Справа № 345/1091/15-к
Провадження № 11-кп/779/257/2015
Категорія ст.185 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження № 0000231 за апеляційною скаргою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року відносно

обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє судимий 17.09.2013 року Калуським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді - 1 (одного) року позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

Запобіжний захід ОСОБА_7 змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Строк тримання під вартою слід рахувати з 20 квітня 2015 року.

Злочин вчинено за наступних обставин.

02 березня 2015 року о 15.30 год. ОСОБА_7 спільно із своєю співжителькою ОСОБА_9 , зайшов до кабінету ОСОБА_10 лікаря-травматолога Калуської районної лікарні, який знаходиться по вул. Каракая в м. Калуші та перебуваючи в даному кабінеті один, побачив в одному із відділень стола сумку, яка належала ОСОБА_10 , в якій знаходились кошти в сумі 6000 гривень. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, викрав з сумки грошові кошти, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.

Не погодившись з вироком суду, заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним, з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ст. 185 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав вирок суду незаконним та необґрунтованим в частині призначеного покарання, думку обвинуваченого, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, яка не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 185 ч.2 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок в цій частині не перевіряється.

Згідно з п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 21.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання , суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Тяжкість злочину визначається характером і ступенем його суспільної небезпеки і формується з об`єктивних і суб`єктивних елементів його складу.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості полягають у тому, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, суд не достатньо врахував суспільну небезпеку скоєного злочину та особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово, а саме дев`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 23-28), в тому числі і за злочини проти власності. За останнім вироком Калуського міськрайонного суду від 17.09.2013 року, за скоєння злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Однак, останній на шлях виправлення не став, маючи непогашені судимості знову вчинив корисливий злочин. Вказані обставини характеризують особу, як таку, що має стійку направленість на скоєння злочинів і свідчать про те, що призначене судом першої інстанції не відповідає вимогам ст. 65 КК України та не забезпечує мету покарання.

Згідно зі ст. 50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи наведені доводи, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а тому вважає що призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі є безпідставним та надто м`яким і необхідно призначити останньому більш суворе покарання у виді позбавлення волі на більш тривалий термін, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів

Призначаючи покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався, негативно характеризується за місцем проживання, рецидив злочину, в якості обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів враховує визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів,-

засудила :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 20 квітня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Вважати ОСОБА_7 визнаного винуватим за ст. 185 ч.2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2