Справа № 752/3870/14-к
Провадження №: 1/752/83/14
П О С Т А Н О В А

25.12.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника -адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Підсудний ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 31 серпня 2004 року приблизно о 13 год. 40 хв. усупереч волі ОСОБА_6 , який був власником автомобіля «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно заволодів цим транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому , що він 31 серпня 2004 року приблизно о 14.00 год., керуючи автомобілем «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул..Китаївській в напрямку від просп.Науки до вул..Ягідної у м.Києві, зі швидкістю приблизно 45 км/год без посвідчення права керування транспортним засобом, порушив вимоги пунктів 2.1а,12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. А саме здійснюючи обгін мікроавтобуса не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, яка б відповідала дорожній обстановці, виявивши небезпеку, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного об`їзду перешкоди, унаслідок чого не впорався з керуванням, через що автомобіль виїхав на бордюр та перекинувся, після чого здійснив зіткнення із баком для сміття та таксофоном.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Органом досудового слідства вказані дії підсудного ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.289 та ч.1 ст.286 КК України.

Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 20.02.2013 року ОСОБА_5 виправдано за ч.3 ст.289 та ч.1 ст.286 КК України, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22 липня 2013 року цей вирок було залишено без зміни.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 20 лютого 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 22 липня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині його виправдання за ч.1 ст.286 КК України скасовано

В ході судового слідства по справі прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, посилаючись на неповноту та неправильність проведеного досудового слідства по справі, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Захисник підсудного- адвокат ОСОБА_4 погодившись з тим, що в ході досудового слідства були допущені значні порушення вимог КПК діючого на той час, однак вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки є всі підстави для виправдування ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України. ОСОБА_5 підтримав думку захисника-адвоката ОСОБА_4 .

Заслухавши думку сторін, суд надходить до висновку про те, що клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України при розслідуванні кримінальної справи слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, виявити обставини, що викривають та виправдовують обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України (редакції 1960 року) неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його проведення всупереч вимогам ст.ст.22,64 КПК України не були досліджені або були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в тому числі: коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді.

Згідно ст.368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, допущеними органами дізнання чи досудовим слідством, є такі порушення, які призвели до обмеження гарантованих законом прав учасників процесу або інакше перешкодили чи могли перешкодити суду об`єктивно, повно та всебічно розглянути справу й винести законний і обґрунтований вирок.

Так, під час провадження досудового розслідування істотно порушено вимоги КПК, а саме:

не здійснено достатніх слідчих дій і не вирішено питання щодо перевірки та спростування версій підсудного ОСОБА_5 , щодо обставин виникнення ДТП у сукупності з іншими доказами;

не здійснено жодних дій і не вирішено питання, щодо перевірки показів потерпілого ОСОБА_7 , щодо подій, внаслідок яких сталося ДТП,

не здійснено жодних дій і не вирішено питання, щодо порушення чи відмови в порушенні кримінальної справи відносно водія автомобіля «Форд Транзит» ОСОБА_8 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

допитані у кримінальній справі свідки не спростовують усі версії подій злочину, про які повідомляє ОСОБА_5 протягом досудового розслідування та судового слідства;

не проведено відтворення обстановки і обставин події із залученням відповідного спеціаліста та фото/відео фіксацією щодо спроможності показів потерпілого, свідків, підсудного при даних умовах дорожньо-транспортної події;

не проведено судової автотехнічної експертизи щодо визначення відповідно до яких норм Правил дорожнього руху ОСОБА_5 повинен був діяти та не виконання яких лежать у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою;

не витребувано всіх необхідних документів, та не здійснено усіх необхідних слідчих дій; які б могли підтвердити чи спростувати технічний стан автомобіля «Тойота Кемрі» до події та після неї.

Крім того, за даними висновків автотехнічної експертизи від 31.08.2012 року ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, тобто у разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного заходу. Обрана ОСОБА_5 швидкість руху автомобіля «Тойота Кемрі» 50 км/год не суперечила вимогам правил дорожнього руху. Разом з тим, експертами виконати дослідження, щодо наявності у водія автомобіля «Тойота Кемрі» технічної можливості попередити зіткнення з мікроавтобусом «Форд Транзит» шляхом гальмування не виявляється можливим через відсутність вихідних даних пов`язаних з рухом автомобіля «Форд Транзит»; встановити відповідність або невідповідність дій водіїв автомобілів «Тойота Кемрі» та «Форд Транзит» вимогам Правил дорожнього руху, що спричинили виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, яка призвела до виїзду автомобіля «Тойота Кемрі» на тротуар з його наступним перекиданням не виявилося можливим.

Експерту під час постановлення питань для проведення експертизи не було надано усі покази підсудного ОСОБА_5 , а саме щодо несправності гальмівної системи та наїзду на перешкоду автомобіля «Тойота Кемрі».

Потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 з самого початку проведення розслідування підтверджували версію ОСОБА_5 , щодо невідповідності дій водія автомобіля «Форд Транзит» ОСОБА_8 правилам дорожнього руху під час здійснення ОСОБА_5 обгону вказаного автомобіля. Останні також, не повідомляли про відсутність несправностей систем автомобіля перед ДТП. При цьому, не дивлячись на розбіжності в показах, щодо технічного стану автомобіля «Тойота Кемрі» слідчим не встановлено його стан під час керування підсудним ОСОБА_5 та не спростовано версію підсудного про несправність гальмівної системи.

Крім того, з протоколу огляду місця події від 31.08.2004 року та схеми ДТП вбачається відсутність слідів гальмування на місці ДТП (т.1 а.с.155-160). Проте покази підсудного ОСОБА_5 , згідно яких він здійснював гальмування, узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 . Хоча в своїх показах потерпілий нічого не зазначає про намагання ОСОБА_5 виконати вимоги п.12.3 ПДР та почати гальмування, а слідчим під час досудового розслідування зазначені дані не встановлені і не спростовані.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено значну кількість суттєвих суперечностей між показами підсудного, потерпілого, свідків та іншими обставинами справи, які можливо усунути лише в ході додаткового розслідування кримінальної справи.

Зважаючи на викладене, суд позбавлений можливості встановити істину по справі, дати належну оцінку діям підсудного ОСОБА_5 та правильно оцінити обставини справи і зробити законний і обґрунтований висновок.

Враховуючи вищевикладене, суд надходить до висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування для проведення значного обсягу оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на збирання нових доказів, оскільки зазначена неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунута в ході судового слідства по справі.

Запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_5 у виді підписки про невиїзд - скасовано.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. 281 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,- повернути прокурору Голосіївського району м.Києва на додаткове розслідування

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1