Справа
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в
складі :

головуючого-судді: Бурлаки М.В.

при секретарі: Шмунь Л.І.

з участю прокурора: Бебешка М.М.

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисників : ОСОБА_3, ОСОБА_4

потерпілих:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

законних
представників потерпілих: ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Монастирище, кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Київ, українець,
громадянин України, не працює, освіта
середня, одружений має на утримані малолітню дитину, раніше судимий

30.03.2004
року Святошенським районним судом м. Києва, за ч.1 ст.187, ч.1 ст.190 КК України 3 роки позбавлення волі
з відстрочкою на 2 року ( судимість погашена) проживає за адресою: АДРЕСА_1.

За ч.
1,2,3 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Київ, українець, громадянин України, не працює, освіта
середня-спеціальна, одружений має на утриманні малолітню дитину, раніше не
судимий, проживає за адресою:
АДРЕСА_2, зареєстрованого по АДРЕСА_3.

За ч. 2,3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 на початку жовтня місяця 2007 року,
приблизно о 01 годині ночі, знаходячись по вул. Леніна смт. Цибулів
Монастирищенського району Черкаської області, з метою відкритого заволодіння
чужим майном та використання його в особистих цілях, діючи цілеспрямовано та
умисно, на автомобілі марки ВАЗ -21150 дн НОМЕР_1 під'їхав до громадян ОСОБА_8
та ОСОБА_13, які йшли по вулиці і з погрозою застосування насильства
небезпечного для життя та здоров'я останніх,
з застосуванням зброї типу пістолет, здійснив напад на потерпілих, відібравши в ОСОБА_13, срібну каблучку,
вартістю 200 грн., а в ОСОБА_8, металевий ланцюжок вартістю 12 грн., та
мобільний телефон марки “Нокіа” 3310, імей: НОМЕР_2, вартістю 140 грн., з
стартовим пакетом №НОМЕР_3 вартістю 50 гривень, після чого з місця скоєння
злочину зник завдавши потерпілим матеріальної шкоди ОСОБА_13, на суму 200 грн.,
а ОСОБА_8, суму 202 гривені.

Він же,
продовжуючи свої злочинні дії, 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 15
хвилин, знаходячись по пров. Ватутіна смт. Цибулів Монастирищенського району
Черкаської області, з метою відкритого
заволодіння чужим майном та використання його в особистих цілях, діючи
цілеспрямовано та умисно, на автомобілі марки ВАЗ -21150 дн НОМЕР_1,
під'їхавши та зайшовши до магазину “Радужний”, що по пров. Ватутіна, 1, смт.
Цибулів і належить ОСОБА_5, де з погрозою застосування насильства небезпечного
для життя та здоров'я останньої, з застосуванням зброї типу пістолет, здійснили
напад на потерпілу, відібравши в неї гроші в сумі 1100 гривень, та мобільний
телефон марки “Nokia” 6131 імей: НОМЕР_4, вартістю 840 гривень, з стартовим
пакетом «Діджус» №НОМЕР_5 вартістю 50 грн., після чого з місця скоєння злочину
зникли, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1990 гривень.

ОСОБА_11,
продовжуючи свої злочинні дії, 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 30
хвилин, знаходячись по вул. Леніна смт. Цибулів Монастирищенського району
Черкаської області, за попередньою змовою з ОСОБА_12, з метою відкритого заволодіння чужим майном та використання його
в особистих цілях, діючи цілеспрямовано та умисно, на автомобілі марки ВАЗ
-21150 дн НОМЕР_1 під'їхали до громадянина ОСОБА_6, де з погрозою застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я останнього, з застосуванням зброї
типу пістолет, здійснили напад на потерпілого, відібравши у нього мобільний
телефон марки “Motorola” V-360, імей: НОМЕР_6 вартістю 700 гривень з стартовим
пакетом «Діджус» номер НОМЕР_7 вартістю 50 гривень та куртки чорного кольору
вартістю 98 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли, завдавши
потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 848 гривень.

Продовжуючи
свої злочинні дії, 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин,
знаходячись по вул. Миру с. Долинка Монастирищенського району Черкаської
області, ОСОБА_11. за попередньою змовою з ОСОБА_12 з метою відкритого заволодіння чужим майном та використання його
в особистих цілях, діючи цілеспрямовано та умисно, на автомобілі марки ВАЗ
-21150 дн НОМЕР_1 під'їхали до громадянки ОСОБА_7, яка знаходилася на узбіччі
дороги, де з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та
здоров'я останньої, з застосуванням зброї типу пістолет, здійснили напад на
потерпілу відібравши в неї мобільний телефон марки “Samsung” С-230,
імей: НОМЕР_8 вартістю 270 гривень з стартовим пакетом «Діджус» номер НОМЕР_9
вартістю 25 гривень, після чого з місця
скоєння злочину зникли, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму
295 гривень.

На
стадії досудового слідства ОСОБА_11, свою вину в пред'явленому обвинуваченні за
ч. 1,2,3 ст. 187 КК України визнав повністю, на стадії судового розгляду справи
свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав частково. Визнаючи вину у
вчиненні інкримінованих йому діянь, не заперечуючи всіх фактів вчинення
злочинів, він дав суду показання про те, що він дійсно з застосуванням
пістолета вчинив напад на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_8, відібравши у них їхнє
майно. Викрадені речі залишив дома. Визнає вину і у вчиненні розбійного нападу
на потерпілу ОСОБА_5, оскільки протиправно проник в приміщення магазину, де з
застосуванням пістолета відібрав гроші та мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5.
Телефон здав у ломбард «Скарбниця» м. Києва. Вважає, що він у даному випадку
діяв один, попереднього зговору на вчинення даного злочину у нього з ОСОБА_12
не було. Пістолет ОСОБА_12 йому передав задовго до вчинення ним вказаного
злочину, про вчинення злочину відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ОСОБА_12 не знав.
Злочини відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були вчинені разом з ОСОБА_12 після нападу на магазин,
тому ОСОБА_12 не знав і у нього не було підстав знати, про те, що він проникає
в магазин саме для вчинення злочину. Покази про участь ОСОБА_12 у розбійному
нападі на потерпілу ОСОБА_5 давав по тій причині, що хотів пом»якшення своєї
участі і не усвідомлював, що такими показами тільки погіршує своє становище та
становище ОСОБА_12. Вину у нападах з метою заволодіння майном ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 визнає повністю, оскільки дійсно в даних випадках разом з ОСОБА_12
вчинили напади на потерпілих та відібрали їхнє майно, а саме мобільні телефони
та куртку. Злочини вчиняли у тверезому
стані. Пістолетом потерпілим погрожував тільки він. Пістолет був не бойовим,
однак він розумів, що потерпілі
сприймають його як вогнепальну зброю, яка загрожує їхньому життю. Підтримує
думку адвоката про те, що з обвинувачення по епізоду розбійного нападу на
ОСОБА_5 необхідно виключити кваліфікуючу ознаку вчинення злочину «за попередньою змовою групою осіб», а з
обвинувачення по епізодах розбійного нападу на ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
виключити обтяжуючи вину обставини - вчинення злочину в стані алкогольного
сп»яніння, вчинення злочину повторно, за попередньою змовою групи осіб, оскільки злочини вчиняв у
тверезому стані, а решта обставин є кваліфікуючими ознаками злочинів, передбачених
ч.2,3 ст. 187 КК України і не можуть розглядатись, як обтяжуючі вину обставини.
Просить зважити на його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів,
з»явлення із зізнанням, повне відшкодування потерпілим матеріальної та
моральної шкоди, а також на те, що від самого злочину не настало тяжких
наслідків, які і не могли настати, оскільки пістолет не був бойовою зброєю,
врахувати позицію потерпілих та застосувати до кожного, із злочинів,
передбачених ч. 2,3 ст. 187 КК України, до
кожного злочину окремо,
застосувати при призначенні покарання положення ч.1 ст. 69 КК України та
призначити йому покарання нижче нижчої
межі, передбачених санкціями вказаних частин
ст. 187 КК України. Вважає, що його клопотання не протирічить ч.5 п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року.

ОСОБА_12
як на стадії досудового так і під час розгляду справи в суді свою вину в
інкримінованих йому злочинах, передбачених
ч. 2, 3 ст. 187 КК України, визнав частково та показав суду, що 30
жовтня 2007 року, приблизно о 11 годині, до нього на мобільний телефон
зателефонував ОСОБА_11., який запропонував йому поїхати разом з ним в смт.
Цибулів Монастирищенського району Черкаської області в гості до його тітки, а також за продуктами
харчування. На його пропозицію він погодився. На автомобілі марки ВАЗ 21150,
срібного кольору, дн він не пам'ятає, вони разом виїхали з м. Києва і поїхали
в смт. Цибулів Монастирищенського району. Приблизно о 18 годині, вони приїхали
в смт. Цибулів Монастирищенського району, де стали кататися по селу з метою
зустріти когось із знайомих ОСОБА_11 Приблизно о 19 годині вони під'їхали до
одного із магазинів «продукти». До магазину ОСОБА_11. під'їхав заднім ходом,
так як він сидів за кермом автомобіля. Вони разом вийшли з машини і зайшли в
приміщення магазину, щоб придбати пляшку води. В магазині була жінка-продавець.
В магазині вони придбали пляшку води “Кола”, після чого вийшли на вулицю. В
магазині крім них були інші відвідувачі.
На вулиці він попросив ОСОБА_11, щоб він дав йому проїхати на своєму
автомобілі, на що ОСОБА_11. погодився. Він сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_11.
сказав, щоб він його зачекав і, нічого йому не кажучи, направився в приміщення
магазину. Через декілька хвилин
ОСОБА_11. вийшов з приміщення магазину, сів у автомобіль і вони поїхали. Від
магазину він від'їжджав потихеньку, при
виїзді на центральну дорогу він зачепив днищем автомобіля об каміння. Після
чого вони поїхали в центр смт. Цибулів, де зупинилися біля магазину. ОСОБА_11.
вийшов з машини, зайшов в приміщення магазину, а через де який час повернувся і сказав до нього, щоб він пересів на
пасажирське сидіння, що він і зробив, а ОСОБА_11. сів за кермо машини і вони
поїхали далі. Про те, що ОСОБА_11. пограбував продавця магазину «продукти», до
якого до пограбування вони заходили разом, він не знав, а дізнався лише по
дорозі до м. Києва, після того, як ОСОБА_11. сам розповів йому про це. Вину у
вчиненні нападів на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнає повністю та дав показання про те,
що він дійсно за попередньою змовою з ОСОБА_11 вчинили напад на вказаних потерпілих
та відібрали у них їхнє майно, при цьому ОСОБА_11 погрожував пістолетом, а він
допомагав знімати куртку та забирати речі. Просить зважити на його покази,
які він давав протягом усього досудового
слідства, де він вказував, що бачив, як потерпіла рахувала гроші і знали з
ОСОБА_11 про те, що в магазині є гроші. Під час проведення відтворення
обстановки та обставин події також пояснив, що через вікно бачив, як потерпіла
рахує гроші, однак цього не міг бачити,
оскільки автомобіль стояв задом до магазину, крім того, автомобіль стояв
нижче рівня вікна магазину і з нього
просто не могло бути видно не тільки того, як продавець рахує гроші, а і самого
продавця. Покази про свою участь у розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_5 давав
по тій причині, що хотів пом»якшення своєї участі і не усвідомлював, що такими
показами тільки погіршує своє становище. Підтримав думку адвоката та просить
виправдати його за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки у нього не було
попереднього зговору з ОСОБА_11 на пограбування ОСОБА_5 і він у вчиненні
даного злочину участі не приймав.
Підтримує думку адвоката про те, що з обвинувачення по епізодах розбійного
нападу на ОСОБА_6го та ОСОБА_7 необхідно
виключити обтяжуючі вину обставини - вчинення злочину в стані алкогольного
сп»яніння, вчинення злочину повторно, за попередньою змовою групи осіб, оскільки злочини вчиняв у
тверезому стані, а решта обставин є кваліфікуючими ознаками злочинів,
передбачених ч.2 ст. 187 КК України і не можуть розглядатись, як обтяжуючі вину
обставини. Просить зважити на його щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочинів, з»явлення із зізнанням, повне відшкодування потерпілим матеріальної
та моральної шкоди, а також на те, що від самого злочину не настало тяжких
наслідків, які і не могли настати, оскільки пістолет не був бойовою зброєю,
безпосередньо потерпілим він пістолетом не погрожував, просить врахувати позицію потерпілих та застосувати
при призначенні покарання положення ч.1
ст. 69 КК України та призначити йому
покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 187 КК України. Вважає, що його
клопотання не протирічить ч. 5 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№7 від 24 жовтня 2003 року.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_11та ОСОБА_12 їх
доказана доказана, дослідженими в ході судового слідства, а саме: показами
потерпілих, показами свідків, протоколом явки з повинною ОСОБА_11, протоколом
добровільної видачі, протоколом огляду місця події, висновком товарознавчої експертизи, протоколом відтворення обстановки та
обставин події, протоколом огляду речових доказів та приєднанням їх до справи.

Потерпілий ОСОБА_8 дав суду показання про те, що на початку жовтня місяця 2007 року, точної
дати він уже не пам'ятає, приблизно о 01 годині ночі, він разом зі своєю
знайомою ОСОБА_13 поверталися з кафе-бару “Людмила”, що розташований по вул.
Леніна смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області. Коли вони
проходили по краю проїжджої частини, що проходить по вул. Леніна смт. Цибулів в
напрямку Цибулівського цукрового заводу, то біля них раптово зупинився
автомобіль срібного кольору, а якої марки був автомобіль і на яких державних
реєстраційних номерах, він сказати не може, через те, що не звернув на це
уваги. З даного автомобіля вийшов
незнайомий йому чоловік, невисокого зросту, повної статури, віком приблизно
20-25 років. На даний час він знає, що це був ОСОБА_11 Олександр. Він був
одягнений в чорну балонову куртку, чорний картуз. Вийшовши з автомобіля,
ОСОБА_11 направився до них. Він відразу подумав, що даний чоловік щось хотів
запитати. Коли даний чоловік приблизився до них ближче, то він побачив в правій
руці у нього пістолет. ОСОБА_11, підійшовши до них, відразу наставив пістолет
до голови ОСОБА_13, сказавши при цьому, щоб вони давали золото, срібло, гроші
та телефони. Побачивши таке, він сильно перелякався, ОСОБА_13 відразу запитала
у ОСОБА_11, що він робить, на що він відповів, що грабує і щоб вони швидко
віддавали дані речі, які він вказав. ОСОБА_13 відразу зняла зі своєї руки
срібну каблучку і віддала її ОСОБА_11, пояснивши, що в неї більше нічого не
має. ОСОБА_11, прийнявши пістолет від голови ОСОБА_13, направив пістолет йому в голову і сказав, щоб
він відав цінні речі, на що він заперечив, що нічого він йому не дасть.
ОСОБА_11, не приймаючи пістолет від його
голови, став сам ритися в його кишенях. З його кишені він забрав його мобільний телефон марки
“Нокіа” 3310, імей: НОМЕР_2 з стартовим пакетом №НОМЕР_3, якого він купив в м. Києві за 150 грн, а
стартовий пакет за 50 грн., після чого ОСОБА_11 зірвав з його шиї металевий
ланцюжок, якого він прибав в магазині м. Монастирище за 20 грн. Коли ОСОБА_11 зірвав з його шиї ланцюга, то
він повернув голову в бік машини, на якій під'їхав ОСОБА_11, щоб подивитися на
номерні знаки машини, в цей момент ОСОБА_11 наніс йому удар кулаком в область
живота, спричинивши йому фізичну біль. Від даного удару він присів до землі, а
ОСОБА_11 вскочив у свій автомобіль і поїхав в сторону с.Івахни
Монастирищенського району. Від того, що ОСОБА_11 ударив його в живіт, він
ніяких тілесних ушкоджень не отримав і за медичною допомогою ні до кого не
звертався, від обстеження судово-медичного експерта відмовився. Про пограбування його та ОСОБА_13 він в міліцію не звертався, так як не мав часу,
бо наступного дня він поїхав на роботу в м. Київ. Погрози пістолетом сприймав
як реальну загрозу його життю.

Потерпіла ОСОБА_13 дала суду
аналогічні показання, пояснивши, що
ОСОБА_11 напав на неї та ОСОБА_8 і з застосуванням насильства та погрози
пістолетом заволодів її каблучкою вартістю 200 грн. Погрози пістолетом сприймала
як реальну загрозу її життю.

Потерпіла
ОСОБА_5 дала суду показання про те, що вона дійсно займається підприємницькою
діяльністю і у своїй власності має приватний магазин “Радужний”, в якому вона
реалізовує продукти харчування. Даний магазин знаходиться по провулку Ватутіна,
1, в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області. 30 жовтня 2007 року, о 7 годині 30 хвилині,
вона відчинила магазин і особисто почала реалізовувати товар. Приблизно о 19
годині 15 хвилині до магазину зайшли двоє невідомих їй чоловіків і придбали в
неї одну пляшку солодкої води „Кола”, після чого вийшли з приміщення магазину.
Тепер вона знає, що це були ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Коли дані чоловіки вийшли з магазину, то один з них, це був
ОСОБА_12, сів в автомобіль, а ОСОБА_11 знову повернувся в магазин, на голові у
нього була кепка чорного кольору, спортивного типу (бейсболка). Коли він зайшов
в приміщення магазину, то вона помітила, що
в лівій руці він тримав пістолет, а правою рукою, тримаючись за
комір куртки, прикривав своє обличчя.
Він швидко підійшов до неї і, наставивши на неї, пістолет наказав, щоб вона
віддала йому гроші та золото. Вона відповіла, що в неї не має золота, на що
він, відкривши шухляду столу, де лежали
гроші, забрав гроші в сумі 1100 гривень, які вона вторгувала на протязі дня. В
іншій шухляді, яка була відчинена, лежав її мобільний телефон марки Nokia 6131,
імей: НОМЕР_4, який 18 червня 2007 року
їй подарували на день народження, також в телефоні знаходився стартовий пакет
«Діджус» №НОМЕР_5, який вона придбала за 50 гривень. Даний телефон з стартовим
пакетом ОСОБА_11 забрав з собою і вийшов з магазину. Вона помітила, що він сів
в автомобіль на переднє пасажирське сидіння і разом з ОСОБА_12, який знаходився
за кермом автомобіля, поїхали в напрямку центру села. Після цього вона відразу
ж зателефонувала в міліцію і повідомила про даний випадок.

ОСОБА_11 для
нападу на неї в магазин заходив один, ОСОБА_12 в цей час сидів в автомобілі.
Гроші вона перед ними не перераховувала, ОСОБА_12 не міг її бачити з автомобіля,
оскільки автомобіль знаходився нижче рівня вікна, а тим більше він не міг
бачити того, що вона перераховувала
гроші, оскільки вона взагалі їх не перераховувала. Погрози пістолетом вона
сприймала як реальну загрозу для свого здоров»я та життя.

Потерпілий
ОСОБА_6 дав суду показання, про те, що 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19
годині, він знаходився біля парку, що на території цукрового заводу в смт. Цибулів. Приблизно о 19 годин 20
хвилині він помітив, як біля нього проїхав легковий автомобіль марки ВАЗ-2115
сірого кольору. Через декілька секунд даний автомобіль під'їхав до нього і з
салону автомобіля до нього вийшов водій, в якого в правій руці був пістолет.
Тепер знає, що це був ОСОБА_11. Він його направив на нього і приставив пістолет
до його грудей. При цьому незнайомий хлопець сказав до нього, щоб він йому
віддав йому свій мобільний телефон. Він почав заперечувати і сказав, що не
віддасть йому свій телефон. ОСОБА_11 ударив його в груди. Злякавшись пістолета,
він віддав йому телефон. В цей же час з машини вискочив ОСОБА_12 і став знімати
з нього куртку. Таким чином, вони з застосуванням пістолета відібрали у нього
мобільний телефон Motorola V-360 імей: НОМЕР_6, якого він
придбав на початку жовтня місяця в м. Монастирище за 700 гривень, в телефоні знаходився стартовий пакет «Діджус» номер НОМЕР_7, якого він придбав за
50 гривень, та балонову куртку чорного кольору, в які він був одягнений. Після
цього ОСОБА_11 рукояткою пістолета наніс йому удар в груди, а ОСОБА_12
відштовхнув його і він упав на землю. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль і
з місця злочину втекли.

Потерпіла
ОСОБА_7 показала суду, що 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 50
хвилині, вона вийшла з будинку і мала намір зі своїми товаришами ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 їхати в с. Шуляки Жашківського району до будинку
культури на дискотеку. Так вона вийшовши до автобусної зупинки і чекала своїх
товаришів, які мали заїхати за нею на автомобілі марки ВАЗ-2101 зеленого
кольору. Почекавши декілька хвилин, вона помітила, що до неї під'їхав легковий
автомобіль марки ВАЗ-21099 чи ВАЗ 2115, сірого кольору з відтінком зеленого
кольору, вона точно сказати не може, бо
добре його не роздивлялася. З даного автомобіля із-за керма вийшов незнайомий
їй хлопець віком приблизно 25 років, який був одягнений в чорні кросівки, чорні
спортивні штани, сірий гольф, чорну спортивну куртку без головного убору. Тепер
вона знає, що це був ОСОБА_11. Він висунув свою ліву руку, яку тримав за своєю
спиною і направив їй в лівий бік, вона відразу побачила, що у ОСОБА_11 в руці є
пістолет. Він перезарядив затвор даного пістолета, продовжуючи направляти його
в її бік. Побачивши таке, вона сильно перелякалася. В цей час з пасажирського
переднього сидіння вище вказаного автомобіля виліз другий хлопець, який був
вищого зросту одягнений в чорний одяг, на голові якого був чорний картуз у
вигляді блайзера. Тепер вона знає, що це був ОСОБА_12. Хлопець, в руках якого був пістолет, сказав
до неї, щоб вона швидко віддала їм гроші, золото та мобільний телефон. Вона
сказала, що все їм віддасть, тільки щоб вони її не зачіпали. Хлопець з
пістолетом своєю рукою став чіпати сережки, які були в неї у вухах, на що вона
сказала, що вони не золоті і він їй повірив переставши, їх чіпати. Інший
хлопець, який вийшов другим з автомобіля, намагався вирвати в неї з рук
сумочку, але в цей час в кишені її пальто, в якому вона була вдягнена, заграла
мелодія мобільного телефону. Почувши мелодію телефону, хлопець який
намагався відібрати в неї сумочку,
засунув свою руку їй в кишеню пальто, де знаходився телефон і забрав його,
смикнувши так, що нитки пальто затріщали. Він забрав її мобільний телефон марки
“Самсунг С-230”, номер імея: НОМЕР_8, якого їй
купив та подарував батько два роки тому, заплативши за телефон 560 гривень. Також в телефоні знаходився
стартовий пакет «Діджус» номер НОМЕР_9, якого вона придбала за 25 гривень.
Забравши її телефон, незнайомий хлопець, передав його хлопцеві який був з
пістолетом. Після чого хлопець, який був з пістолетом, своєю рукою пробував чи немає в неї на шиї
ланцюга. Після чого вона вирвалася від даних хлопців і стала тікати, а вони
сіли в автомобіль і поїхали в сторону м. Жашків. Коли під'їхали її знайомі, а
саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, та водій прізвища якого вона не
знає, то вона їм відразу розповіла, що з нею сталося і вони наздогнали даний
автомобіль з незнайомими хлопцями в с.Шуляки Жашківського району Черкаської
області, де вона відразу впізнала машину та хлопців, які її пограбували і
записала номерний знак їх автомобіля який був спереду - НОМЕР_1. В той день вона не зверталась в
Монастирищенський РВ УМВС, так як не могла зателефонувати в міліцію, тому що не
знала номера.

Потерпілі
та їх представники в судовому засіданні звернулись до суду з заявами, в яких
просять суд не позбавляти підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 волі, оскільки останні
повністю відшкодували їм матеріальні та моральні збитки.

Свідок ОСОБА_3,
показала, що вона проживає разом з
чоловіком ОСОБА_11. Її чоловік орендував автомобіль марки ВАЗ 21150, яким він
таксував. Куди її чоловік їздив і кого перевозив вона не знає, бо він їй не
розповідав і вона в нього не запитувала. 3 листопада 2007 рокудо неї додому
приїхали працівники міліції з Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській
області, яким вона добровільно видала мобільний телефон марки “Нокіа” 3310 та
металевий ланцюжок з металу білого кольору. Дані речі до додому приніс її чоловік - ОСОБА_11., а коли
саме приніс і де він їх узяв вона сказати не може.

По епізоду
розбійного нападу на ОСОБА_8 та ОСОБА_13 вина ОСОБА_11 підтверджується:

Протоколом
явки з повинною ОСОБА_11, в якій він чистосердечно розкаюється в тому, що на
початку жовтня місяця 2007 року, приблизно о 01 годині ночі, в смт. Цибулів
Монастирищенського району Черкаської області, із застосуванням пневматичного
пістолета, який зовні схожий на пістолет „Макарова”, він пограбував незнайомого
хлопця та дівчину, відібравши в них мобільний телефон, ланцюжок та каблучку.

(Т-1, а.с.140)

Протоколом
добровільної видачі ОСОБА_3 з квартири, що розташована по АДРЕСА_1, де вона
проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11, мобільного телефону марки „Нокіа”
3310,імей: НОМЕР_10 та ланцюжка з металу білого кольору. Видавши вище вказані
речі, ОСОБА_3, пояснила, що дані речі
додому приніс її чоловік ОСОБА_11., а коли саме і де він їх взяв вона сказати
не може. Даний телефон належить ОСОБА_8 оскільки співпадають номер на
документах, які видав ОСОБА_8 та на телефоні, якого вилучено у ОСОБА_11.

(Т-1, а.с.145)

Висновками
товарознавчої експертизи, від 18 листопада 2007 року, згідно якої станом на
початок жовтня місяця 2007 року,
вартість мобільного телефону
марки „Нокіа” 3310,імей: НОМЕР_10, становить 140 гривень, а металевого ланцюжка
становить 12 гривень.

(Т-1, а.с.208)

Протоколом
огляду місця події, де під час затримання ОСОБА_11, в останнього було вилучено
пневматичний пістолет калібру 4.5 мм №НОМЕР_11, з написом “МР-654 К” , якого
він намагався викинути.

(Т-1, а.с.14)

Під час
відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_11, який в смт. Цибулів
Монастирищенського району Черкаської області, прямо вказав на місцевості, де
саме він на початку жовтня місяця 2007 року, приблизно о 01 годині ночі, за
допомогою пневматичного пістолета
пограбував незнайомого хлопця та дівчину, відібравши в них мобільний
телефон, ланцюжок та каблучку з металу білого кольору. Місце вказане ОСОБА_11
співпадає з місцес, яке вказали потерпіли ОСОБА_8 та ОСОБА_13.

(Т-1,
а.с.168-170 )

Протоколами
огляду речових доказів та приєднанням їх
до матеріалів кримінальної справи.

(Т-1, а.с.164-166, 184-186 )

По
епізоду розбійного нападу на магазин “Радужний” вина ОСОБА_11 підтверджується:

Протоколом
огляду місця події, а саме приміщення магазину “Радужний”, що розташований по
провулку Ватутіна смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, та
фототаблицею до нього.

(Т-1,
а.с.3-7)

Протоколом
добровільної видачі ОСОБА_5 гарантійного талону №1382477, на мобільний телефон
марки “Нокіа” 6131, імей: НОМЕР_4. Як
пояснила ОСОБА_5 що даний документ в неї залишився від вище вказаного
мобільного телефону, який 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин,
був відібраний в неї в приміщенні її приватного магазину, що розташований по
провулку Ватутіна, 1, смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області
невідомою особою, яка погрожувала їй зброєю в руках.

(Т-1,
а.с.25)

Протоколом
виїмки з ломбарду “Скарбниця” м. Києва мобільного телефону марки “Нокіа”
6131, імей: НОМЕР_4, з якого випливає,
що телефон ОСОБА_5 був зданий у ломбард у м. Києві, що підтверджено показами
ОСОБА_11

(Т-1,
а.с.38)

Висновками
товарознавчої експертизи, від 3 листопада 2007 року, згідно якої станом на 30
жовтня 2007 року, вартість мобільного телефону марки “Нокіа” 6131, імей: НОМЕР_4, становить 840 гривень.

(Т-1, а.с.192)

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_11, який в смт. Цибулів
Монастирищенського району Черкаської області, прямо вказав на місцевості, як
саме він на 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин,
разом з ОСОБА_12, за допомогою пневматичного пістолета пограбували магазин продукти, відібравши в
продавця магазину, гроші та мобільний телефон марки “Нокіа” 6131.

(Т-1,
а.с.47-54 )

Протоколами
впізнання по фотографіях, які були
представленні потерпілій ОСОБА_5, яка оглянувши фотографії, прямо вказала на
осіб, які 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, погрожуючи
пістолетом пограбували її в приміщенні її приватного магазину, що розташований
по провулку Ватутіна, 1, смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської
області, відібравши в неї гроші в сумі 1100 гривень та її мобільний телефон
марки “Нокіа” 6131. На фотографіях вона впевнено впізнала ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
як осіб які заходили до неї в магазин перед пограбуванням, а ОСОБА_11, як
особу, яка безпосередньо вчинила відносно неї розбій.

(Т-1,
а.с.59-62)

Протоколами
огляду речових доказів та приєднанням їх
до матеріалів кримінальної справи.

(Т-1, а.с.39-41, 43-45, 173-179,
184-186 )

По
епізоду розбійного нападу на ОСОБА_6 вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується:

Протоколом явки
з повинною ОСОБА_12 , в якій він чистосердечно розкаюється в тому, що 30 жовтня
2007 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, він спільно з ОСОБА_11 із застосуванням пістолета пограбували
незнайомого хлопця в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області,
відібравши в нього мобільний телефон та куртку.

(Т-1,
а.с.65)

Протоколом
особистого обшуку ОСОБА_11, під час його затримання в порядку ст.115 КПК
України, де в ОСОБА_11, було вилучено балонову куртку чорного кольору в якій він
був одягнений і яка належить ОСОБА_6

(Т-1,
а.с.109)

Висновками
товарознавчої експертизи, від 3 листопада 2007 року, згідно якої станом на 30
жовтня 2007 року вартість балонової
куртки чорного кольору становить 98 гривень.

(Т-1, а.с.192)

Протоколом відтворення
обстановки та обставин події з ОСОБА_11, який в смт. Цибулів Монастирищенського
району Черкаської області прямо вказав на місцевості, як саме він 30
жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині
30 хвилин, разом з ОСОБА_12 за допомогою пневматичного пістолета пограбували незнайомого хлопця, відібравши в
нього мобільний телефон та куртку чорного кольору, в якій був одягнений
незнайомий хлопець. Місцк вказане ОСОБА_11 співпадає з місцем, вказаним
потерпілим.

(Т-1,
а.с.75-76 )

Протоколами
огляду речових доказів та приєднанням їх
до матеріалів кримінальної справи.

(Т-1,
а.с.99-102, 173-179, 184-186 )

По
епізоду розбійного нападу на ОСОБА_7 вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується:

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що 30
жовтня 2007 року, приблизно о 20 годині, вона разом з ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 на автомобілі під'їхали до ОСОБА_7, яка чекала їх по вул. Миру с.
Долинка Монастирищенського району Черкаської області, так як вони всі мали
їхати на дискотеку в с. Шуляки Жашківського району. Коли ОСОБА_7 сіла до них в
машину, то вона була збуджена і сильно трусилася. Коли вони запитали, що з нею
сталось, то ОСОБА_7 відповіла, що коли вона
чекала їх, то біля неї зупинився автомобіль марки ВАЗ 21099, чи ВАЗ
21115, який саме вона точно сказати не
може. З даного автомобіля вийшло два хлопця, один з яких направив на неї
пістолет, після чого вони разом пограбували її, відібравши в неї її мобільний
телефон марки “Самсунг -С-230”, також вони перевірили чи немає в неї на шиї
золотого ланцюжка, після чого сіли в автомобіль і поїхали в сторону
Жашківського району. Вони всі поїхали на дискотеку в с. Шуляки. В с. Шуляки
Жашківського району вони наздогнали автомобіль марки ВАЗ21115 срібного кольору
дн НОМЕР_1, в якому сиділо два чоловіки. ОСОБА_7, побачивши даний автомобіль,
відразу стала говорити, що це ті самі хлопці, які з пістолетом пограбували її в
с. Долинка і відібрали в неї мобільний телефон і відразу записала номерний знак
автомобіля на папері. Після чого даний автомобіль поїхав в сторону м. Жашків.
Вони не наважилися зупинити даний автомобіль, адже ОСОБА_7 говорила, що дані
хлопці були з пістолетом.

Протоколом
явки з повинною ОСОБА_12, в якій він чистосердечно розкаюється в тому, що 30
жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, він спільно з ОСОБА_11 із
застосуванням пістолета пограбували незнайому дівчину в с. Долинка
Монастирищенського району Черкаської області, відібравши в неї мобільний
телефон марки Самсунг с-230.

(Т-1,
а.с.79)

Протоколом
особистого обшуку ОСОБА_11, під час його затримання в порядку ст.115 КПК
України, де в ОСОБА_11, було вилучено мобільний телефон марки “Самсунг С-230”,
номер імея: НОМЕР_8, який співпадає з номерами телефону потерпілої ОСОБА_7.

(Т-1,
а.с.109)

Висновками
товарознавчої експертизи, від 3 листопада 2007 року, згідно якої, станом на 30
жовтня 2007 року, вартість мобільного телефону марки “Самсунг С-230”,
номер імея: НОМЕР_8 становить 270 гривень.

(Т-1, а.с.192)

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_11, який в с. Долинка
Монастирищенського району Черкаської області прямо вказав на місцевості, як
саме він
30 жовтня 2007 року, приблизно о
19 годині 50 хвилин, разом з ОСОБА_12 за допомогою пневматичного пістолета пограбували незнайому дівчину, відібравши в
неї мобільний телефон марки “Самсунг С-230”.

(Т-1,
а.с.92-93 )

Протоколами
впізнання по фотографіях, які були
представленні потерпілій ОСОБА_7, яка оглянувши фотографії прямо вказала на
осіб, які 30 жовтня 2007 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, погрожуючи
пістолетом пограбували її по вул. Миру с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області,
відібравши в неї її мобільний телефон марки “Самсунг С-230”. На фотографіях
вона впізнала ОСОБА_11 та ОСОБА_12, як осіб, які вчинили на неї розбійний
напад.

(Т-1,
а.с.94-97)

Протоколами
огляду речових доказів та приєднанням їх
до матеріалів кримінальної справи.

(Т-1, а.с.99-102, 173-179, 184-186 )

Показами
свідків, які досліджені в судовому засіданні, у зв»язку з неможливістю їх
допиту судовому засіданні:

Показами
свідка по справі ОСОБА_15, який показав: що 30 жовтня 2007 року, приблизно о 20
годині, він разом з ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, на автомобілі під'їхали до
ОСОБА_7, яка чекала їх по вул. Миру с. Долинка Монастирищенського району
Черкаської області, так як вони всі мали їхати на дискотеку в с. Шуляки
Жашківського району. Коли ОСОБА_7, сіла до них в машину, то вона була збуджена
і сильно трусилася. Коли вони запитали, що з нею таке, то ОСОБА_7 відповіла, що
коли вона чекала їх, то біля неї
зупинився автомобіль марки ВАЗ 21099 чи ВАЗ 21115, який саме вона точно сказати не може. З
даного автомобіля вийшло два хлопця, один з яких направив на неї пістолет,
після чого вони разом пограбували її відібравши в неї її мобільний телефон
марки “Самсунг -С-230”, також вони перевірили, чи немає в неї на шиї золотого
ланцюжка, після чого сіли в автомобіль і поїхали в сторону Жашківського району.
Вони всі поїхали на дискотеку в с.Шуляки. В с.Шуляки Жашківського району, вони
наздогнали автомобіль марки ВАЗ 21115, срібного кольору, дн НОМЕР_1, в якому
сиділо два чоловіки. ОСОБА_7, побачивши даний автомобіль відразу стала казати,
що це ті самі хлопці, які з пістолетом пограбували її в с. Долинка і відібрали
в неї мобільний телефон і відразу записала номерний знак автомобіля на папері.
Після чого даний автомобіль поїхав в сторону м. Жашків. Вони не наважилися
зупинити даний автомобіль, адже ОСОБА_7 говорила, що дані хлопці були з
пістолетом.

(Т-1. а.с.89)

Показами
свідка ОСОБА_17, який показав: що 30
жовтня 2007 року, приблизно о 20 годині, він разом з ОСОБА_14, ОСОБА_16,
ОСОБА_15, на автомобілі під'їхали, до ОСОБА_7, яка чекала їх по вул. Миру
с.Долинка Монастирищенського району Черкаської області, так як вони всі мали
їхати на дискотеку в с.Шуляки Жашківського району. Коли ОСОБА_7, сіла до них в
машину, то вона була збуджена і сильно трусилася. Коли вони запитали, що з нею
таке, то ОСОБА_7 відповіла, що коли вона
чекала їх, то біля неї зупинився автомобіль марки ВАЗ 21099 чи ВАЗ
21115, який саме вона точно сказати не
може. З даного автомобіля вийшло два хлопця, один з яких направив на неї
пістолет, після чого вони разом пограбували її. відібравши в неї її мобільний
телефон марки “Самсунг -С-230”, також вони перевірили чи немає в неї на шиї
золотого ланцюжка, після чого сіли в автомобіль і поїхали в сторону
Жашківського району. Вони всі поїхали на дискотеку в с. Шуляки. В с. Шуляки
Жашківського району вони наздогнали автомобіль марки ВАЗ21115 срібного кольору
дн НОМЕР_1, в якому сиділо два чоловіки. ОСОБА_7, побачивши даний автомобіль,
відразу стала казати, що це ті самі хлопці, які з пістолетом пограбували її в
с. Долинка і відібрали в неї мобільний телефон і відразу записала номерний знак
автомобіля на папері. Після чого даний автомобіль поїхав в сторону м. Жашків.
Вони не наважилися зупинити даний автомобіль, адже ОСОБА_7 говорила, що дані
хлопці були з пістолетом.

(Т-1. а.с.91)

Показами
свідка ОСОБА_18, який показав: що у
своїй приватній власності він має власний
автомобіль марки ВАЗ 21150 2005 року випуску, дн НОМЕР_1, сірого
кольору. Даний автомобіль в 2005 році він придбав у кредит, який і по даний час
сплачує. До 2 жовтня 2007 року він керував даним автомобілем один, а 2 жовтня
2007 року він здав даний автомобіль в оренду
ОСОБА_11 жителю АДРЕСА_1, оформивши на останнього доручення на право
керування своїм автомобілем. На даному автомобілі ОСОБА_11. таксував по місту і
автомобіль ставив у себе в дома, а йому сплачував гроші за оренду. Куди їздив
ОСОБА_11. на його автомобілі і кого перевозив він сказати не може. 31 жовтня
2007 року на його на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_11. і сказав, що
його автомобіль поламався, на що він сказав, щоб він пригнав йому його
автомобіля додому. Приблизно о 22 годині 31 жовтня 2007 року ОСОБА_11. пригнав
до нього додому його автомобіля в неробочому стані. Під час їхньої розмови
ОСОБА_11. був затриманий працівниками міліції і під час його затримання з під
куртки ОСОБА_11 випав пневматичний пістолет, який був вилучений працівниками
міліції. За що був затриманий ОСОБА_11. він сказати не може.

За місцем
проживання підсудні ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 характеризуються з
позитивної сторони.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в
їх сукупності, в результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження
їх в судовому засіданні, суд вважає
пред'явлене підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення доведеним
частково і виходить з наступного:

По епізодах розбійних нападів на
потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає, що вина підсудних
доказана повністю.

По факту розбійного нападу на потерпілу
ОСОБА_5 в магазині «Радужний», в частині вчинення злочину за попередньою змовою
групи осіб, органи досудового слідства виходили з показів, які обвинувачені
давали на стадії досудового слідства. Оцінюючи покази ОСОБА_12 при пред»явленні
йому остаточного обвинувачення, де він відмовився від показів, які давав
раніше, органи досудового слідства на стадії досудового слідства так і прокурор
в судовому засіданні виходили тільки з того, що ОСОБА_12 хоче уникнути
покарання за вказаний злочин. Органи досудового слідства на стадії досудового
додатково потерпілу ОСОБА_5 не допитали, не вияснили у неї питання чи могли
підсудні бачити у неї в руках гроші, покази ОСОБА_12, які він давав під час
проведення відтворення обстановки та обставин події, в частині чи міг він
бачити з вулиці і з якого саме місця потерпілу ОСОБА_5 і чи міг він бачити у
неї в руках гроші не перевірили, очну ставку з потерпілою не провели, чим
втратили докази, які могли б свідчити про участь ОСОБА_12 у розбійному нападі
на ОСОБА_5. В ході судового розгляду справи орган державного обвинувачення
ніяких доказів, крім оцінки показів обвинувачених на стадії досудового
слідства, участі ОСОБА_12 у розбійному нападі на ОСОБА_5 суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 62
Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих
незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватись
тільки на показах самих обвинувачених, даних відносно себе, а також відносно
інших обвинувачених, які не підтверджені ніякими іншими доказами.

Органи досудового слідства на стадії
досудового слідства, а орган державного обвинувачення в суді саме так будували
своє обвинувачення, разом з тим вони не дали оцінки показам потерпілої ОСОБА_5,
які повністю співпадають з показами ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в тій частині, що вона
не рахувала гроші не тільки в присутності підсудних, а і в їх відсутності, а
тому вони не могли бачити з вулиці гроші в її руках, про що також стверджував
ОСОБА_12 як під час відтворення обстановки та обставин злочину, так і в
судовому засіданні, що дає право суду зробити висновок про те, що вказаний
злочин ОСОБА_11 вчинив самостійно, а тому по даному епізоду ОСОБА_12 підлягає
виправданню, а з обвинувачення ОСОБА_11 необхідно виключити таку кваліфікаційну
ознаку, як «вчинення злочину за попередньою змовою групи осіб».

Суд вважає, що з обвинувачення
необхідно виключити таку обтяжуючу призначення покарання обставину, як вчинення
злочину в стані алкогольного сп»яніння, оскільки воно не знайшло свого
підтвердження в ході судового розгляду справи. Підлягають також виключенню з
обставин, що обтяжують призначення покарання такі обставини, як вчинення
злочину повторно та вчинення злочину групою осіб за попереднім зговором,
оскільки вказані обставини є кваліфікуючими ознами злочинів, передбачених ч.2
ст. 187 КК України.

Суд вважає, що обвинувачення
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пред»явлено не конкретне, у обвинуваченні не розмежовано в
чому полягає насильство небезпечне для здоров»я особи, яка зазнала нападу, чи
було це насильство фізичним чи воно було психічним, органи досудового слідства
не дали юридичної кваліфікації тілесним ушкодженням, які були нанесені ОСОБА_11
потерпілим ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні прокурор
відповідно до ст. 277 КПК України клопотання про зміну обвинувачення в
суді не заявив, за своєї ініціативи суд
не вправі змінювати або доповнювати обвинувачення.

За таких обставин справа підлягала
поверненню для додаткового розслідування, однак сторони судового процесу не
заявили такого клопотання, а суд за своєї ініціативи не може направити справу
на додаткове розслідування, крім того, в судовому засіданні чітко встановлено,
що всі потерпілі сприймали пістолет як вогнепальну зброю, а його демонстрацію
та направлення пістолета в їх сторону і погрозу ним, як реальну загрозу для
здоров»я та життя потерпілих, тому у суду є всі підстави для кваліфікації дій
підсудних, як розбою - за ознакою застосування
насильства, небезпечного для життя чи здоров»я особи, яка зазнала
нападу.

Відповідно до ст. 275 КПК України суд
розглядає справу відносно підсудних і тільки в межах пред»явленого
обвинувачення.

Дії
підсудного ОСОБА_11 суд кваліфікує:

За
фактом нападу на ОСОБА_8 та ОСОБА_13, яке мало місце на початку жовтня
місяця 2007 року по вул. Леніна смт. Цибулів Монастирищенського району
Черкаської області за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства небезпечного для здоров»я
особи, яка зазнала нападу (розбій).

За фактом нападу в магазині
«Радужний» на ОСОБА_5, яке мало місце 30 жовтня 2007 року по провулку
Ватутіна,1, смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області за ч.3
ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства небезпечного для здоров»я
особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням в приміщення, особою, яка
раніше вчинила розбій.

За фактом нападу на ОСОБА_6, який
мав місце 30 жовтня 2007 року по вулиці Леніна смт. Цибулів Монастирищенського
району Черкаської області та нападу на ОСОБА_7, який мав місце 30 жовтня 2007
року по вул. Миру с. Долинка
Монастирищенського району Черкаської області за ч.2 ст. 187 КК України,
як напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний з застосуванням насильства небезпечного для здоров»я особи,
яка зазнала нападу, особою, яка раніше
вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_12 за фактом
нападу на ОСОБА_6, який мав місце 30 жовтня 2007 року по вулиці Леніна смт.
Цибулів Монастирищенського району Черкаської області та нападу на ОСОБА_7, який
мав місце 30 жовтня 2007 року по вул. Миру с. Долинка Монастирищенського району Черкаської області
суд кваліфікує за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з
застосуванням насильства небезпечного для здоров»я особи, яка зазнала
нападу, особою, яка раніше вчинила
розбій, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
підсудним покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винних, обставини, що пом”якшують та обтяжують призначення покарання.

Обставинами,
що пом'якшують призначення покарання підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд
вважає щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину,
відшкодування шкоди, завданої злочином.

Обставин, що обтяжують призначення
покарання підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом не встановлено.

Враховуючи
перераховані обставини, які пом»якшують призначення покарань, відсутність
обставин, які обтяжують призначення покарання, а також те, що підсудний
ОСОБА_11. вчинив чотири злочини, три з яких відносяться до тяжких злочинів, а
один злочин до особливо тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного не можливе без ізоляції його від суспільства і
находить за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі,
однак, враховуючи те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за
місцем проживання, на вихованні має малолітню дитину, від самого злочину не
настало тяжких наслідків і не могло настати таких наслідків, оскільки пістолет
не буз вогнепальною зброєю, думку
потерпілих, які просять суд суворо його не карати, а по можливості не
позбавляти волі, тому суд вважає, що окремо, до кожного із злочинів,
передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 187 КК України необхідно застосувати положення ст.
69 КК України та призначити за вказані злочини - кожен окремо, покарання нижче
від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч.2 та ч. 3 ст. 187 КК України.
Призначення такого покарання не суперечить положенням ч. 5 п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України за №7 від 24 жовтня 2003 року. Суд вважає, що
призначення саме такого покарання буде сприяти виправленню та перевихованню
підсудного.

Враховуючи перераховані обставини, які
пом»якшують призначення покарань, відсутність обставин, які обтяжують
призначення покарання, а також те, що підсудний ОСОБА_12 вчинив два злочини,
які відносяться до тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного не можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, однак враховуючи те, що
він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на
вихованні має малолітню дитину, його роль у вчиненні злочинів була не ведучою,
пістолетом погрожував тільки ОСОБА_11, від самого злочину не настало тяжких
наслідків і не могло настати таких наслідків, оскільки пістолет не був
вогнепальною зброєю, думку потерпілих, які просять суд суворо його не карати, а
по можливості не позбавляти волі, а також те, що він вчинив злочини, які не
підлягають окремій кваліфікації, суд вважає, що до злочинів, передбачених ч.2
ст. 187 КК України необхідно застосувати положення ст. 69 КК України та
призначити за вказані злочини покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України.
Призначення такого покарання не суперечить положенням ч. 5 п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України за №7 від 24 жовтня 2003 року. Суд вважає, що
призначення саме такого покарання буде сприяти виправленню та перевихованню
підсудного.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати за проведення експертиз
підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_11, оскільки всі експертизи стосувались
злочинів, вчинених саме ним.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Підсудного
ОСОБА_11 визнати винним у вчинені
злочинів, передбаченого ч.1,2,3 ст. 187
КК України.

Призначити
ОСОБА_11 покарання:

- За ч.1 ст. 187
КК України з (три) роки позбавлення волі з поміщенням засудженого до
кримінально-виконавчої установи;

- На підставі ч.1 ст. 69 КК України за ч.2
ст. 187 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі із конфіскацією майна з
поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої установи;

- На підставі ч.1 ст. 69 КК України за ч. 3
ст. 187 КК України 5 ( п»ять) років позбавлення волі із конфіскацією майна з
поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої установи.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим і призначити до відбуття покарання у
вигляді 5 (п»яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна з поміщенням
засудженого до кримінально-виконавчої установи.

Підсудного ОСОБА_12 визнати винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_12 на підставі ч.1
ст. 69 КК України за ч.2 ст. 187 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі з конфіскацією
майна з поміщенням засудженого до
кримінально-виконавчої установи.

За ч. 3 ст. 187 КК України
підсудного ОСОБА_12 виправдати.

Речові докази - телефони, металевий
ланцюжок білого кольору - залишити у власності потерпілих, куртку повернути за
належністю, автомобіль повернути ОСОБА_18, пістолет передати в музей УМВС
України у Черкаській області, гроші в сумі 92 грн. конфіскувати в доход
держави.

Судові
витрати за проведення експертиз стягнути з засудженого ОСОБА_11

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого до
вступу вироку в законну силу
залишити попередню - тримання під вартою.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку до
апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з дня його
проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя М.В.Бурлака