Справа № 144/387/15-к
Провадження №11-сс/772/158/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 7 квітня 2015 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, бездіяльність старшого прокурора Теплицького району у Вінницькій області ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :
20 березня 2015 року старший прокурор прокуратури Теплицького району Вінницької області молодший радник юстиції ОСОБА_6 виніс постанову про закриття кримінального провадження за № 0000408 за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

3 квітня 2015 року ОСОБА_7 звернувся зі скаргою до Теплицького районного суду Вінницької області на вказану постанову прокурора, яку просить скасувати, як незаконну, та визнати бездіяльність старшого прокурора ОСОБА_6

7 квітня 2015 року ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, бездіяльність старшого прокурора Теплицького району у Вінницькій області ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вище вказану ухвалу як незаконну та необґрунтовану, скасувати постанову старшого прокурора прокуратури ОСОБА_6 від 20 березня 2015 року про закриття кримінального провадження за № 8000408, матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування. На думку скаржника прокурор ОСОБА_6 передчасно закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , не дав його діям належної оцінки, зокрема, не допитав членів комісії Департаменту освіти і науки Вінницької Ода щодо наявності у них копії наказу про призначення ОСОБА_9 саме директором школи. Не допитав свідка ОСОБА_10 , не призначив криміналістичну експертизу щодо встановлення часу виготовлення спірних наказів.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав. Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , проаналізувавши матеріали кримінального провадження, обміркувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.284 КПК України постановою прокурора кримінальне провадження № 0000408 відносно ОСОБА_8 закрито за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366ч.1 КК України.

Приймаючи відповідне рішення, прокурор ОСОБА_6 прийшов до висновку, що начальник відділу освіти Теплицької РДА ОСОБА_8 помилково видав проект наказу № 62-к від 19.09.2014 року про призначення ОСОБА_9 на посаду директора Теплицької ЗОШ №2, який не можна вважати офіційним документом в розумінні ст.366 КК України, оскільки цей проект не мав будь-яких юридичних наслідків.

На думку суду апеляційної інстанції постанова прокурора винесена передчасно з наступних підстав.

В матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_9 про призначення її директором школи, яка в купі з погодженням селищного голови ОСОБА_11 була підставою для видачі ОСОБА_8 наказу № 62-к від 19 вересня 2014 року, який він та прокурор вважають проектом. Натомість в матеріалах кримінального провадження є заява ОСОБА_9 датована 19 вересня 2014 року про призначення її виконуючою обов`язки директора школи.

Якщо припустити, що ОСОБА_8 помилково виготовив проект наказу про призначення ОСОБА_9 директором школи, помилково написав подання ОСОБА_11 , заява ОСОБА_9 об`єктивно відсутня, тоді чому ж він не взяв до уваги заяву ОСОБА_9 , де вона просить призначити її виконуючою обов`язки директора школи, яка була нею записана 19 вересня 2014 року та в будь-якому випадку передувала видачі проекту наказу. Адже ця заява стала підставою для видачі 19 вересня 2014 року наказу про призначення ОСОБА_9 виконуючою обов`язки директора школи. Не зрозуміло, для чого ОСОБА_12 готував проект наказу та для чого робилося подання до селищного голови ОСОБА_11 , тим більше, що для призначення ОСОБА_9 виконуючою обов`язки директора школи згода ОСОБА_11 не потрібна. З огляду на викладене, теза ОСОБА_8 про те, що він не знав про зміни в положенні про атестацію педагогічних працівників, є досить сумнівною. А враховуючи його подання до атестаційної комісії відділу освіти про атестацію ОСОБА_9 від 18 вересня 2014 року, про призначення її на посаду директора школи, взагалі не піддається логіці.

Далі. В матеріалах кримінального провадження є копія журналу реєстрації наказів з кадрових питань тривалого строку зберігання, де під № 62 від 19 вересня 2014 року зареєстрований наказ про призначення ОСОБА_9 на посаду в.о. директора Теплицької ЗОШ №2. Слід звернути увагу на те, що в даному випадку мав би бути запис про призначення її саме директором школи, адже проект наказу появився до того, як був виданий наказ про призначення ОСОБА_9 в.о. директора школи. Якщо ж в цьому журналі під № 62 зареєстрований наказ про виконання ОСОБА_9 обов`язків директора школи, тоді де запис в журналі про реєстрацію проекту наказу, де вона призначена директором школи. Аналізуючи в цілому записи в журналі, слід також звернути увагу на те, копії наказів про призначення на посади тих чи інших педагогічних працівників направлялися по місцю їх призначення, це також стосується наказу № 84 від 9 грудня 2014 року про призначення ОСОБА_9 на посаду директора школи. Копію ж наказу № 62 направлено тільки в централізовану бухгалтерію відділу освіти.

В тексті листа керівника апарату райдержадміністрації ОСОБА_13 на ім`я департаменту освіти та науки облдержадміністрації від 6.11.2014 року є посилання на наказ № 62-к від 19.09.2014 року про призначення директором школи ОСОБА_9 . Відповідно до пояснень ОСОБА_13 текст цього листа готував юрист ОСОБА_14 . Особисто він наказу про призначення ОСОБА_9 директором школи не бачив та чи існує такий наказ, не знає. Є наказ від 19 вересня 2014 року про виконання ОСОБА_9 обов`язків директора школи та наказ № 84-к про призначення її директором школи. В постанові про закриття кримінального провадження вказано, що ОСОБА_14 дав аналогічні покази. Однак ОСОБА_14 дав дещо інші покази. Про те, що ОСОБА_9 станом на листопад 2014 року є фактично директором школи, він з`ясував в ході телефонної розмови з секретарем відділу освіти ОСОБА_15 . Однак з показів останньої вбачається, що за вказівкою ОСОБА_8 , вона наступного робочого дня тобто 22.09.2014 року внесла змінила в наказ відносно ОСОБА_9 , вказавши, що та виконує обов`язки директора школи. Вказані протиріччя не усунуті.

В матеріалах кримінального провадження ОСОБА_9 надано ряд наказів, де вказано, що вона виконувала обов`язки директора школи в період з 19 вересня по 8 грудня 2014 року. Але в матеріалах кримінального провадження за вказаний період відсутні, не проаналізовані та не приєднані накази(а такі теж є в наявності), де ОСОБА_9 вказує себе, як директор школи. Чому взагалі вона підписувала такі накази. Ці протиріччя в її показах також не усунуті.

З пояснень ОСОБА_15 вбачається, що накази від 19 вересня 2014 року були виготовлені в електронному виді. Тому видається логічним в рамках кримінального провадження з`ясувати питання щодо технічної можливості призначення відповідної експертизи по визначенню дати виконання цих наказів, оскільки є підстави вважати, що наказ, згідно якого ОСОБА_9 виконувала обов`язки директора, був виготовлений значно пізніше.

Взагалі слід визнати, що практично всі свідки по даному провадженню, особливо: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 допитані вкрай поверхнево, без використання той об`єктивної інформації, яка міститься в ряді документах, приєднаних до цього провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню повинно бути продовжено, тому постанова про закриття кримінального провадження від 20 березня 2015 року винесена явно передчасно та підлягає скасуванню. Слідчий суддя на вказане увагу не звернув, безпідставно відмовивши в скарзі ОСОБА_17 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419,422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 7 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, бездіяльність старшого прокурора прокутарури Теплицького району у Вінницькій області ОСОБА_6 скасувати.

Постанову старшого прокурора прокуратури Теплицького району Вінницької області ОСОБА_6 від 20 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 00000408 скасувати.

Кримінальне провадження № 00000408 направити прокурору Теплицького району Вінницької області для продовження досудового розслідування.

В решті апеляційних вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу

оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

З оригіналом згідно