АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1297/15 Справа № 192/496/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

16 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0000508 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 8 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Старолеушковська Павловського району Краснодарського краю РФ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 297 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць.

Цим же вироком був засуджений ОСОБА_8 , який вирок не оскаржив, а інших апеляційних скарг щодо нього не принесено.

На зазначений вирок обвинувачений ОСОБА_7 приніс апеляцію, в якій просить вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши статтю 75 КК України.

В якості доводів принесеної апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на необґрунтованість призначеного судом покарання, яке на його думку, є занадто суворим. Автор апеляції зазначає, що він характеризується задовільно, вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, спричинені збитки внаслідок вчинення злочину відшкодовані потерпілим частково. Також,

Провадження № 11-кп/774/1297/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 297 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
обвинувачений вказує на залишення поза увагою суду того, що він є єдиним працездатним членом родини, а тому його ізоляція від суспільства поставить його членів сім`ї в скрутне матеріальне становище. Крім того, автор апеляції не погоджується з висновком суду стосовно того, що він є непрацюючим, оскільки за його твердженням, основною його діяльністю є домашнє господарство, яке підтримує виключно він.

Вироком суду встановлено, що 1 липня 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на автомобілі ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 , прибули на територію кладовища, розташованого по вул. Чукмарьова смт Солоне Солонянського району, де шляхом вільного доступу, за допомогою завчасно заготовленого лома, демонтували з-під основи надгробного пам`ятника та незаконно заволоділи двома металевими залізничними рейками, які знаходились на могилі ОСОБА_9 , вартістю 1500 гривень, що належать ОСОБА_10 , чим завдали останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

9 жовтня 2014 року, близько 10 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на вищезазначеному автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища, розташованого по вул. Набережній в с. Письмечево Солонянського району, де аналогічним способом заволоділи двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_11 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_12 , всього вартістю 510 гривень, які належать ОСОБА_13 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_14 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_15 всього вартістю 340 гривень, які належать ОСОБА_16 , одним металевим «П» подібним швелером, що знаходився на могилі ОСОБА_17 , трьома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_18 , всього на загальну суму 1008 гривень, які належать ОСОБА_19 , чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 1858 гривень.

10 жовтня 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на вищезазначеному автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища, розташованого по вул. К. Маркса, в с. Червоно-Кам`яне Солонянського району, де аналогічним способом заволоділи металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилах ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , на загальну суму 780 гривень, які належать ОСОБА_25 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

9 листопада 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на вищевказаному автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища №2, розташованого по вул. Леніна с. Сурсько-Михайлівка Солонянського району, де діючи аналогічним способом заволоділи одним металевим кутником, що знаходився на могилі ОСОБА_26 , вартістю 112 гривень 50 копійок, який належить ОСОБА_27 , одним металевим кутником, що знаходився на могилі ОСОБА_28 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_29 , вартістю 295 гривень 50 копійок, які належать ОСОБА_30 , одним металевим «П» подібним швелером, що знаходився на могилі ОСОБА_31 , вартістю 127 гривень 50 копійок, який належить ОСОБА_32 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_33 , одним металевим «П» подібним швелером, що знаходився на могилі ОСОБА_34 , вартістю 382 гривні 50 копійок, які належать ОСОБА_35 , одним металевим «П» подібним швелером, що знаходився на могилі ОСОБА_36 , вартістю 85 гривень, який належить ОСОБА_37 , одним металевим кутником, що знаходився на могилі ОСОБА_38 , вартістю 60 гривень, який належить ОСОБА_39 , однією металевою трубою, що знаходилась на могилі ОСОБА_40 , вартістю 180 гривень, яка належить ОСОБА_41 , чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 1243 гривні.

14 листопада 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на наведеному вище автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища, розташованого в с. Калинівка Солонянського району поблизу вул. Компанійця, де аналогічним способом заволоділи двома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_42 , двома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_43 , двома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_44 на загальну суму 720 гривень, які належать ОСОБА_45 , трьома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_46 , всього вартістю 405 гривень, які належать ОСОБА_47 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_48 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_49 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_50 , на загальну суму 810 гривень, які належать ОСОБА_51 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_52 , загальною вартістю 340 гривень, які належать ОСОБА_53 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_54 вартістю 360 гривень, які належать ОСОБА_55 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_56 , загальною вартістю 306 гривень, які належать ОСОБА_57 , однією металевою трубою, що знаходилась на могилі ОСОБА_58 , однією металевою трубою, що знаходилась на могилі ОСОБА_59 , загальною вартістю 270 гривень, які належать ОСОБА_60 , трьома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_61 та ОСОБА_62 , загальною вартістю 405 гривень, які належать ОСОБА_63 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_64 , загальною вартістю 255 гривень, які належать ОСОБА_65 , чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 3871 грн..

15 листопада 2014 року близько 15 години ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на вказаному вище автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища, розташованого в с. Калинівка Солонянського району поблизу вул. Компанійця, де у вказаний вище спосіб заволоділи двома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_66 вартістю 240 гривень, які належать ОСОБА_45 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_67 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_68 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_69 , на загальну суму 810 гривень, які належать ОСОБА_47 , однією металевою трубою, що знаходилась на могилі ОСОБА_70 , однією металевою трубою, що знаходилась на могилі ОСОБА_71 на загальну суму 270 гривень, які належать ОСОБА_72 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_73 , загальною вартістю 270 гривень, які належать ОСОБА_51 , двома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_74 , загальною вартістю 210 гривень, які належать ОСОБА_75 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_76 та ОСОБА_77 , вартістю 255 гривень, які належать ОСОБА_78 , трьома металевими кутниками, що знаходились на могилі ОСОБА_79 , загальною вартістю 420 гривень, які належать ОСОБА_80 , двома металевими «П» подібними швелерами, що знаходились на могилі ОСОБА_81 , вартістю 255 гривень, які належать ОСОБА_65 , двома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_82 всього загальною вартістю 210 гривень, які належать ОСОБА_83 , трьома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_84 , трьома металевими трубами, що знаходились на могилі ОСОБА_85 , на загальну суму 810 гривень, які належать ОСОБА_86 , чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 3750 гривень.

25 листопада 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на зазначеному вище автомобілі з причепом, прибули на територію кладовища, розташованого в с. Калинівка Солонянського району поблизу вул. Компанійця, де шляхом вільного доступу, за допомогою завчасно заготовленого лома, почали демонтувати предмети, що знаходяться на могилі ОСОБА_87 , але будучи виявленими при вчиненні злочину мешканцями села, з місця скоєння злочину зникли, тим самим довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, з причин котрі не залежали від їх волі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав апеляцію, повторив доводи викладені в ній та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор вказав на безпідставність апеляції обвинуваченого та відповідність вимогам закону і особі обвинуваченого призначеного останньому покарання.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначена обвинуваченому ОСОБА_7 реальна міра покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

При обранні такої міри покарання суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який віднесений до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вказав на визнання ним своєї вини та сприяння встановленню істини у справі.

Отже, місцевим судом при призначенні покарання була об`єктивно врахована сукупність всіх обставин, які передбачені ст. 65 КК України.

При цьому, колегія суддів вважає об`єктивним і неупередженим висновок суду про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки вчинені ним злочини посягають на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, заподіюють моральну шкоду рідним і близьким померлих, порушують громадський спокій.

На переконання судової колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 , є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з тих мотивів, які він навів в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 8 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області