Справа №705/817/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі: головуючої - судді
Годік Л.С.,

при секретарі
Мельник І.О.,

з участю прокурора
Коропа С.В.,

адвоката
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

обвинувачених
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Умань
матеріали кримінального провадження
по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Павлівка Перша Тальнівського району
Черкаської області, українки,
громадянки України, з неповною
середньою освітою, не працюючої,
зареєстровану та проживаючу АДРЕСА_1,
раніше судиму 07.11.2012 року Уманським
міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.
185 КК України до 3 років позбавлення
волі з іспитовим терміном на 1 рік,
судимість в установленому порядку не
знята та не погашена,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286
КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Умань
Черкаської області, громадянина
України, українця, з
середньою-спеціальною освітою,
непрацюючого, зареєстрованого в
АДРЕСА_2, проживаючого в АДРЕСА_3, раніше
не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 287 КК
України

в с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_3, 29 травня 2012 року
близько 14 год. 30 хв., керуючи
автомобілем ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_3 та
рухаючись по вул. Комарова м. Умань в
напрямку вул. Київської м. Умань,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, порушуючи п. 2.3 б) Правил
дорожнього руху України - «водій
зобов'язаний бути уважним, слідкувати
за дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на її зміни», п. 2.9 Правил
дорожнього руху України - «водієві
забороняється керувати транспортними
засобами в стані алкогольного
сп'яніння», п. 12.3 Правил дорожнього руху
України - «у разі виникнення небезпеки
для руху чи перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він
повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди», не врахувала дорожню
обстановку та допустила зіткнення зі
стіною магазину по вул. Комарова, 9-А,
після чого здійснила наїзд на ОСОБА_2,
яка в результаті даного наїзду
отримала тілесні ушкодження у вигляді
розтрощення кінцевої частини кісток та
м'яких тканин лівої стопи з втратою
1,2,3,4,5 пальців, які згідно висновку
експерта № 69 мд/232/402 від 17.07.2012 року,
відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості, що
спричинили стійку втрату загальної
працездатності на 25%. Керуючи
транспортним засобом ОСОБА_3 порушила
вимоги п. 2.3 б); 2.9 а); 12.3 правил
дорожнього руху України і її дії
знаходяться в причинному зв'язку з
наслідками, які настали.

Підсудний ОСОБА_4, 29 травня 2012 року
близько 14 год. 30 хв., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, достовірно
знаючи вимоги щодо заборон водієві
механічних транспортних засобів
згідно правил дорожнього руху України,
усвідомлюючи протиправність своїх дій,
передбачаючи можливість настання
суспільно небезпечних наслідків свого
діяння, діючи умисно та цілеспрямовано,
допустив до керування власним
автомобілем марки ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_3
ОСОБА_3, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння та не мала права
керувати механічним транспортним
засобом. Рухаючись даним транспортним
засобом ОСОБА_3 не вибрала безпечної
швидкості руху, не врахувала дорожньої
обстановки, не справилась з керуванням
та допустила наїзд на перешкоду, а саме
на стіну магазину біля кафе- бару
«Золота підкова» за адресою м. Умань,
вул. Комарова, 9а, після чого допустила
наїзд на пішохода ОСОБА_2, чим
спричинила їй тілесні ушкодження у
вигляді розтрощення кінцевої частини
кісток та м'яких тканин лівої стопи з
втратою 1,2,3,4,5 пальців, які згідно
висновку експерта № 69 мд/232/402 від 17.07.2012
року, відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості,
що спричинили стійку втрату загальної
працездатності на 25%.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3
свою вину у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України визнала частково, оскільки
не пам'ятає чи взагалі вона перебувала
за кермом.

Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що до неї
додому приїхав знайомий з яким вони
поїхали в м. Умань в бар «Нон стоп», де
розпивали спиртні напої. Там вона
зустріла ОСОБА_4 з яким вживала напій
«рево», після чого вони пішли до ОСОБА_4
додому. Коли виходили з дому ОСОБА_4
взяв ключі від автомобіля. Хто був в
автомобілі та чи перебувала вона за
кермом автомобіля не пам'ятає.
Цивільний позов потерпілої визнає.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4
свою вину у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 287 КК
України визнав, покаявся, підтвердивши
обставини вчиненого.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 29
травня 2012 року в барі «Нон стоп» вони з
ОСОБА_3 вживали спиртні напої після
чого пішли до нього додому, де також
вживали алкоголь. Через певний час вони
вийшли з дому, він взяв ключі від
автомобіля. На автомобілі вони
під'їхали до кіоску щоб придбати
цигарки, після чого на прохання ОСОБА_3,
яка перебувала в стані алкогольного
сп'яніння, передав їй право керування
автомобілем. Після чого ОСОБА_3 не
справилася з керуванням та здійснила
наїзд на пристройку, яка впала на
потерпілу. Крім них в автомобілі нікого
не було. Цивільний позов потерпілої
визнає.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ст. 287 КК України визнав
повністю, а ОСОБА_3 вину у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не
визнала, вина обвинувачених у вчиненні
кримінальних правопорушень повністю
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_2, даними в
судовому засіданні, про те, що вона 29
травня 2012 року приблизно 14 год. 00 хв.
разом зі своїм сином ОСОБА_5 перебували
на зупинці маршрутного автобуса № 17
біля магазину по вул. Комарова, 9а на
проти кафе «Золота підкова». Вона
стояла по ліву сторону від пристройки
магазину та біля неї стояла ще одна
жінка. Через деякий час зі сторони
магазину «Торба» на великій швидкості
виїхав автомобіль синього кольору,
який виїхав на східці магазину та вибив
ліву частину пристройки з битонних
блоків, які впали на неї, автомобіль
також проїхав по її лівій нозі, через
кілька метрів автомобіль зупинився, з
автомобіля вийшов обвинувачений
ОСОБА_4. За кермом автомобіля
перебувала жінка - обвинувачена ОСОБА_3;

- показами свідка ОСОБА_5, даними в
судовому засіданні, про те, що 29 травня
2012 року він разом з матір'ю чекали на
зупинці, що розташована біля кафе
«Золота підкова» автобуса. Мати стояла
біля пристройки магазину «Світ
чистоти». Від магазину «Торба» на
великій швидкості виїхав автомобіль,
який врізався в пристройку, біля якої
стояла мати. Бетонні блоки пристройки
впали матері на ногу. Коли автомобіль
зупинився, побачив, що там було двоє
людей, вийшов чоловік почав кричати та
попросив води, ніби хотів допомогти, а
за кермом сиділа жінка;

- показами свідка ОСОБА_6, даними на
досудовому слідстві, про те, що 29 травня
2012 року вона перебувала на роботі в
кіоску. ЇЇ кіоск розташований
неподалік магазину, де був колишній
магазин «воєнторг». Приблизно о 14 год. 30
хв., вона побачила автомобіль ВАЗ 21061
синього кольору, д/н не пам'ятає. За
кермом сиділа жінка, а збоку на
пасажирському сидінні сидів чоловік.
Спочатку жінка водій не могла завести
автомобіль, а коли завела, то почала
сильно газувати, після чого стрімко
рушила вперед і навеликій швидкості
виїхала на східці магазину по вул.
Комарова, 9а, зіткнулася з стіною
пристройки і вказана стіна з бетонних
блоків впала на жінку, яка стояла поряд
з магазином. Автомобіль проїхав ще
кілька метрів і зупинився. З автомобіля
вибіг чоловік, який хотів надати
допомогу постраждалій жінці. Жінка яка
вийшла за керма автомобіля була в стані
алкогольного сп'яніння, намагалася
втекти з місця події. Приїхала швидка
допомога та міліція;

- показами свідка ОСОБА_7, даними на
досудовому слідстві, про те, що вона 29
травня 2012 року приблизно о 14 год. 30 хв.
перебувала на автобусній зупинці
автобуса № 17, що на проти кафе «Золота
підкова» м. Умань по вул. Комарова м.
Умань. При цьому вона подивилася, що
автобуса не має і тому вирішила піти на
пл.. Гагаріна м. Умань, щоб там сісти на
автобус № 14. Коли пройшла декілька
метрів, почула звук схожий на
гальмування та скрежит автомобіля.
Розвернулася назад та побачила, що
падає стіна пристройки магазину по вул.
Комарова, 9а. В тому місці кричала жінка,
що в неї травмована нога. Коли падала
цегла, то в цей час від цегли від'їжав
автомобіль ВАЗ синього кольору, який
зупинився перед кам'яним колом за
декілька метрів. В автомобілі за кермом
була молода дівчина, а на пасажирському
сидінні був чоловік;

- протоколом огляду
дорожньо-транспортної пригоди від
29.05.2012 року (а.с. 4-19 т. 1);

- протоколом огляду транспорту від
29.05.2012 року (а.с. 20 т. 1);

- висновком № 296 щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
(а.с. 35 т. 1);

- висновком № 295 щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
(а.с. 36 т. 1);

- висновком експерта № 69 мд/232 від 05.06.2012
року (а.с. 56 - 57 т.1);

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 15.06.2012 року (а.с. 72 т.
1);

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 15.06.2012 року (а.с. 73 т.
1);

- висновком експерта № 69 мд/232/402 від
17.07.2012 року (а.с. 144-145 т. 1).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд
вважає, що пред'явлене обвинувачення
доведено.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд
кваліфікує по ч. 1 ст.286 КК України, як
порушення правил безпеки дорожнього
руху, особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд
кваліфікує по ст.287 КК України, як
допущення до керування транспортним
засобом особи, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння та не мала права
на керування транспортним засобом, що
спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій
ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винної та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд по
справі не вбачає.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд
визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно
ст. 67 КК України, суд визнає вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні ОСОБА_3 міри покарання
судом враховується її відношення до
вчиненого, матеріали кримінального
провадження, що її характеризують, які
додані прокурором в підготовчому
судовому засіданні..

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинила злочин
невеликої тяжкості, відсутність
обставин, які пом'якшують покарання,
наявність обставини, яка обтяжує
покарання, беручи до уваги посередню
характеристику з місця проживання, те,
що ОСОБА_3 має на утриманні двох
малолітніх дітей: дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_10 та сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_11, суд вважає доцільним
призначити їй покарання у вигляді
штрафу.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України
передбачено додаткове покарання у
вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами, але оскільки
обвинувачена не отримувала і не має
посвідчення водія - даний вид
додаткового покарання не може бути
застосовано.

Оскільки кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_3
вчинила до постановлення вироку
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07.11.2012 року, за
яким вона засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.
185 КК України до покарання у виді 3 років
позбавлення волі з іспитовим терміном
на 1 рік. Суд вважає, що даний вирок
підлягає самостійному виконанню,
виходячи із вимог ч.4, ст.70, ч.3 ст.72 КК
України, оскільки основні покарання у
виді штрафу при призначенні їх за
сукупністю злочинів і за сукупністю
вироків складанню з іншими видами
покарань не підлягають і виконуються
самостійно.

При обранні ОСОБА_4 міри покарання
судом враховується його відношення до
вчиненого, матеріали кримінального
провадження, що його характеризують,
які додані прокурором в підготовчому
судовому засіданні..

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин
середньої тяжкості, наявність
обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання, беручи до уваги посередню
характеристику з місця проживання, те,
що особа раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалася, суд
вважає доцільним призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з відповідальністю за
технічний стан або експлуатацію
транспортних засобів. На підставі ст.75
КК України звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
поклавши на нього обов'язки,
передбачені ст.76 КК України, оскільки
виправлення ОСОБА_4 можливе без
реального відбування покарання.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21061 д/н
НОМЕР_3, який знаходиться на території
Уманського МВ УМВС - підлягає залишенню
на зберігання на території Уманського
МВ УМВС; показчик повороту автомобіля,
який передано на зберігання в камеру
схову Уманського МВ УМВС - підлягає
залишенню в камері схову на зберігання.

Цивільний позов, заявлений в порядку
ст. 61 КПК України потерпілою ОСОБА_2
відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної шкоди (немайнової)" №4 від 31
березня 1995 року зі змінами та
доповненнями до неї, з урахуванням
приписів ст. ст. 22,26 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України "Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки" від 01.03.2013 року на підставі
ст.1166, ст.1167, 1168 ЦК України, підлягає
частковому задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача за
позовом НАСК «Оранта» на користь
ОСОБА_2 відшкодування матеріальної та
моральної шкоди на суму 100000 грн.
задоволенню не підлягають з наступних
підстав. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. Відповідно до п. 1.4 ст. 1
вказаного Закону, особи,
відповідальність яких застрахована -
страхувальник та інші особи, які
експлуатують забезпечений
транспортний засіб на законних
підставах. Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_3 керувала транспортним
засобом ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_3, не маючи
законних на те підстав, а саме не маючи
посвідчення водія, реєстраційних
документів на автомобіль, тому не
являється особою відповідальність
якої застрахована за договором № АВ/
7535192, що не являється страховим
випадком.

Позовні вимоги щодо стягнення із
ОСОБА_3 та ОСОБА_4на користь ОСОБА_2
матеріальної шкоди на суму 56412 грн. 12
коп., моральної шкоди на суму 45000 грн., а
всього на загальну суму 101412 грн. 12 коп.
підтверджені доказами та підлягають
задоволенню в повному обсязі. Так
матеріальні збитки складаються із
вартості пошкодженого одягу, витрат на
лікування (а.с.169-194), витрати на
протезування (а.с.168). Моральна шкода
полягає в глибині фізичних та душевних
страждань потерпілої у зв'язку із
завданою травмою, значним погіршенням
можливостей позивача, порушенням
життєвих зв'язків.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення солідарно з НАСК «Оранта»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2,
щомісячних платежів на суму 683 грн. 73
коп. щомісячно до відновлення її
працездатності, то вона є
необгрунтованою, тому не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.368, ст.ст.370-376 КПК України,
суд,-

З
А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і
призначити їй покарання у вигляді
штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 7650 гривень без позбавлення
права керувати транспортними засобами.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України
вирок Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 07.11.2012 року, яким
ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі, із
застосуванням ст.75,76 КК України з
іспитовим строком на 1 рік - виконувати
самостійно.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 287 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 2
років 6 місяців позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з відповідальністю за
технічний стан або експлуатацію
транспортних засобів на 1 рік.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст.75 КК
України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
визначивши іспитовій строк на 2 (два)
роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_4 такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи або
навчання;

- періодично з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженим
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до набрання вироком
законної сили, залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21061 д/н
НОМЕР_3 залишити на зберігання на
території Уманського МВ УМВС; показчик
повороту автомобіля - лишити в камері
схову Уманського МВ УМВС на зберігання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2
задоволити частково.

Стягнути, солідарно, з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальну
та моральну шкоду на загальну суму 101412
грн. 12 коп.

На вирок може бути подана
апеляція до судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області учасниками
судового розгляду протягом 30 діб з
моменту його проголошення через
Уманський міськрайонний суд.

Суддя:
Л.С. Годік