Справа № 290/99/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року Романівський районний суд Житомирської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання представника Романівської районної центральної лікарні заступника головного лікаря по лікувальній роботі, лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру (амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку) до ОСОБА_5 ,

встановив:
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.12.2010 року до ОСОБА_5 за скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру госпіталізація до психіатричної лікарні із звичайним наглядом за місцем проживання.

07.07.2011 року постановою Житомирського районного суду Житомирської області застосування до ОСОБА_5 вказаного виду примусових заходів медичного характеру було продовжено.

30.11.2011 року постановою Житомирського районного суду Житомирської області примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_5 було змінено на надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 08.06.2012 року було продовжено застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалами Романівського районного суду Житомирської області від 28.12.2012 року, 04.07.2013 року, 21.01.2014 року та 17.07.2014 року було продовжено застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

28.01.2015 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра Романівської центральної районної лікарні ОСОБА_4 про припинення застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що 14.01.2015 року ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів по нагляду за хворими, яка дійшла висновку про доцільність припинення застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні лікар-психіатр Романівської ЦРЛ ОСОБА_4 підтримала заяву, просила її задовольнити, прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України Про психіатричну допомогу питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до положень статті 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2-2014 від 15.01.2015 року в даний час ОСОБА_5 потребує припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Обґрунтування висновку - стабілізація психічного стану під час перебування на примусовому амбулаторному лікуванні.

Відповідно до частини третьої статті 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Судом встановлено, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 06.11.2013 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та призначено його опікуном ОСОБА_6 .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає, що заява лікаря-психіатра про припинення застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_5 підлягають припиненню із передачею ОСОБА_5 на піклування його матері - ОСОБА_6 із обов`язковим його лікарським наглядом.

На підставі наведеного вище та керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 512 514 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
Подання лікаря-психіатра Романівської центральної районної лікарні ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру (амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку) до ОСОБА_5 - задовольнити.

Припинити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Передати ОСОБА_5 на піклування його матері - ОСОБА_6 із обов`язковим його лікарським наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1