Ухвала

іменем україни

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів: ОСОБА_7., ОСОБА_8,

при секретарі ОСОБА_9,

за участю прокурора ОСОБА_10.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001785, за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мижирічка Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 жовтня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК України .

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_1 у касаційній скарзі в інтересах засудженого ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_2, порушує питання про зміну вироку апеляційного суду у зв'язку з невідповідністю призначеного засудженому покарання тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу внаслідок суворості.

В доповненнях до касаційної скарги захисник ОСОБА_1 доповнив касаційні вимоги та зазначив, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ним було виявлено відсутність звукозапису судових засідань першої та апеляційної інстанції на носіях, які знаходяться в матеріалах провадження. Крім того, на думку захисника в порушення вимог процесуального закону, ОСОБА_2 пред'явлено не конкретне обвинувачення, а тому просить судові рішення щодо ОСОБА_2 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження.

Як встановив суд, ОСОБА_2 проживає по сусідству з ОСОБА_3, який на праві власності має мотоцикл «ИЖ-Юпітер 5». Зазначений мотоцикл він передав у користування другу його доньки ОСОБА_4 Між останнім та ОСОБА_2 виникали сварки з причини, що останній пізно ввечері без глушника їздив мотоциклом повз його будинок, що порушувало його спокій, відпочинок. З цього питання він звертався до власника транспортного засобу ОСОБА_3, який обіцяв врегулювати це питання з ОСОБА_4

14 червня 2013 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 ремонтували мотоцикл в дворі ОСОБА_3

Близько 21 год. ОСОБА_5, керуючи мотоциклом «ИЖ-Юпітер 5» по вул. Котляревського в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області та проїжджаючи повз будинок ОСОБА_2 побачив, що останній вибіг на вулицю, тримаючи в руках палицю. Він майже призупинився, і повернувшись обличчям до обвинуваченого відчув удар палкою по обличчю. Від удару він впав з мотоцикла на дорогу та знепритомнів.

В результаті нанесеного удару ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця в області повіки правого ока, забиття м'яких тканин носа, садна потиличної області, забій головного мозку середнього ступеня, що призвів до розвитку помірно вираженого ликворо-гіпертензійного синдрому та легкого астенічного синдрому.

Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, які підтримали касаційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_10., яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за зазначених у вироку обставин підтверджується доказами у справі, які досліджувались судом та визнані належними та допустимими, оскілки здобуті у відповідності до вимог КПК України.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_1 викладених в доповненнях до касаційної скарги про неконкретність обвинувачення, то вони свого підтвердження не знайшли, оскільки висунуте ОСОБА_2 обвинувачення є конкретним, суть його засудженому була зрозуміла, вину він визнав в повному обсязі та вирок з приводу вказаних захисником обставин в апеляційному порядку оскаржений не був ні засудженим ні його захисником.

Дії засудженого ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України

Доводи касаційної скарги захисника про відсутність звукозаписів судових засідань першої та апеляційної інстанції на носіях, які знаходяться в матеріалах провадження не заслуговують на увагу, оскільки під час вивчення матеріалів справи, були перевірені зазначені доводи, досліджені звукозаписи судових засідань, пошкоджень дисків чи відсутності інформації на них не виявлено.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальне провадження розглядалась за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого, в яких вони порушували питання про скасування вироку щодо ОСОБА_2 у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м'якості.

Апеляційний суд дотримався вимог процесуального закону при розгляді поданих потерпілим та прокурором апеляцій на вирок суду першої інстанції, а постановлений в апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_2, відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Так, апеляційний суд правильно зазначив про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається, щодо призначеного судом першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК України покарання засудженому, то апеляційний суд визнав його м'яким, таким, що не відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, та задовольнив апеляції потерпілого та прокурора в цій частині.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо призначення ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання покарання ОСОБА_2, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, апеляційний суд виходив не лише з характеру і ступеня тяжкості вчиненого, але й відповідно до ст.ст. 65, 66 КК України урахував всі пом'якшуючі покарання засудженого обставини, які були встановлені судом першої інстанції, а саме надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також з урахуванням позитивних даних про особу винного, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо можливості застосуванням ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_2

Призначене ОСОБА_2 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_2 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник засудженого у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається обставин для пом'якшення покарання.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України , колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8