АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/130/15-к Номер провадження 11-кп/786/354/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
22 квітня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 10.03.2015 року,

в с т а н о в и в:
Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 10.03.2015 року затверджено угоду про примирення, укладену 23.01.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначене узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком двісті годин. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 72 КК України переведено час утримання під вартою 6 діб на 48 годин громадських робіт, зарахувавши їх у строк відбуття покарання. Остаточно до відбуття призначено ОСОБА_4 покарання 152 години громадських робіт.
На вказаний вирок суду перший заступник прокурора Полтавської області подав апеляційну скаргу якій просить вирок суду скасувати в зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню та порушенням прав, свобод чи інших інтересів сторін. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 просить направити до суду першої інстанції для проведення нового судового провадження.
Апеляційна скарга прокурора вмотивована тим , що згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Тобто, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та за умови дійсного примирення підозрюваного, обвинуваченого з потерпілим, угода про примирення у такому провадженні не може бути укладена.
Окрім того, при призначенні покарання судом допущено порушення при застосуванні положень ст.72 КК України, оскільки згідно положень даної статті менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, а не навпаки як у випадку призначення покарання ОСОБА_4 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги й матеріали кримінального провадження, приходжу до переконання, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Кримінальним процесуальним законом встановлено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена (п.3 ч.3 ст.394 КПК України).
Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор із вказаних підстав вирок суду не оскаржує.
Покликання в апеляційній скарзі на порушення прав, свобод чи інших інтересів сторін та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, не є передбаченою законом підставою для оскарження прокурором вироку суду на підставі угоди.
Що стосується доводів прокурора в апеляції про те що відповідно ст. 46 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, то суд вважає їх недоречними.
Так, слід зважати на те, що згідно з чинним законодавством примирення потерпілого з підозрюваним або обвинуваченим може мати одну з трьох форм (відмова потерпілого від обвинувачення(ст. 284 КПК України), примирення винного з потерпілим(ст. 46 КК України), укладення угоди про примирення(ст. 469 КПК України), що мають різні правові наслідки. Зокрема, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення; примирення потерпілого з підозрюваним або обвинуваченим, який вперше вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості з необережності та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з кримінального провадження, потерпіла скористалась своїм правом і не відмовилась від обвинувачення, як передбачено ст.284 КПК України та не примирилась з обвинуваченим в розрізі вимог ст.46 КК України, а уклала з ним угоду про примирення, якою було визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України - суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями ст.394 КПК України.
Таким чином, оскільки прокурор оскаржив вирок виключно з підстав, з яких він не може бути оскаржений в силу ст.394 КПК України, у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_3 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 10.03.2015 року щодо ОСОБА_4 .

Суддя Апеляційного суду
Полтавської області ОСОБА_2 .