Справа № 1/2506/177/11
О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
11 травня 2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :
головуючого - судді - Розинко В.М.
при секретарі - Осовицькій А.М.
з участю прокурора - Дробнохода І.М.
захисника - ОСОБА_1
потерпілої - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню
у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України ,
Підсудний ОСОБА_3 засуджений за те, що 14.10.2010 р. близько 12 год. він, знаходячись в квартирі № 75, що по вул. Одинцова, 8 в м. Чернігові таємно викрав пилосос марки V-C3G42, вартістю 207 грн., який належить потерпілій ОСОБА_2
Потім 17.10.2010 р. близько 12 год. підсудний ОСОБА_3, знаходячись в квартирі № 75, що по вул. Одинцова, 8 в м. Чернігові таємно викрав телевізор марки 15FC2RB, вартістю 586 грн. 30 коп., телевізор марки TV 21, вартістю 1119 грн., мікрохвильову піч марки MH 6348, вартістю 539 грн., а всього викрав майна на 2244 грн. 30 коп., що належить потерпілій ОСОБА_2
ОСОБА_2 чого 17.11.2010 р. близько 11 год. підсудний ОСОБА_3, знаходячись в квартирі № 75, що по вул. Одинцова, 8 в м. Чернігові таємно викрав холодильник марки E RF-310, вартістю 2207 грн. 80 коп., що належить потерпілій ОСОБА_2
Далі 21.01.2011 р. близько 23.20 год. підсудний ОСОБА_3, знаходячись біля будинку № 9, що по вул. Кривулецькій в м. Чернігові, з метою викрадення чужого майна, штовхнув ОСОБА_4, від чого остання впала на землю, чим застосував до останньої насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я, після чого відкрито викрав мобільний телефон марки Нокіа 6131, вартістю 408 грн. із сім картою оператора мобільного зв'язку Білайн, вартістю 25 грн. з грошима на рахунку 24 грн. та гроші в сумі 50 грн., а всього викрав майна на 507 грн., що належить потерпілій ОСОБА_4
При розгляді справи в судовому засіданні встановлені порушення кримінально-процесуального законодавства, які були допущені при проведенні досудового слідства. Ці обставини не були такими, що потребували повернення справи на додаткове розслідування, разом із тим привели до деяких ускладнень при розгляді справи в судовому засіданні, що відповідно привело до затягування судового слідства.
Так, в матеріалах справи знаходиться постанова слідчого від 23.02.2011 р. про визнання і приєднання до справи речових доказів, в якій перераховані наступні докази: пилосос марки V-C3G42, телевізор марки G 15FC2RB, телевізор марки TV 21, мікрохвильову піч марки MH 6348, холодильник марки IGE RF-310, які видані під розписку потерпілій ОСОБА_2, а також - договір № 106-10024285(1) від 14.10.2010 р., договір № 106-10024266 від 17.10.2010 р., договір № 106-10019217 від 17.10.2010 р., договір № 106-10024251 від 17.10.2010 р., договір № 106-10026853 від 17.11.2010 р., котрі зберігаються в матеріалах кримінальної справи (а.с.40).
Про те ж саме, зазначає і довідка про рух кримінальної справи у п. 16 (а.с.189).
Разом з тим, огляд матеріалів кримінальної справи однозначно свідчить про те, що такі докази, як документи, до справи зовсім не долучались. Більш того, в матеріалах справи відсутні і будь-які процесуальні документи, котрі свідчили б про виїмку, вилучення, витребування, тощо органом досудового слідства таких документів взагалі.
Але, незважаючи на таке, обвинувальний висновок по справі був затверджений 03.03.2011 р. (а.с.180) і кримінальна справа направлена до суду. Як слідує із супровідного листа прокуратури м. Чернігова від 03.03.2011 № 282 вих-11, зазначене було виконане помічником прокурора м. Чернігова ОСОБА_5
Вищеозначений прокурор також підтримував і державне обвинувачення по справі в суді, теж залишивши без уваги таке порушення закону.
Крім того, враховуючи, що підсудним викрадені речі були здані до ломбарду і, відповідно, там вилучені органом досудового слідства та повернуті потерпілій, повне товариство Ломбард-Скарбницяв ході досудового слідства надало слідчому позовну заяву про відшкодування матеріальних збитків від злочину, в якій просило стягти з підсудного 2164 грн. 32 коп., як розмір наданого фінансового кредиту та відсотків, за користування тим, відповідно до умов правочину (а.с.50-51), останній її прийняв, та постановою від 23.02.2011 р. визнав означене товариство цивільним позивачем (а.с.53-54).
Такі дії слідчого в цій частині були визнані правовими, про що свідчить затвердження прокурором обвинувального висновку та направлення справи разом із таким позовом до суду (а.с.180).
Представником цивільного позивача була подана до суду заява, щодо підтримання позову у повному обсязі та стягнення таких грошових коштів з підсудного, підсудний також визнав позов у повному обсязі, проти задоволення такого жодним чином не заперечував і захисник підсудного.
Але, державний обвинувач Дробноход І.М. у судових дебатах прийшов до висновку, що суд не повинен розглядати такий позов, вважаючи що той повинен бути залишений без розгляду, оскільки збитки не є прямим зв'язком із скоєним злочином. Якісь норми ЦК України або ЦПК України на підтвердження цього суду наведені не були.
Суд жодним чином не зазіхає на процесуальну самостійність прокуратури як інституції, і не ставить під сумнів право прокурора в судовому засіданні не бути повязаним з думкою попереднього прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, оскільки це може свідчити лише про кропотливість та виваженість роботи саме державного обвинувача. В даному випадку суд не погодився з думкою прокурора державного обвинувача і задовольнив позов у повному обсязі, оскільки тим в судовому засіданні, в обґрунтування своєї позиції, відмінної від позиції, прокурора який затвердив обвинувальний висновок, не було наведено жодної норми права чи то цивільного, чи то цивільного процесуального права, що унеможливило аналіз позиції прокурора з правової точки зору та сприйняття такої саме як правової.
Більш того, враховуючи, що в прийнятті рішення щодо наявності правових підстав для направлення справи до суду та підтримання державного обвинувачення в суді, був задіяний один і той же працівник прокуратури, суд просив би розглянути, як пропозицію, можливе вивчення питання щодо напрацювання такими працівниками єдиної позиції по справі взагалі, що призвело б до позитивних моментів в роботі як суду, так і прокуратурі а саме в економії процесуального часу при роботі з такими кримінальними справами.
Враховуючи встановлене, суд вважає за необхідне сповістити про це прокуратуру м. Чернігова.
Керуючись ст. 340 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Довести до відома прокурора м. Чернігова про вищенаведене для вжиття відповідних заходів.
Про вжиті заходи і про результати повідомити суд не пізніше як у місячний строк.
Головуючий Розинко В.М.