11-кп/775/83/2015(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого : ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Перспективний Абанського району Красноярського краю РФ, раніше не судима, працююча комірником ПП « ОСОБА_9 »

засудженої за ст. 190 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Утримано на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 15000 грв.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною і засуджена за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

В перших числах вересня 2011 року у період часу з10.00 до 15.00 год. обвинувачена ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали справи відносно якої виділені у окреме провадження, діючи умисно, групою осіб, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_11 не має наміру і не давав згоду на продаж належної йому на підставі свідотства про право власності від 24.01.2007 року ? квартири АДРЕСА_1 , прийняли рішення щодо продажу цієї квартири. З цією метою 08.09 2011 року уклали угоду з ОСОБА_12 про отримання задатку в рахунок оплати за покупку квартири у розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно станом на 08.09.2011 року 15940 грв.. Продовжуючи свій злочинний намір отримали дублікат картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_11 , підготували підроблений паспорт і за допомогою невстановленого слідством чоловіка, зовнішні схожого на ОСОБА_11 , отримали у приватного нотаріуса ОСОБА_13 нотаріально завірену згоду та довіреність від імені ОСОБА_11 на продаж ? належної йому квартири АДРЕСА_1 . 17.10.2011 року, використовуючи підроблені заяву та довіреність від імені ОСОБА_14 , ОСОБА_7 у приміщенні нотаріальної контори, розташованої по АДРЕСА_2 у нотаріуса ОСОБА_13 уклала з ОСОБА_15 , якій не було відомо про те, що ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа діють без згоди ОСОБА_14 , договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , отримавши за неї з урахуванням задатку 33000 доларів США, що еквівалентно на час продажу 247070 грв.,чим спричинили потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 248803 грв.62 коп., а саме ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 117 298 грв.62 коп., ОСОБА_10 131505 грв.

У апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок змінити і кваліфікувати її дії за ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання за цією кваліфікацією не пов`язане з позбавленням волі. Вказує, що як орган досудового слідства, так і суд помилково визнали ОСОБА_10 потерпілою, оскільки вона по договору купівлі продажу стала власницею квартири АДРЕСА_1 і мала можливість володіти, користуватися і розпоряджатися цією квартирою з 17 жовтня 2011 року до 6 лютого 2013 року, коли набрало чинності рішення суду про визнання 1/2 цього договору купівлі-продажу недійсним, а тому вважає, що їй ніяка шкода не була завдана.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачену та її захисника, які наполягали на задоволенні доводів апеляційної скарги;прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, та наполягав на залишенні вироку без зміни, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованими.

Викладені у апеляційній скарзі доводи про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки про доведеність винності ОСОБА_7 у вчинені вказаного кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами. А зокрема, її винність підтверджується як її показаннями, в яких вона визнавала, що їй було відомо про те, що потерпілий ОСОБА_11 не бажав продавати належну йому ? частину квартири АДРЕСА_1 , так і показаннями потерпілих ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , висновками судово-хімічної, судово-почеркознавчої експертизи, рішеннями суду та протоколами слідчих дій.

Доводи апеляційної скарги у той частині, що ОСОБА_10 є тільки добросовісним покупцем, оскільки вона з 17 жовтня 2011 року по 6 лютого 2013 року була власницею квартири АДРЕСА_1 , а тому не може бути потерпілою по даній справі є безпідставними, оскільки закінченим шахрайство вважається з моменту фактичного одержання винним майна чи права на нього.

Судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , не згоден з продажем ? частини належної йому квартири АДРЕСА_1 , за попередньою змовою у групі осіб з невстановленою слідством особою, матеріали справи відносно якої виділені у окреме провадження, 17.10. 2011 року шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_10 , як від свого імені, так і від імені потерпілого ОСОБА_11 , використовуючи підроблену заяву про згоду та довіреність на продаж належної йому ? частини цієї квартири, уклала договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , отримавши від ОСОБА_10 за незаконний продаж квартири 33000доларів США, з урахуванням раніше отриманого задатку, що на той час складало 263010грв., що є великим розміром.

Таким чином, свої злочинні дії, направлені на заволодіння ? частини квартири АДРЕСА_1 вартістю 117298 грв.62 коп. яка належала ОСОБА_11 , і грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 131505 грв., отриманими за продаж цієї частини квартири, обвинувачена ОСОБА_7 , закінчила 17.10 2011 року при укладені договору купівлі продажу та отриманні коштів за цим договором, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому судом першої інстанції брались до уваги такі дані про особу обвинуваченої, як те, що вона раніше не судима, працює, позитивно характеризується, частково відшкодувала заподіяну потерпілій ОСОБА_10 шкоду, але це зробила тільки при розгляді справи у суді і у незначному розмірі, що з`явилося підставою для призначення міри покарання у мінімальній межі, передбаченій санкцією статті, а тому, колегія судів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для її виправлення, а також попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69,75,76 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.407КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: