штраф в розмірі 1500 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
ОСОБА_9 за ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити штраф в розмірі 1500 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
ОСОБА_10 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити штраф в розмірі 1300 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2