Справа № 361/1619/15-к
Провадження № 1-кп/361/124/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
11 березня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживавшого до призову в АДРЕСА_1 , із незакінченою вищою освітою, неодруженого, маючого неповнолітню дитину, призваний 03.10.2014 року на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймає посаду радіотелеграфіста 1 центру тропосферного зв`язку 2 польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , запобіжний захід не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407ч.3 КК України,-
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області.
Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду у закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних. Визначення головуючого судді здійснено автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації кримінального провадження відповідно до вимог ст.35 КПК України. Підстав для закриття або зупинення провадження немає.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду.
Згідно обвинувального акта встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді радіотелеграфіста 1 центру тропосферного зв`язку 2 польового вузла зв`язку військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), без поважних причин, всупереч вимог ст.ст.17,65 Конституції України, ст.ст.1,2,4,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 20.05.2014 №1275-УІІ, ст.ст.11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, 30.12.2014 року близько 08-ї години самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка має чітко визначені межі, та фактично ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 20.02.2015 року, чим вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.407ч.3 КК України
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав, що він підтримує угоду про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в підготовчому судовому засіданні та він беззастережно визнає свою вину та надає суду згоду на призначення узгодженого покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Таким чином, при перевірці судом угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду.
Згідно до вимог ч.4ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Злочин, в скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, а саме передбачений ст.407ч.3 КК України, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, в проваджені якого немає потерпілого.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав вважати неможливим виконання угоди обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання вини, узгоджені сторонами вид та розмір покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, встановленим кримінальним законом.
Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, пояснення захисника та обвинуваченого, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст.ст.469,472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.
Таким чином, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в самовільному залишені військової частини тривалістю понад один місяць доведена повністю тому такі його дії правильно кваліфіковано за ст.407ч.3 КК України і він повинен нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею.
Відповідно до ч.1ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні покарання суд на виконання вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За наведених обставин суд вважає правильним призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат, речових доказів немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України не застосовувалися, запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 також не застосовувався і тому суд вважає, що на період до вступу вироку в законну силу такий обирати обвинуваченому немає підстав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого в ній покарання у виді штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407ч.3 КК України та з урахуванням вимог ст.69 КК України призначити йому інший більш м`який вид покарання ніж передбачено санкцією цієї статті, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати
Заходи забезпечення не застосовувались.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат, речових доказів немає.
Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4ст.394 КПК України до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_7