Єдиний унікальний номер 201/6097/15-к
Номер провадження 1- кп/201/251/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гупалівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, працюючого директором ПП «Муксун», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,
При організації та здійсненні фінансово-господарської діяльності ПП «Муксун» ОСОБА_4 як директор підприємства, зобов`язаний був керуватися:
1) Податковим кодексом України № 2755-ІУ від 02.12.2010 зі змінами й доповненнями:
Стаття 16 «Обов`язки платника податків»:
пункт 16.1. Платник податків зобов`язаний:
· підпункт 16.1.1. стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України;
· підпункт 16.1.2. вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;
· підпункт 16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;
· підпункт 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;
· підпункт 16.1.5. подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;
підпункт 16.1.6. подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку);
· підпункт 16.1.7. подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством;
· підпункт 16.1.8. виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки;
· підпункт 16.1.9. не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи;
· підпункт 16.1.10. повідомляти контролюючим органам за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов`язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації);
· підпункт 16.1.11. повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця;
· підпункт 16.1.12. забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом;
· підпункт 16.1.13. допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
· положення підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16, згідно з яким платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом, визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 12.06.2012 N 13-рп/2012).
Стаття 36. «Податковий обов`язок»
Пункт 36.1. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
· Пункт 36.2. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
· Пункт 36.3. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
· Пункт 36.4. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
· Пункт 36.5. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Стаття 47. Особи, які несуть відповідальність за складення податкової звітності
· Пункт 47.1. Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:
· Підпункт 47.1.1. юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.
Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить;
· Підпункт 47.1.2. фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом;
· Підпункт 47.1.3. податкові агенти.
Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями (далі Закон № 996):
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п. 2 ст. З Закону № 996).
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:
· назву документа (форми);
· дату і місце складання;
· назву підприємства, від імені якого складено документ;
· зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
· посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
· особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 1,2 ст.9 Закону № 996).
Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 № 88, із змінами і доповненнями:
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (п. 2.5). Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм (п. 2.7).
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, із змінами та доповненнями (далі Закон № 996) Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Стаття 67 Конституції України, відповідно до якої: «Кожний зобов`язаний платити податки й збори в порядку й розмірах, встановлених законом».
Так, ОСОБА_4 будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755- VI «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сточеного (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за квітень 2014 року, підписав електронним підписом та 20.05.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за квітень 2014 року в сумі 53 873,91 грн., не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755- VI «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за травень 2014 року, підписав електронним підписом та 26.06.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за травень 2014 року в сумі 48 459,59 грн. не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755- VI «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за червень 2014 року, підписав електронним підписом та 18.07.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за червень 2014 року у загальному розмірі 61 540,41 грн., не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за липень 2014 року, підписав електронним підписом та 26.08.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за липень 2014 року у загальному розмірі 188 008,30 грн., не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за серпень 2014 року, підписав електронним підписом та 22.09.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДШ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 323 128,48 грн., не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та будучи відповідальним за організацію і ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також, за нарахування і сплату податків, зборів і інших обов`язкових платежів, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податку на додану вартість та будучи обізнаним про вимоги законодавства України, а саме, що згідно вимогам:
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI «Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодекс') або не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу».
Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, складену декларацію з податку на додану вартість ПП «Муксун» за вересень 2014 року, підписав електронним підписом та 20.10.2014 зазначену декларацію подав електронною поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, б. 24, що дозволило йому умисно ухилитися від сплати податку на додану вартість за вересень 2014 року в сумі 79 861,80 грн., не перерахувавши дану суму до державного бюджету.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212 КК України, а саме умисне ухилення від сплати податків, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого йому діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, своїми умисними діями, будучи службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, вчинив умисне ухилення від сплати податків, введених у встановленому законом порядку, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, проживає в громадському шлюбі із ОСОБА_5 та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , працює директором ПП «Муксун», за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, скарг та нарікань з боку сусідів не надходило, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.
З урахуванням ступеню тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особи та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку про можливість призначення останньому покарання у вигляді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-економічної експертизи у розмірі 1 964 (одної тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 16 (шістнадцять) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 128, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 100 (однієї тисячі сто) неоподаткованих податком мінімумів доходів громадян у розмірі 18 800 (вісімнадцяти тисяч вісімсот) гривень.
Цивільний позов прокурора заявлений в рамках даного кримінального провадження задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-економічної експертизи у розмірі 1 964 (одної тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 16 (шістнадцять) копійок на користь держави.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1