Справа № 128/853/15-к
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповно середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів на утриманні має одну неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185 ч.1, 190 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 29.01.2015 року, близько 14:00 год., знаходячись в будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з дерев`яної полиці вітальної кімнати будинку, вчинив крадіжку двох музичних колонок «Daewoo RD 430-X». вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ №112 від 14.02.2015 року становить 306 грн. 95 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, знаходячись в будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в листопаді 2014 року під приводом користування, отримав від доньки своєї співмешканки ОСОБА_6 мобільний телефон «Nоkіa 105» чорного кольору, вартість якого згідно висновку НДЕКЦ №117 від 16.02.2015 року становить 329,35 грн., з обіцянкою згодом його повернути. 29.01.2015 року близько 14.00 год. після виниклої сварки з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на прохання останньої віддати їй мобільний телефон «Nоkіa 105», відмовив та залишив будинок ОСОБА_5 після чого мобільний телефон ОСОБА_6 залишив в себе та продовжував ним користуватись, в результаті чого своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 329 грн. 35 коп.
Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ст.190 ч.2 КК України, як умисне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення укладену між ними 04.03.2015 року.
Згідно угоди про примирення, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185 ч.1, 190 ч.2 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_4 : за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення; на підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік, та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ст.ст.185 ч.1, 190 ч.2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні даних злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення відповідно до ч.1 п.1 ст.473 КПК України, якими є обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення відповідно до ч.1 п.1 ст.473 КПК України, якими є обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 04.03.2015 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185 ч.1, 190 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ст.185 ч.1 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ст.190 ч.2 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити до відбування остаточно покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання позбавленні волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів в прибуток держави у сумі 491,40 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня сорок копійок).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: