ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів палати Верховного Суду України

з
кримінальних справ у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Селівона О.Ф., Шевченко Т.В.

прокурора

Казнадзея В.В.

адвоката

ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

та потерпілої ОСОБА_3

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 26 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2,
потерпілої ОСОБА_3 та
касаційним поданням прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Апеляційного суду
Київської області від 27 листопада 2006
року, яким засуджено:

ОСОБА_2,

уродженця
с. Бачкурине Черкаської області,

раніше двічі судимого,
звільненого 14 грудня

2002 року за відбуттям строку
покарання,

- за пунктами 6,12
ч.2 ст. 115 КК України на 15
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.4 ст.187 КК
України на 12 років позбавлення волі, а
на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання за сукупністю злочинів 15 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна;

ОСОБА_4,

уродженця
м. Монастирище Черкаської області

раніше
двічі судимого, звільненого 14 серпня

2003 року умовно-достроково на 1 рік 1 день,

- за пунктами 6,12
ч.2 ст. 115 КК України на 14
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.4 ст.187 КК
України на 12 років позбавлення волі, а
на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання за сукупністю злочинів 14 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

На підставі ст.71 КК України до
покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім
вироком від 21 серпня 2001 року і остаточно визначено покарання за сукупністю
вироків 14 років 6 міс. позбавлення волі
з конфіскацією всього майна.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4
і ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 6219 грн.50 коп. на відшкодування
матеріальних збитків і 50000 грн. моральної шкоди, а також 253 грн. 70 коп.
судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнано винними в
умисному вбивстві з корисливих мотивів, вчиненому за попередньою змовою під час
розбійного нападу.

Як
визнав встановленим суд, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 20 лютого 2004 року, близько
20-ої години , перебуваючи в помешканні ОСОБА_5, що розташоване в АДРЕСА_1,
попередньо домовившись вчинити вбивство останнього з корисливих мотивів, за обставин,
встановлених судом і детально наведених у вироку, напали на потерпілого і діючи узгоджено та за
попередньою змовою, вчинили побиття
останнього, завдаючи йому удари металевою трубою в різні частини тіла, а потому
ОСОБА_2 ножем перерізав йому горло, і у такий спосіб позбавили потерпілого життя. Смерть ОСОБА_5 настала на місці від
сукупності тілесних ушкоджень голови та
шиї, що ускладнилось масивною
крововтратою.

Позбавивши потерпілого життя спільники
намагалися заволодіти його майном, однак
були затримані працівниками міліції на місці злочину.

На вирок подані касаційні скарги та касаційне
подання.

Засуджений ОСОБА_2 зазначає, що
при розслідуванні справи і при її судовому розгляді обставини того, що сталось,
з достатньою повнотою встановлені не були, що призвело до безпідставного
засудження його за умисне вбивство ОСОБА_5
Вказує на те, що він не причетний до розбійного нападу та вбивства
і у справі відсутні докази його винуватості у вчиненні цих злочинів, а
досудове слідство і судовий розгляд у справі проведено неповно, однобічно, з
обвинувальним ухилом і порушенням норм кримінально-процесуального
законодавства. Висновки суду, на його
переконання, не відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на
сумнівних доказах та припущеннях, а також на показаннях засудженого ОСОБА_4,
який обмовив його. З урахуванням таких приведених доводів, просить суд
касаційної інстанції, за змістом скарги,
вирок щодо нього скасувати а справу направити на новий судовий розгляд.
Одночасно покликається на суворість призначеного йому покарання, приводить
відповідні доводи з приводу цього, вказуючи про можливість застосування судом
касаційної інстанції до нього ст.69 КК України.

Потерпіла ОСОБА_3, приводячи доводи з
приводу невідповідності призначеного
засудженим покарання тяжкості злочинів та особам засуджених, просить вирок
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

У касаційному поданні прокурор, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, також порушує питання про
скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд з мотивів
м'якості призначеного засудженим покарання. Зокрема, вказує на те, що суд в
достатній мірі не врахував всіх обставин, що обтяжують покарання винних осіб,
які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, і знову вчинили
особливо тяжкі злочини.

Заслухавши доповідача, засудженого
ОСОБА_2, потерпілу ОСОБА_3 на
підтримання своїх касаційних скарг, адвоката ОСОБА_1, котрий заперечував проти
касаційної скарги потерпілої та подання прокурора, міркування прокурора на
підтримання касаційного подання та
касаційної скарги потерпілої і заперечував проти касаційної скарги засудженого,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг і подання,
колегія суддів вважає, що у задоволенні таких слід відмовити.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів є
обгрунтованими.

Викладені у касаційній скарзі
засудженого ОСОБА_2 доводи про те, що досудове слідство і судовий розгляд у
справі проведені необ'єктивно і неповно, з обвинувальним ухилом, а висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на недостатньо
досліджених доказах, є безпідставними.

Як
встановлено перевіркою матеріалів кримінальної справи, досудове слідство і
судовий розгляд у ній проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального
законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин
справи. Викладені у вироку висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів
щодо потерпілого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і
підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально наведеними у вироку
доказами. А зокрема, їх винність підтверджується особистими показаннями
потерпілого ОСОБА_4, показаннями ряду
вказаних у вироку свідків, матеріалами огляду місця події, даними протоколів
слідчих дій.

Суд
ретельно перевіряв в судовому засіданні доводи ОСОБА_2, аналогічні тим, що
викладені у касаційній скарзі про те, що він не причетний до вбивства.
ОСОБА_5

Викладені
у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, направленими на
уникнення відповідальності за скоєне, колегія суддів розцінює аргументованими,
такими, що відповідають матеріалам
справи.

Суд
обгрунтовано, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_2
у вчиненні вказаного вбивства під час розбійного нападу, послався на
показання ОСОБА_4 в стадії досудового
слідства і в судовому засіданні, котрий, визнаючи свою винність у вбивстві
потерпілого ОСОБА_5 і викриваючи в цьому також ОСОБА_2, давав детальні
пояснення про обставини їхнього
спільного побиття потерпілого і позбавлення його життя, а також детально
розкрив роль кожного з них у цьому.

Він,
даючи зізнавальні показання і
викриваючи у вчиненні злочинів щодо
потерпілого ОСОБА_5 також ОСОБА_2,
детально розповідав слідчим органам про обставини знайомства ним і ОСОБА_2 з
потерпілим, приходу в день вбивства в оселю останнього і
його побиття з наступним позбавленням життя, а також про знаряддя злочину і узгодженість їх дій. При цьому він вказував на деталі, які могли бути відомі тільки
особі причетній до злочину. Так саме з його слів слідчим органам стало відомо
про те, як вони познайомились з потерпілим, яку роботу виконували в нього, хто
з них в день вбивства раніше прийшов в помешкання потерпілого, як
приховували сліди злочину і труп.

Як видно зі справи, у ОСОБА_4
не було підстав для самообмови, як і для обмови ОСОБА_2, з яким він
перебував у дружніх стосунка. Він в
стадії досудового слідства неодноразово давав ті показання, якими суд
обгрунтував свої висновки, в тому числі й в присутності захисника і під час
відтворення обстановки і обставин події, а також підтвердив ці показання в судовому
засіданні.

У
справі відсутні також дані, які б свідчили про одержання цих показань обманним
чи будь-яким іншим протиправним способом,. А отже, доводи, які наведені з цього
приводу в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_2 є безпідставними.

Крім того, ці показання ОСОБА_4
знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, які суд дослідив в судовому засіданні. Вони
підтверджуються показаннями самого засудженого ОСОБА_2, котрий не заперечував факту
перебування ним разом з ОСОБА_4 у помешканні потерпілого, де його було затримано
працівниками міліції; показаннями ряду вказаних у вироку свідків
про затримання обох засуджених в помешканні потерпілого; даними протоколу огляду місця події і
виявлення потерпілого та речових доказів; висновком судово-медичної експертизи
про характер і локалізацію заподіяних потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та
причину його смерті, що співпадає з показаннями засудженого ОСОБА_2, якими суд
обгрунтував свої висновки;висновками судово-імунологічної експертизи про те, що
на предметах одягу ОСОБА_2 і ОСОБА_4 виявлено
плями корові, яка може походити від потерпілого ОСОБА_5; даними
протоколів інших слідчих дій.

Таким
чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_2
у злочинах щодо потерпілого
ОСОБА_5

Вирішуючи питання про зміст і
направленість умислу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо потерпілого ОСОБА_5, суд виходив
із сукупності всіх конкретних обставин справи. Сам характер їх дій під час
побиття потерпілого свідчить, що вони
діяли активно і узгоджено, з єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя
останнього з корисливих мотивів. Кожний з них виконав частину обсягу тих дій,
які вони вважали за необхідне виконати для досягнення спільної мети. Завдаючи
потерпілому численні удари металевою трубою, а також ножем(перерізали горло),
вони безперечно усвідомлювали що позбавлять його життя і бажали цього, тобто
діяли з прямим умислом на вбивство. І оскільки, від таких узгоджених дій спільників настала смерть
потерпілого, суд цілком обгрунтовано визнав їх співвиконавцями умисного
вбивства. А отже, наведені у касаційній скарзі доводи про недоведеність
винності ОСОБА_2, є безпідставними.

Досліджуючи мотив злочинних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо потерпілого ОСОБА_5,
суд обгрунтовано визнав його корисливим, оскільки вони вчинили вбивство
потерпілого під час розбійного нападу.

Виходячи з доказів, які були перевірені
в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 за пунктами 6, 12 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 покарання, то воно є
справедливим, відповідає вимогам ст.65 КК України. Суд врахував ступінь
тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особи винних, ступінь і характер
участі кожного з них у вчиненні злочинів, інші обставини, в тому числі й ті,
про які йдеться у касаційних скаргах і поданні прокурора Таким чином, підстав
для зміни чи скасування вироку в цій
частині також немає.

Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 судові витрати в сумі 253 грн.
70 коп. у солідарному порядку. Однак,
чинним законодавством не передбачено стягнення таких витрат з винних осіб у солідарному порядку. Як
роз'яснено у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995
року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових витрат", з наступними змінами, у справі,
в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках
з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених. Тому колегія суддів вважає за необхідне в порядку
ст.395 КПК України вирок в цій частині змінити і покласти на вказаних
засуджених обов'язок з відшкодування судових витрат у рівних частках.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.395 -
396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 та касаційне поданням прокурора, яка
брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити
без задоволення, а вирок Апеляційного суду
Київської області від 27 листопада 2006 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4-
без зміни.

В порядку ст.395 КПК України змінити цей
вирок в частині стягнення з
засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судових витрат, поклавши на них обов'язок по сплаті цих витрат у рівних
частках- кожним 126 грн. 85 коп.

с у д д і :

Пивовар В.Ф. Селівон О.Ф. Шевченко Т.В.