Справа №1-85/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007
року

Чигиринський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючої -
судді Ткаченко С. Є

при секретарі -
Мальованій В.О.

з участю
прокурора - Буджерака М. Р.,

захисника - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу про
обвинувачення

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Чигирина
Черкаської області, цигана, громадянина України, без освіти,
розлученого, працюючого в ТОВ
"Агро-Старт" ВВ "Леськівський консервний завод", проживаючого в сГоловківка Чигиринського
району, не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2007
року о 19год.. ОСОБА_3. , перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння у власному домоволодінні, що за адресою: в сГоловківка Чигиринського
району, на грунті неприязних відносин
умисно наніс своїй колишній дружині ОСОБА_2 один удар правою ногою в ділянку
грудної клітки ззаду зліва, в результаті
чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді перелому десятого та
одинадцятого ребер зліва, які
відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиниило тривалий розлад здоров"я.

Будучи допитаним
в судовому засіданні, підсудний вину
свою в пред"явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив
суду, що дійсно в ході сварки, яка виникла через те, що потерпіла не бажала йти купляти пляшку горілки, наніс їй один удар ногою в область грудної
клітки.

Крім визнання своєї вини підсудним, його вина підтверджується показами потерпілої
ОСОБА_2 про те, що, на її відмову йти купляти пляшку
горілки, підсудний наніс їй один удар
ногою в області ребер.

В даний час вони
помирилися і вона просить не карати підсудного.

Також вина
підсудного підтверджується й іншими доказами,
зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в порядку ст. 299 КПК України.

Оцінюючи докази
в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і
кваліфікує дії підсудного по ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров"я.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, характеризується з
негативної сторони, має на утриманні
п"ятьох неповнолітніх дітей та місце праці.

Дані про
те, що підсудний добровільно пройшов
курс лікування від алкоголізму вказують на те,
що він намагається стати на шлях виправлення.

Обставиною, які пом"якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжуює покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного
сп"яніння.

З врахуванням
викладеного суд вважає, що виправлення
підсудного можливе в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому
покарання у вигляді обмеження волі. Разом з тим суд вважає можливим, застосувавши
ст. 75 КК України, звільнити
підсудного від відбування покарання з випробуванням.

Також суд вважає
необхідним, згідно ст. 76 КК України, зобов"язати підсудного повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Поскільки
підсудний працює на сезонній роботі, то
суд вважає неможливим призначити йому покарання у вигляді виправних робіт.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Речові докази по
справі відсутні.

На підставі
викладеного і, керуючись ст. ,
ст. , 323, 324 КПК
України, суд

З АСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України і призначити
йому покарання -один рік обмеження волі

На
підставі ст. 75 КК України звільнити від
відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати
засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Строк відбування
покарання визначати з моменту проголошення вироку.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без зміни -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з моменту
його проголошення.