Провадження №1-кп/522/622/13
В И Р О К

Іменем України

05.11.2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка О.А.,

при секретарі Молакі В.В.,

за участю прокурора Суліми С.Ю.,

захисника ОСОБА_1.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт із додатками в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010115 від 11.09.2013 року, по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, за національністю українця, із середньою освітою, працює менеджером з продаж в ПП Агро-Адмірал, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

раніше судимого:

-вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2003 року за ст. ст. 142 ч. 3 (в ред. 1960 года), 187 ч. 3, 189 ч. 2, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, звільненого 19.01.2010 року, у зв'язку із відбуттям призначеного покарання;

-вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.03.2011 року за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 18.05.2011 року, у зв'язку із відбуттям призначеного покарання;

-вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді громадських робіт терміном 240 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11.09.2013 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_2, знаходячись на зупинці транспортних засобів, навпроти входу до алеї слави, що веде до меморіального комплексу Пам'ятник Невідомому матросу, розташованої за адресою: м. Одеса, б-р Лідерсовський, буд. 1, вирішив викрасти майно, що знаходилось в салоні автомобіля марки Toyota Prado /д/з НОМЕР_1/.

Так, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для інших осіб, а його злочинним намірам ніхто не зможе перешкодити, шляхом вільного доступу проник в салон вищезазначеного автомобіля, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_3, а саме: чохол для CD-дисків, вартістю 50,00 гривень, в якому знаходились 10 CD-дисків, загальною вартістю 100,00 гривень, 9 ключів, загальною вартістю 360,00 гривень, та касета аудіо-адаптер, вартістю 90,00 гривень. Загальна вартість майна складає 600,00 гривень.

Однак, довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з незалежних від його волі причин, оскільки був затриманий з вказаним майном в салоні автомобіля марки Toyota Prado /д/з НОМЕР_1/.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, за кваліфікуючою ознакою - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла угода від 20.09.2013 року про примирення, що укладена між потерпілою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та обвинуваченим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якої вбачається, що сторони за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій визнають та підтверджують фактичні обставини кримінального правопорушення, визначають його правову кваліфікацію за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначають істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема, обставини, що пом'якшують покарання обвинуваченого, а також визнання своєї провини, узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнивши його від відбування призначеного покарання із випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Також, у даній угоді зазначені та роз'яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з'ясувавши в обвинуваченого та потерпілої, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз'яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз'яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та обвинуваченим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 20.09.2013 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв'язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

До обставин, що пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2, суд відносить - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а в силу ч. 2 ст. 66 КК України - визнання своєї вини, позитивна характеристика за місцем роботи та за місцем проживання, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2, суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 373, 374, 394, 395, 468, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Угоду від 20.09.2013 року про примирення між потерпілою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та обвинуваченим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - затвердити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом цього періоду не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_2 обчислювати з 05.11.2013 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін - особисте зобов'язання.

Речові докази - чохол для CD-дисків, 10 CD-дисків, 9 ключів та касета аудіо-адаптер, які повернуті на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_3, вважати повернутими їх законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно видати учасникам кримінального провадження.

Суддя О.А. Луняченко