Справа № 11 - 1250/2007 p.
ст.5 КК України Головуючий 1 інст. Черненко Л.І. Доповідач 2 інст. Алейніков
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2007 р. колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого:
Алейнікова Г.І. Суддів: Незоли І.М., Озарянської Л.А. За участю прокурора:
Пазинич М.В.

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні матеріали справи
по апеляції засудженого ОСОБА_1 на
постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 02. 04. 2007
року.

Цією постановою

Відмовлено ОСОБА_1 у відновленні терміну на апеляційне оскарження постанови
Вільнянського районного суду Запорізької області від 13. 01. 2006 року, судова
колегія,

ВСТАНОВИЛА:

13. 01. 2006 року Вільнянським районним судом Запорізької області була
винесена постанова, згідно якої відмовлено в задоволенні клопотання
адміністрації Софіївської ІК - 55 про перегляд вироку від 02. 04. 2002 року
відносно ОСОБА_1, засудженого
Гуляйпільським районним судом м. Запоріжжя за ст. 289 ч. З КК України до 10
років позбавлення волі.

06. 03. 2007 року ОСОБА_1 подав на дану постанову апеляцію. При цьому він
пропустив 15 денний строк її оскарження і мотивував це тим, що строк на
оскарження не пропустив, а подав апеляцію 17. 01. 2006 року.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02. 04.
2007 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку
на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької
області від 13. 01. 2006 року -відмовлено. Суд мотивував дане рішення тим, що
поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судом не встановлено.

В апеляції ОСОБА_1, просить скасувати постанову
Вільнянского районного суду Запорізької області від 02. 04. 2007 року,
відновити строк на апеляційне оскарження. Вказує на те, що строк на апеляційне
оскарження пропустив з поважних причин.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не підтримав апеляцію, перевіривши
матеріали справи, колегія знаходить, що апеляція не підлягає задоволенню з
паступних підстав.

ОСОБА_1 13.12.2002 року засуджений Гуляйпільським
районним судом Запорізької області по ст. 289 ч.3 КК України до 10 років
позбавлення волі та відбуває покарання в Софіївській

виправній
колонії №55.

Закон України «Про внесення зміни до статті 289
Кримінального кодексу України» від 22 вересня 2005 року N 2903-IV виклав
статтю 289. «Незаконне заволодіння транспортним засобом» в новій редакції та
при цьому помякшив санкції за цей злочин.

9.12.2005
року начальник Софіївської виправної колонії №55 направив до Вільнянського
районного суду подання про приведення вироку ГуляйпІльського районного суду
Запорізької . області у
відповіднясть з новим Законом.

В силу вимог ст. 409 КПК України приведення вироку у
відповідність з новим законом, який звільняє від покарання або пом'якшує
покарання, щодо осіб, які відбувають покарання, вирішується в порядку,
передбаченому частинами другою і третьою статті 5 Кримінального кодексу
України, ухвалою суду за місцем відбування покарання.

Згідно з вимогами ст 5 КК України Закон про кримінальну
відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом'якшує кримінальну
відповідальність, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, що
вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на
осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вимогами ч. З ст. 74 КК України призначена
засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до
максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Постановою Вільнянського районного суду подання
розглянуто 13.01.2006 року та в задоволенні клопотання відмовлено.

Згідно з копією постанови (а.с.12) ОСОБА_1 був
ознайомлений з постановою суду 16.02.2006 року, про що є його особистий підпис
на документі.

16.03.2007 до Вільнянського районного суду поступило від ОСОБА_1 клопонаття
про

відновлення 15 денного строку на апеляційне оскарження постанови по тих
мотивах, що строк на

оскарження вьш не пропустив, а подав апеляцію адміністрації Софіївської
ВК-55 своєчасно та при

цьому вказав дату 17. 01. 2006 року.

02. 04. 2007 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відновлення
пропущеного

строку на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду
Запорізької області від

13. 01. 2006 року - відмовлено. Суд мотивував дане рішення тим, що поважних
причин пропуску

строку на апеляційне оскарження судом не встановлено.

Перевіривши
матеріали справи 5-300-06 колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 353 КПК України суд, який виніс постанову, може
поновити строк на апеляційне сокарження у разі пропущення строку з поважних
причин.

При розгляді клопотання про відновлення строку суд правильно відмовив в
його поновленні, так як поважних причин пропуску строку ОСОБА_1 наведено не
було.,

Як вбачається з постанови суду апеляція ОСОБА_1 від 17.01.2006 року в суд
не поступала. А виходячи з того, що з постановою суду ОСОБА_1 був ознайомлений
тільки 16.02.2006 року написання такої апеляції 17.01.2006 року, як він вказує
в клопотанні, є нереальною.

Таким чином
підстав для скасування чи зміни постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 5,
74 КК України, ст. 409, 365,366 КІШ
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вільнянського районного суду
Запорізької області від 02. 04. 2007 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у

відновленні терміну
на апеляційне оскарження
постанови Вільиянського районного
суду Запорізької області від 13. 01. 2006 року - залишити без змін.