Овруцький районний суд Житомирської області

Справа № 286/760/15-к
У Х В А Л А

12.05.2015 року
В С Т А Н О В И В
До початку судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_9 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно його підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт. В судовому засіданні захисник своє клопотання, яке підтримали обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник та захисник ОСОБА_8 , підтвердив. Клопотання про зміну запобіжного заходу захисник мотивував тим, що ОСОБА_15 визнав себе винним, тримання під вартою являється винятковим запобіжним заходом, що вчинені його підзахисним кримінальні правопорушення (крадіжки), хоча і відносяться до категорії тяжких, проте відмінні від більш тяжких кримінальних правопорушень за своєю суттю і можуть каратися менш суворо. Також захисник вказав на наявність захворювання у його підзахисного, якому належна медична допомога може бути надана лише за межами пенітенціарної системи. При цьому захисник неодноразово наголошував на неповнолітті ОСОБА_16 .
Прокурор щодо задоволення вказаного клопотання заперечує, мотивуючи тим, що раніше до обвинуваченого уже був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак, обвинувачений систематично порушував, передбачену вказаним запобіжним заходом заборону, зокрема, почав систематично вчиняти кримінальні правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, при цьому будучи судимим і звільненим від відбування покарання з випробовуванням. Щодо надання обвинуваченому медичної допомоги, то вона в необхідному обсязі може бути надана в умовах перебування в установі, де він утримується під вартою. Також прокурор звернула увагу на ту обставину, що ОСОБА_16 в даний час являється повнолітнім.
Розглянувши заявлене захисником обвинуваченого Рошка клопотання, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 06 листопада 2014 року був засуджений Овруцьким районним судом за ст.296 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік та на підставі ст.ст. 75,104 КПК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням та іспитовим строком на 1 рік.
Проте обвинувачений, перебуваючи під судом, а також після винесення щодо нього обвинувального вироку, будь-яких належних висновків з цього для себе не зробив, на шлях виправлення не став і за період з 11 вересня 2014 року по 9 січня 2015 року вчинив цілий ряд кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких. Так, обвинуваченому досудовим розслідуванням поставлено у вину вчинення з корисливих спонукань за вказаний період часу 15 епізодів кримінальних правопорушень, в тому числі в стані алкогольного сп`яніння у пізній вечірній або нічний час. 12 травня 2015 року в провадження судді поступило ще одне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_16 у вчиненні крадіжки на території м.Коростеня. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.78 КК України лише невиконання засудженим покладених на нього обов`язків і вчинення ним навіть адміністративних правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, уже являється підставою для направлення останнього для відбування призначеного покарання, тобто для направлення у місця позбавлення волі. Рошка ж став на шлях систематичного вчинення корисливих кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких.
Щодо визнання ОСОБА_16 своєї винуватості у вчиненні всіх інкримінованих йому досудовим слідством кримінальних правопорушень, то це твердження являється передчасним, оскільки останній ще не був допитаний в судовому засіданні.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду від 26 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_15 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту. Проте останній покладені на нього зазначеною ухвалою обов`язки неодноразово порушував, на шлях виправлення не став і вчинив ряд повторних тяжких злочинів, що і стало підставою для зміни щодо нього запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. При цьому суддя врахував всі обставини, які стали законними підставами для прийняття такого рішення. Суд звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді ні обвинуваченим, ні його захисником в апеляційному порядку не оскаржувалась.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_15 в умовах тримання під вартою позбавлений можливості отримати належну медичну допомогу є надуманим і не підтверджено жодним доказом.
За таких обставин, судом підстав для задоволення клопотання захисника не вбачається, тому суд приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.331 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Суддя ОСОБА_1