11-кп/775/52/2015(м)

Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, працюючого монтажником зварювальником в ПАТ «ММК ім.Ілліча» ПП «Аскона», судимого: 1) 06 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ст.ст.198, 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з випробуванням (випробувальним строком один рік); 2) 03 квітня 2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.190 КК України до 120 годин громадських робіт, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України визначено остаточне покарання в виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що 11 жовтня 2014 року, в період часу з 14 години 35 хвилин до 14 години 39 хвилин, умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна проник до приміщення охорони ринку «Кіровський» по вул.Котляревського,1 в Жовтневому районі м.Маріуполя, звідки таємно, повторно викрав дві рації фірми «Моторолла» вартістю 415 грн. кожна, базу зарядку до рації вартістю 400 грн., газовий балончик вартістю 90 грн., електрошокер вартістю 320 грн., пульт до моніторів камер спостереження вартістю 600 грн., яке належить ТОВ «Фірма-Інта», чим заподіяв зазначеному підприємству матеріальну шкоду на загальну суму 2240 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, ухваливши новий вирок або дане кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі. Вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження допущено неповноту судового розгляду, висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що суд порушив вимоги ст.349 КПК України та з врахуванням правової позиції обвинуваченого, згідно якої він не мав умислу на вчинення злочину, повинен був дослідити усі докази в повному обсязі у кримінальному провадженні та за результатами їх оцінки ухвалити відповідне судове рішення.

Аналогічні доводи в апеляційній скарзі навів обвинувачений ОСОБА_8 і просив вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримання апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав апеляційні скарги такими, що підлягають задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, були зроблені на підставі його свідчень, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і є помилковими.

Вирішуючи питання щодо недоцільності дослідження інших доказів у провадженні, суд першої інстанції належним чином не з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_8 зміст обставин злочину, в якому обвинувачується, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також правові наслідки такого розгляду за спрощеною процедурою.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнав себе винуватим за вказаним обвинуваченням в повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з журналу судового засідання та змісту носія технічного запису фіксування судового провадження, обвинувачений фактично себе винуватим не визнав, наполягав, що умислу на крадіжку не мав, а лише бажав пожартувати над своїм знайомим, а потім повернути майно, яке прихватив з собою.

Дані показання свідчать про те, що ОСОБА_8 неправильно та не в повній мірі розумів суть обвинувачення та кваліфікацію його дій, фактично оспорював їх.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав для розгляду провадження за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, що потягнуло порушення права обвинуваченого на захист, а тому доводи апеляційних скарг є цілком обґрунтованими.

Дані порушення кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотними, так як перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Перешкоджають вони й переглянути провадження в апеляційному порядку згідно вимог ст.404 КПК України, так як розгляд справи по суті є виключною компетенцією суду першої інстанції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.415 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,409,413,418,420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області