АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/155/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002572 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця,

громадянина України, який має середню-спеціальну

освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше засуджений:

- 20.12.2012 р. Солом`янським районним судом

м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн, який ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2013 р. змінений на 50 год. громадських робіт, 26.04.2013 р. знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 (один) рік, покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 24 березня 2014 року приблизно о 21 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Сільпо», що розташований в м. Києві, вул. Якутська, 8, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно взяв з торгових полиць та поклав в пакет, який мав при собі, чуже майно, яке належить ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», а саме жувальні гумки «Eclipse» в кількості 30 шт., ціною за одну одиницю товару 4 грн. 59 коп., загальною вартістю 137 грн. 70 коп.

Маючи намір таємно викрасти дане майно, ОСОБА_6 24 березня 2014 року приблизно о 21 год. 50 хв., не оплативши вказаний товар, пройшов каси супермаркету «Сільпо» та направився на вихід, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками охорони.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, призначити 2 роки іспитового строку. В решті вирок залишити без змін.

Вважає, що висновки суду щодо призначення покарання ОСОБА_6 є неповними та необ`єктивними, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Так, суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який будучи раніше неодноразово засудженим належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і знову, повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, антисоціальну поведінку та схильність до вчинення злочинів.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація вчиненого сторонами кримінального провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не досліджувались і не перевірялись.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані, керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який вчинив незакінчений злочин, його відношення до скоєного, визнання вини та щирого каяття, фактичних обставин провадження, вартості майна, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку суду та призначення ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки у зв`язку з тим, що обвинувачений повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, антисоціальну поведінку та схильність до вчинення злочинів, не є достатніми підставами для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, оскільки повторне вчинення злочину обвинуваченим є кваліфікуючою ознакою вчиненого діяння і не може бути враховане судом як обставина, яка обтяжує покарання у відповідності з ч. 4 ст. 67 КК України.

Підстав для зміни чи скасування вироку, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4