№621/482/15
Пр.1-кп/621/114/15
ВИРОК
Іменем України
20.03.2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого:
1) 11.07.2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;
2) 11.05.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В ніч з 03.02.2015 року близько 00 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння на вул. Гагаріна в м. Змієві Харківської області, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого він зайшов на територію за адресою АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно викрав із будівлі, яка перебуває у власності Комунальної установи по забезпеченню діяльності з утримання та обслуговування майна спільної власності територіальних громад Зміївського району, вхідні металеві двері, загальної вагою 86 кг., вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 03.02.2015 року № 18, 2 грн. 90 коп. за 1 кг., на загальну суму 249 грн. 40 коп. ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив Комунальній установі матеріальний збиток на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове повернення викраденого.
Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.
Суд враховує особу винного, який судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільного позову заявлено не було.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: вхідні металеві двері, загальної вагою 86 кг., які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , вважати йому повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: