АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/187/2012
Головуючий по 1-й інстанції Тімошенко Н.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2012 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляцією старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 10 квітня 2012 року.

Цією постановою щодо ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, директора ТОВ «Сакрал», несудимого:

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.366 та ч.4 ст.191 КК України, відмовлено у задоволенні подання про зміну запобіжного заходу із застави на взяття під варту.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що в період з 2008 по 2010 роки, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами державного бюджету у великих розмірах в сумі 118600 грн. 88 коп., розпорядником яких було управління капітального будівництва Полтавської ОДА. Крім того, обвинувачується у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків державі в розмірі 118600 грн. 88 коп.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, його мати інвалід 3-ї групи, пенсіонерка.

Крім того суд зазначив, що доводи органу досудового слідства про те, що ОСОБА_2 може вчинити дії, направлені на знищення речових доказів, впливати на свідків та ухилятися від слідства та суду не знайшли свого підтвердження.

В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд. При цьому зазначає, що ОСОБА_2 не виконав умови застави та не вніс грошові кошти на спеціальний рахунок і тривалий час не зявлявся до слідчого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання апеляції, пояснення слідчого, який зазначив, що інші підстави, крім невнесення коштів, для зміни запобіжного заходу на взяття під варту відсутні, обвинуваченого та його захисника, які вважали постанову суду законною та обґрунтованою і просили апеляцію прокурора залишити без задоволення, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи апеляції прокурора про необхідність взяття під варту ОСОБА_2 в звязку з невнесенням грошових коштів в якості застави на спеціальний рахунок не заслуговують на увагу.

Дійсно, приписами ст.154-1 КПК України передбачено, що не пізніше п'яти днів з дня обрання стосовно особи запобіжного заходу у вигляді застави вона зобов'язана внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою коштів на відповідний рахунок та надати документ, що це підтверджує, посадовій особі або органу, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа.

Невчинення зазначених дій у встановлений строк є підставою для розгляду питання про обрання у відношенні особи іншого запобіжного заходу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.165 КПК України, у справах про злочини, за які передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або взяття під варту у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом не передбачено основне покарання у виді штрафу, а тому наведені положення ч.6 ст.165 КПК України щодо нього не можуть бути застосовані.

Згідно ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у ст.148 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В поданні слідчий, обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 на взяття під варту вказав, що він не вніс кошти, визначені в якості застави, а також обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. Обовязковою умовою взяття під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш мякі запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на волю та особисту недоторканність.

Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

с) законний арешт або затримання особини, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

Параграф 3 ст.5 передбачає, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдує взяття особи під варту, і орган досудового слідства зобов'язаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 хоча і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, батьки пенсіонери, а мати є інвалідом 3-ї групи.

Наявні в матеріали справи дані дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_2 не буде впливати на хід слідства та перешкоджати встановленню істини.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу не повязаного з ізоляцією від суспільства, а тому підстав для скасування такого рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.365, ст.366 та ст.382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 10 квітня 2012 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: