Справа № 534/4/15-к
№ 1-кп/534/47/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Комсомольську матеріали кримінального провадження №001002 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, зі слів постійного місця проживання не має, ніде не зареєстрований,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
29 листопада 2014 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні загального коридору на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, під приводом дзвінка, заволодів належним потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Samsung G350F», вартістю 1039 грн. Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

27 січня 2015 року близько 19 год. 00 хв. в торгівельному залі магазину «Чайка», розташованому по вул.Добровольського,17 в м.Комсомольську Полтавської області, скориставшись тим, що продавець залишила без нагляду касу магазину, ОСОБА_5 перехилився через прилавок та відкрито викрав з каси грошові кошти в сумі 500 грн. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 приватному підприємцю ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди на вказану суму.

За аналогічних обставин, 31 січня 2015 року близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 відкрито викрав грошові кошти в сумі 500 грн. в торгівельному залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по вул.Портовій,1-а в м.Комсомольську Полтавської області, чим завдав майнової шкоди на вказану суму приватному підприємцю ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні умисних злочинів визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами заволодіння чужим майном і пояснив, що встановлені судом злочини скоїв так та при тих обставинах, як це викладено в мотивувальній частині вироку. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. Додатково показав, що вчинив згадані злочини внаслідок збігу тяжких обставин, а саме, після смерті матері, він був вимушений для погашення боргів продати її квартиру, тому став безпритульним. Не маючи роботи, був вимушений красти щоб прокормитися. У скоєному розкаявся та прохав суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи належно повідомленими про час і місце розгулу справи, звернулися до суду із заявам, в яких прохали розглянути справу в їх відсутність, зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають (а.с.100-103).

Крім показань обвинуваченого, винуватість ОСОБА_5 також підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.12.2014 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив правоохоронним органам про те, що 29.11.2014 року невідома особа заволоділа його мобільним телефоном (а.с.106).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що після заволодіння мобільний телефон потерпілого він передав його знайомому ОСОБА_10 , який здав телефон до ломбарду, а згодом викупив його, після чого ОСОБА_5 добровільно повернув його ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу огляду від 08.12.2014 року викрадений телефон було вилучено у потерпілого ОСОБА_7 (а.с.108).

Згідно довідки ломбарду «Онікс» 29.11.2014 року гр. ОСОБА_10 здійснив залог мобільного телефону марки «Samsung G350F» IMEI: НОМЕР_1 , строком на 7 діб та по закінченню строку залога, викупив його (а.с.111). Згідно висновку товарознавчої експертизи вартість викраденого телефону становить 1039 грн. (а.с.115).

За епізодом грабежу в магазині «Чайка» вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.01.2015 року, відповідно до якого приватний підприємець ОСОБА_8 повідомила правоохоронним органам про те, що у цей день невідома особа відкрито заволоділа грошовими коштами на загальну суму 500 грн. (а.с.126).

Протоколом огляду від 27.01.2015 року, відповідно до якого було встановлено, що місцем вчинення злочину являється торгівельний зал магазину «Чайка», розташованому по вул.Добровольського,17 в м.Комсомольську Полтавської області (а.с.127).

Згідно протоколів впізнання від 19.02.2015 року продавці магазину «Чайка» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказали на ОСОБА_5 як на особу, яка відкрито заволоділа грошовими коштами з каси магазину (а.с.131).

За епізодом грабежу в магазині «Продукти» вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.01.2015 року, відповідно до якого приватний підприємець ОСОБА_9 повідомила правоохоронним органам про те, що у цей день невідома особа відкрито заволоділа грошовими коштами на загальну суму 500 грн. (а.с.126).

Відповідно до протоколу огляду від 19.02.2015 року місцем вчинення злочину являється торгівельний зал магазину «Продукти», розташованого по вул.Портовій,1-а в м.Комсомольську Полтавської області. На місці вчинення злочину було вилучено диск із відеозаписом з камери спостереження, відповідно до якого особа чоловічої статі перехилилася через прилавок, відкрила шухляду та заволоділа грошовими коштами, після чого вибігла з приміщення магазину (а.с.142,143).

Згідно протоколів впізнання від 19.02.2015 року продавець магазину «Продукти» ОСОБА_13 вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка відкрито заволоділа грошовими коштами з каси магазину (а.с.144).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що у той час коли він викрадав гроші в магазинах «Чайка» та «Продукти», продавці помітили його злочинні дії та кричали йому вслід щоб він зупинився.

Оцінивши дослідженні та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у скоєнні злочинів проти власності. Його дії підлягають кваліфікації:

· за ч.1 ст.190 КК України, так як він умисно заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою;

· за ч.2 ст.186 КК України так як він вчинив умисне відкрите викрадення майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (грабіж), повторно. Судом встановлено, що ОСОБА_5 усвідомлював виявлення його дій та з метою утримання майна втікав з місць вчинення злочинів.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 за фактами грабежу кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України за такою кваліфікуючою ознакою, як проникнення у інше приміщення.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення у інше приміщення, суд бере до уваги, що проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; обманним шляхом; з використанням підроблених документів тощо). Обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати в цьому місці.

Проте з матеріалів справи очевидно, що обвинувачений як у першому, так і у другому випадках до магазину потрапив у робочий час, коли доступ споживачів до нього був вільний, тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ознакою проникнення у приміщення.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення злочинів проти власності, але в силу ст.89 КК України згадана судимість є погашеною, неодружений, офіційно не працює, постійного місця проживання не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаряпсихіатра не перебуває (а.с.120-125).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду справи обвинувачений та його захисник прохали суд врахувати в якості обставини, яка пом`якшує покарання у виді вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин,

Однак суд не приймає згадані твердження до уваги з наступних підстав.

Так, із змісту п.5 ч.1 ст.66 КК України вбачається, що збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин передбачає збіг таких негативних обставин, які заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, гарячковість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки.

Враховуючи, що стороною захисту не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності зазначених вище відомостей, суд вважає, що відсутні підстави для врахування вказаної вище пом`якшуючої покарання обставини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує наведені вище обставини, які пом`якшують його покарання, в тому числі добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_7 завданої шкоди, не крупні суми грошових коштів, викрадених в результаті грабежів, та те, що ці грабежі було вчинено без застосування насильства, що потерпілі не наполягають на суворому покаранні обвинуваченого, визнання ним своєї провини. Зазначені обставини суд визнає винятковими та такими, що значно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, тому вважає за можливе, в порядку ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає, що для досягнення мети виправлення та попередження вчинення ОСОБА_14 нових злочинів необхідним і достатнім є покарання без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, тобто у виді обмеження волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що встановлені судом грабежі ОСОБА_14 вчинив у той час, коли йому вже було повідомлено про підозру за вчинення шахрайства стосовно потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що підстави для звільнення ОСОБА_14 від призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, відсутні.

Починаючи з 18 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_14 перебуває під вартою.

Відповідно до ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання за правилами передбаченими частиною першою цієї статті, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст.58 КВК України у строк покарання зараховується час попереднього ув`язнення під вартою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання засудженому строк тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_14 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно, в залі суду.

Строк відбуття покарання у виді обмеження волі відраховувати з часу прибуття до місця відбуття покарання.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 , засудженому за цим вироком зарахувати час тримання під вартою з 18 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року включно в кількості 37 (тридцять сім) днів із розрахунку відповідності одному дню тримання під вартою два дні обмеження волі.

Речовий доказ - мобільний телефони «Samsung G350F», - залишити потерпілому ОСОБА_7 , як йому належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з проголошення вироку.

Учасники судового розгляду справи мають право отримати копію вироку після його проголошення у секретаря судового засідання.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1