Справа №1-80/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої -судді Лютянської М.С.

при секретарі Каналош М.В.

за участю прокурора Логойди О.К.

підсудного ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 03 грудня 1982

року народження, уродженця та мешканця с.

Мирча, вул. Дулішкевича, 11

Великоберезнянського району, Закарпатської

області, громадянин України, українець, з

середньою спеціальною освітою, не

одружений, не працює, раніше судимий 22

жовтня 2010 року Перечинським районним

судом за ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України на

підставі ст. 70 КК України до трьох місяців

арешту,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 2 березня 2009 року близько першої години ночі , умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав з автомобіля "ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходився на подвір'ї будинку №15 по вул. Першотравневій в смт. Великий Березний та належить ОСОБА_2, звідки викрав автомагнітолу марки "JVS", набір автомоблільних ключів, 20 л бензину марки "А-92" та акумуляторну батарею "Акума 60 АМ", спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 1688,70 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав повністю та показав, що у 2009 році він мав легковий автомобіль марки "ВАЗ-2105", номерний знак НОМЕР_2. В перших числах березня 2009 року, близько першої години ночі, їдучи вулицею Першотравневій, біля квартирного будинку на подвір'ї побачив автомобіль "ВАЗ-2106" зеленого кольору та вирішив обікрасти. З цією метою він від'їхав до парку по цій же вулиці і залишив там свій автомобіль. Далі він взяв 10 літрову каністру зі свого автомобіля і пішов до

автомобіля потерпілого та витягнув бензин. Потім відкривши капот, витяг акумуляторну батарею, і оскільки двері на автомобілі були незамкнені, він витягнув із салону автомагнітолу, а з багажника викрав різні ключі.. З викраденими речами він пішов до свого автомобвля , залив у нього бензин та повернувся до автомобіля потерпілого і витягнув ще 10 літрів бензину.

ОСОБА_1 розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не осопорюються, а підсудний правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню в порядку ч.3 ст.299 КПК України, обмежується визнавальними показами підсудного, допитом потерпілого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що зранку 02 березня 2010 року, прокинувшись разом із дружиною, остання вийшла на балкон і побачила, що на їхньому автомобілі, який знаходився у дворі, піднятий капот, відчинені дверцята та багажний відсік. Зрозумівши, що автомобіль обікрали, дружина зателефонувала в міліцію і виявили пропажу втомагнітоли марки "JVS", набору автомоблільних ключів, 20 л бензину марки "А-92" та акумуляторної батареї "Акума 60 АМ". Цивільний позов підтримує частково, тобто просить стягнути на його користь вартість неповернутих речей на загальну суму 559 грн. 60 коп.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжуть покарання.

Як особа ОСОБА_1 по місцю роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1. слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Перечинського районного суду від 22 жовтня 2010 року, то йому слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Враховуючи майновий стан підсудного, судові витрати слід прийняти за рахунок держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді двох місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за цим вироком більш суворим , що призначено за вироком Перечинського районного суду від 22 жовтня 2010 року остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня його затримання, тобто з 16 листопада 2010 року.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 559 (п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 60 коп. завданої шкоди.

Речові докази по справі, а саме: автомагнітолу марки "JVS " та набір автомобільних ключів, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_2 Михайловича- такому повернути.

Судові витрати прийняти за рахунок держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_1 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуюча: Лютянська М.С.