Справа № 11-103/08
Категорія: ст.296 ч. 1, Сівчук
Доповідач в апеляційній інстанції
______________________________________________________________________
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14
березня 2008 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді Матата О.В.

суддів Пазюка О.С., Опейди В.О.

з участю прокурора Старчука В.М.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора м. Луцька
Романішиної Т.Л. на вирок Луцького міськрайонного суду від 6 березня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Зазначеним вироком: ОСОБА_2,
1986 року народження, уродженець і житель м. Луцька, раніше не судимий, - засуджений
за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження
волі;

ОСОБА_1, 1982 року народження, уродженець
і житель м. Луцька, раніше не судимий, -
засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України постановлено звільнити їх обох від відбування призначеного покарання,
якщо вони протягом 2-х (двох) років не вчинять нового злочину, не будуть
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, будуть повідомляти цей орган про зміну місця
проживання і навчання та будуть з'являтися в цей орган періодично для
реєстрації.

Запобіжний захід щодо них залишено
- підписку про невиїзд.

Вироком вирішено долю речових
доказів.

ОСОБА_2. визнаний винним в тому, що
13 липня 2006 року на Театральному майдані в м. Луцьку він, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи
елементарні правила поведінки та моралі, з хуліганських спонукань штовхнув
ОСОБА_3та наніс йому ногою декілька ударів по тілу і голові, спричинивши
потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що
він скориставшись безпорадним станом ОСОБА_3відкрито викрав в нього мобільний
телефон «Нокіа 3230» та гроші в сумі 9 гривень, а всього на суму 1261 грн.

Прокурор, яка брала участь у розгляді справи, в апеляції, просить
скасувати вирок і постановити новий. Вона зазначає, що в діях ОСОБА_2 і ОСОБА_1
вбачаються ознаки злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 187 КК України, а суд не мотивував перекваліфікацію дій підсудних та не
врахував суперечливість і непослідовність показань потерпілого щодо обставин
злочину.

Вислухавши доповідача, який виклав
суть вироку і доводи апеляції, прокурора, який її підтримав, засуджених, які
заперечували проти апеляції, перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність залишення апеляції без задоволення і вироку - без
зміни.

У самій апеляції не зазначено який
вирок слід постановити скасувавши вирок суду першої інстанції.

Доводи апеляції щодо неправильності
перекваліфікації дій підсудних з розбою відповідно на хуліганство і грабіж
спростовуються наступним.

ОСОБА_2. не заперечує того, що
штовхнув потерпілого та наніс йому удари.

ОСОБА_1. не заперечує, що відкрито
викрав в потерпілого мобільний телефон і гроші.

Проте вони обидва ствердили, що
діяли без узгодження між собою своїх дій.

Будь-яких даних про те, що
потерпілий ОСОБА_3 демонстрував свій телефон, користувався ним в присутності
підсудних у справі немає.

Потерпілий ствердив, що ОСОБА_2 не
міг бачити як ОСОБА_3 заволодів телефоном і грошима.

Непослідовність показань
потерпілого, на яку посилається апелянт, може випливати з того, що він під час
злочину перебував у стані алкогольного сп'яніння. Він сам пояснював
неодноразово, що був у такому стані, нецензурно лаявся на колишню дівчину. Про
таке ствердили і свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Показання потерпілого про те, що
підсудні діяли кожен із окремим умислом, узгоджуються з показаннями підсудних.

Суд у вироку сформулював
обвинувачення, на яке перекваліфікував дії підсудних, навів переконливі для
цього докази, після чого зазначив у вироку, що обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК
України не знайшло свого підтвердження.

Крім цього, суд у вироку роз'яснив
необхідність перекваліфікації.

Завдана потерпілому шкода повністю
відшкодована. Це він підтвердив і просив підсудних суворо не карати.

Підсудні щиро розкаялися у
вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, скоїли його вперше, позитивно
характеризуються.

Обставин, що обтяжують їх
покарання, немає.

Враховуючи такі обставини суд
підставно застосував щодо обох винних
ст. 75 КК України.

Доводи апеляції щодо втрати
свідомості потерпілим спростовуються показаннями самого потерпілого (про що
зазначено в апеляції), а також показаннями слідчого Шипа В.Я. та експерта
Закусила В.Г. Об'єктивних даних про втрачання потерпілим свідомості немає. До
того ж він розповідав про обставини події, яка була нетривалою, що не
узгоджується із втратою ним свідомості.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника прокурора м.
Луцька залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 6
березня 2007 року щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_1 -
без зміни.

Головуючий /-/ Матат О.В.

Судді /-/ /-/ Пазюк О.С., Опейда В.О.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду

Волинської
області
О.В.Матат

Друк. зма