АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/12/15 Справа № 180/2978/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянула у закритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську, кримінальну справу за апеляціями прокурора прокуратури Томаківського району, який приймав участь у розгляді справи судом 1 інстанції ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_6 на вирок Марганецькогго міського суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року щодо:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України,

який до затримання мешкав :за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 1 року обмеження волі; за ч.3 ст.153 КК України до 13 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому остаточно призначено покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він близько 21.30 год. 23.09.2012 року, будучи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де знаходилась вдома малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачивши яку у нього виник злочинний умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом з вказаною дівчинкою.

З метою придушення опору потерпілої, він застосував до ОСОБА_9 фізичне насильство, що виразилося в тому, що ОСОБА_8 насильно руками утримував її, позбавивши можливості вільно пересуватися, та в період часу з 21.35 по 22.00 годину, всупереч волі потерпілої, насильно задовольнив з нею статеву пристрасть неприродним способом. Коли батько потерпілої - ОСОБА_10 , після цього застав ОСОБА_8 на території свого домоволодіння, то останній, повалив власника будинку на землю, та умисно наніс тому не менше 6-7 ударів ногами в область голови і тулуба.

В результаті потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синців на повіках правого ока, на нижній повіці лівого ока, саден у надбрівній області над середньою третиною правої брови, на передній поверхні в середній третині спинки носа, осаднення в області завитка правої вушної раковини, рани на підборідді, які зумовили короткочасний розлад його здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як 3 тижні (21 день), та які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді: саден на задній поверхні в місці проекції правого ліктьового суглоба, в області спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні, скороминущі наслідки.

В апеляціях:
Прокурор просив вирок змінити, вказати у вступній частині данні про незняту та непогашену судимість ОСОБА_8 ..

ОСОБА_8 в апеляції та доповненнях до неї просив скасувати вирок в повному обсязі, справу закрити, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 ч.2 КК України. Вважає вирок незаконним та необгрунтованим, винесеним з порушенням норм кримінального та кримінально- процесуального Закону. На його думку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що прямих доказів його вини за ч.3 ст. 153 ч.2 КК України не має, вину ні судом, ні слідством не доведено і в його діях відсутній склад даного злочину. Також вважає, що судове слідство проведено неналежно, однобічно, докази по справі досліджено головуючим поверхнево, не задоволено клопотання про допит працівників міліції. На його думку, суд неправильно поклав в основу вироку пояснення неповнолітньої потерпілої, яка є підвищено внушаємою та емоційно залежною від свого батька, та надавала докази, що не відповідають дійсності.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого також просив вирок скасувати, кримінальну справу відносно ОСОБА_8 закрити, вважаючи, що ОСОБА_11 засуджено за вказаними статтями необгрунтовано та допущено суттєві порушення норм кримінально-процесуального закону. На його думку, суд першої інстанції не дав оцінку всім доказам, а лише перерахував показання свідків, потерпілих, висновки експертиз. Вважає, що суд безпідставно повірив показам потерпілої, а також необґрунтовано поклав в основу вирок її покази та заключення експерта психіатра, в судовому засіданні, яке у нього викликає сумнів в компетентності експерта та правильності його висновків, та взагалі невідомо ким проведено експертизу, та чи є ця особа експертом( т.3 а.с. 15-21). На його думку судом не встановлено сам факт вчинення ОСОБА_8 насильницьких дій щодо малолітньої ОСОБА_9 і вступ з нею в статевий зв`язок в збоченій формі. Вважає, що вирок не відповідає вимогам ст. 324-325 КПК України є невмотивованим та необґрунтованим. Судове слідство проведено однобічно, неповно, не задоволено клопотання про допит працівників міліції, які приймали повідомлення по телефону та затримували ОСОБА_11 , чим порушено право на захист останнього. Крім цього, прокурор не навів прямих доказів винуватості ОСОБА_11 , та прохав в дебатах призначити останньому покарання у игляді 10 років позбавлення волі, а суд необґрунтовано призначив 13 років, що свідчить, на їх думку, про упередженість суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляцію прокурора, який подав апеляційну скаргу, та заперечував проти задовлення апеляцій засудженого та його адвоката, прохаючи вирок залишити без змін; ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляцію та просив вирок скасувати, а справу щодо нього закрити; адвоката ОСОБА_6 , який прохав задовольнити його апеляцію та апеляцію засудженого, вирок скасувати, а справу щодо останнього закрити; проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та в судовому засіданні, співставивши їх з матеріалами справи, заслухавши думку вказаних осіб в дебатах, та ОСОБА_8 з останнім словом, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, засудженого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, а вирок є законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та правильно викладеними у вироку доказами, яким суд надав належну оцінку. Такі висновки суду колегія вважає правильними.

Доводи адвоката та засудженого про недоведеність вини останнього у скоєному, спростовані послідовними поясненнями потерпілої ОСОБА_9 про те, що коли вона у вказаний час була вдома, то прокинулася від того, що її розбудив ОСОБА_8 , який був у нетверезому стані. Коли вона хотіла відчинити вхідні двері та вийти на вулицю, то він схопив її за плечі, повів назад до тієї кімнати, де знаходився телевізор. Злякавшись вона почала кричати та плакати, тоді він спочатку ліг на неї тулубом, потім поклав на диван, а коли вона знаходилася на підлозі, то ОСОБА_8 сів їй на голову, роздягнув, потім поставив її на підлозі навколішки. Вона намагалась вирватись, пошкодивши коліна на килимі, але він її не відпускав, примусив стати на коліна та на лікті, а він ззаду своїм статевим органом намагався ввести його в її статевий орган, потім в її анальний отвір, але в нього це не вийшло. Коли вона знаходилась в сидячому положенні на колінах, то він взяв її однією рукою за шию та заставляв брати в рот його статевий орган, після чого у нього відбулось сім`явиверження, яке вона виблювала, а пізніше змила водою. Намагаючись вирватись вона схопила мамину туфлю та два рази вдарила ОСОБА_8 по голові каблукомКоли прийшов батько, то почав її кликати і вона крикнула, що її ґвалтують. Коломоєць почувши, що прийшов батько, швидко одягнув бриджи, а сорочку та труси залишились у них вдома, та відкрив батькові вхідні двері. Через декілька хвилин вона побачила, що ОСОБА_12 б`є її батька. Вона швидко зачинила двері та зателефонувала в міліцію.

Вона також поясняла, що батькові не розповіла все одразу, так як соромилась, розповіла про все через день- два. Також спочатку посоромилась все розповісти і працівникам міліції.

В свою чергу батько потерпілої - ОСОБА_10 послідовно поясняв про те, що 23.09.2012 року, він повернувшись додому, зайшов у двір, та остільки двері були зачинені, то почав кликати доньку та почув, що вона кричить, що її ґвалтують. Коли з будинку вискочив ОСОБА_12 , одягнутий у бриджи, босяком з голим торсом то почав його бити, повалив на асфальт та бив ногами по голові, тулубу. Зайшовши всередину хати, донька повідомила його, що викликала міліцію. У них вдома залишились його сорочка, труси та його мобільний телефон, які були вилучені працівниками міліції. Про зґвалтування її ОСОБА_11 вона йому розказала через день. Свої пояснення ОСОБА_10 підтвердив і вході проведення очної ставки від 04.10.2012 року між ним та ОСОБА_8 (т. 1 а.с.127-131)

Вищенаведені пояснення потерпілої та її батька були послідовними, повністю співпадають між собою, та з іншими доказами по справі, в тому числі із показами самого ОСОБА_11 на досудовому слідстві, коли він в присутності свого адвоката підтверджував, що у нього був оральний контакт з малолітньою ОСОБА_13 , а також поясняв, що в той же вечір він побив і її батька (т.1 а.с.22, 106-108, 115-117).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано поклав в основу вироку покази ОСОБА_11 на досудовому слідстві, які узгоджуються з поясненнями потерпілої, її батька, та з іншими наведеними у вироку, та проаналізованими доказами. Доводам засудженого про те, що на досудовому слідстві він ніби-то надав такі пояснення за проханням адвоката ОСОБА_14 , яка також попрохала його сказати, щоб він пояснив, що в нього були інтимні стосунки з матір`ю потерпілої - ОСОБА_15 і що він думав, що в той вечір це була ОСОБА_15 , районий суд надав критичну оцінку, з якою погоджується і колегія суддів, остільки з пояснень ОСОБА_11 на досудовому слідстві видно, що коли він зайшов в дім ОСОБА_13 , то там господарів не було, а була лише їх малолітня дочка- ОСОБА_16 , яку він і вирішив зґвалтувати. Крім того, ОСОБА_12 підтверджував і показання свідка ОСОБА_17 , що дійсно в нього була ссадина на голові. Згідно довідки від 25.09.2012 року при огляді ОСОБА_8 в нього на голові виявленов тім`яній області рану приблизно до 1 см (т. 1 а.с. 41). Про те, що вказане пошкодження могла спричинити потерпіла, коли здійснювала опір ОСОБА_11 , та нанесла йому удар каблуком туфлі по голові, неодноразово пояснювала і ОСОБА_9 .. Будь-яких підстав не довіряти послідовним поясненням потерпілої та її батька, або вищенаведеним документам, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Крім цього, суд в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_11 у скоєному, послався на повідомлення потерпілої ОСОБА_9 в райвідділ по телефону від 23.09.2012 року, відповідно до якого невідомий чоловік 23.09.2012 року близько 22-55 год. причинив тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 9).Викладене підтверджено і протоколом усної заяви про злочин від 23.09.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 23.09.2012 року приблизно о 22-30 год. ОСОБА_18 знаходячись в нього у дворі , вчинив бійку та спричинив йому тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 10), а протоколом усної заяви про злочин від 25.09.2012 року встановлено, що ОСОБА_10 повідомив, що 23.09.2012 року в період часу приблизно з 21-00 год. до 23-00 год. ОСОБА_8 , знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 зґвалтував неприродним способом його малолітню дочку ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 18); Протоколом огляду місця події від 25.09.2012 року та фототаблицею до нього було встановлено, що у вказаному домоволодінні виявлено та вилучено, туфель чорного кольору, штани чорного кольору, футболку рожевого кольору зі слідами коричневого кольору, а також труси чорного кольору в яких, зі слів ОСОБА_9 вона знаходилась під час насильницьких дій відносно неї, а виявлені сорочка та труси, належали ОСОБА_11 , який залишив їх в той день на підлозі в будинку(т. 1 а.с. 26-36). Також суд обгрунтовано послався і на протоколи огляду мобільних телефонів, виявлених на місці злочину, роздруківок телефонних розмов, -в ході дослідження яких було встановлено з прив`язкою на місцевості про дзвінки, здійсненні в той вечір ОСОБА_19 батькові потерпілої, та дзвінки останньої батькові та в райвідділ. (т. 1 а.с.12), (т. 1 а.с. 37-38), (т. 1 а.с. 39-40),. (т. 1 а.с.235), (т. 1 а.с.236-237).

Згідно огляду чергового лікаря та завідуючого гінекологічним відділом від 25.09.2012 року у ОСОБА_9 було виявлено садна округлої форми по задній поверхні правого ліктьового суглобу до 1 см. в діаметрі та на лівому колінному суглобі осадження шкіри до 1,5 см, в області ануса видимих пошкоджень не виявлено, дівоча пліва не порушена (т. 1 а.с. 42). Як поясняла потерпіла, вказані тілесні ушкодження у неї виникли від застосованого до неї в той вечір насильства з боку ОСОБА_11 , тому соромлячись наявності цих ушкоджень, вона вимушена була одягати штани.

Показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обставини відповідно скоєного ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються і з висновками судово-медичних експертиз названих осіб, згідно з якими у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки(т. 1 а.с.154-155), (т. 1 а.с.160-161). Висновком експерта №9/ст-Е від 11.10.2012 року виявлено у ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді: садно на задньо-зовнісній поверхні в місця проекції правого ліктьового суглобу; осаднення в проекції передньої поверхні правого наколінника, на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна; синець верхньої третини передньої поверхні лівої гомілки, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Давність тілесних ушкоджень становить від 3-5 діб до обстеження та може відповідати подіям 23.09.2012 року. В області статевих органів та заднього проходу ушкоджень не виявлено. Цілісність дівочої пліви обстежуваної не порушено. Анатомічна будова дівочої пліви не дозволяє проведення статевого акту без порушення її цілісності. Зважаючи на невідповідність параметрів статевої зрілості двох розмірів тазу з чотирьох (між вертлюгами та зовнішньої кон`югати), на час проведення обстеження 26.09.2012 року ОСОБА_9 статевої зрілості не досягла (т. 1 а.с.166-167)

Крім цього, висновком експерта №1069 від 18.10.2012 року на зовнішній та внутрішній поверхні туфлі є наявність поту, походження якого від ОСОБА_8 не виключається (т. 1 а.с.195-197). Як вбачається з пояснень потерпілої, саме вказаною туфлею вона нанесла удар по голові ОСОБА_8 ..

Висновком експерта №1065 від 16.10.2012 року в слідах на футболці та на брюках, які належать потерпілій ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини. Одержані результати серологічного дослідження крові не виключають можливості походження її як від однієї особи, а також суміші крові від двох і більше осіб з виявленими груповими властивостями крові. Походження крові в слідах на футболці та в більшості слідів, можливе від звинуваченого ОСОБА_8 , а в одному сліді на брюках, походження крові від ОСОБА_8 можливе тільки в якості домішок, та в цьому ж сліді крові є наявність слідів і за рахунок крові потерпілої ОСОБА_9 (т. 1 а.с.203-206). Крім цього, в слідах на двох тампонах, можливе походження крові від звинуваченого ОСОБА_8 (т. 1 а.с.212-214).

Також висновком експерта №1068 від 18.10.2012 року встановлено наявність поту без домішок крові на чоловічій сорочці та чоловічих трусах. Походження поту на сорочці та трусах від обвинуваченого ОСОБА_8 не виключається, так як його виділенням та крові властивий виявлений антиген В. (т. 1 а.с.227-229). Як вбачається з протоколу огляду та виїмки, саме з будинку, де мешкає потерпіла і були вилучені вказані речі, які за поясненнями ОСОБА_9 не встиг вдягти ОСОБА_12 , поспішно залишивши їх в той вечір в приміщенні.

Правильність та об`єктивність цих висновків судово-медичних експертиз сумнівів не викликають, тому посилання в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_6 та засудженого на необ`єктивність експертиз, наявність в них неправильних висновків, та про поверхневість дослідження даних експертиз, - безпідставні.

Виходячи з оцінки наведених вище доказів, суд обгрунтовано не погодився з доводами ОСОБА_8 та його захисника про те, що вину засудженого у скоєному не доведено, а потерпіла ОСОБА_9 надавала неправдиві пояснення. Як видно з матеріалів кримінального провадження, всім доводам засудженого та захисту була приділена належна увага, показанням потерпілої та її батька, були ретельно перевірені судом першої інстанції й проаналізовані в сукупності з іншими доказами, підстав сумніватися в їх достовірності в суду не було і він обгрунтовано визнав їх належним та допустимим джерелом доказів. При цьому не було встановлено і даних, які б свідчили про те, що докази зібрані у незаконний спосіб, а потерпілі обмовили ОСОБА_8 з метою помсти за скоєне останнім. Ствердження захисту та ОСОБА_11 з цього приводу також безпідставні.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом було приділено належну увагу і для дослідження психічного стану потерпілої ОСОБА_9 , та з цього приводу в судовому засіданні було проведено відповідну експертизу. Висновком судово-психологічної експертизи від 02.07.2014 року встановлено, що в момент сприйняття подій, що відбувалися 23.09.2012 року , ОСОБА_9 відчувала сильний страх, що привів до втрати ініціативи, уповільненню прийняття рішення, неможливості дати відсіч. В момент сприйняття події злочину ОСОБА_9 правильно сприймала важливі для справи обставини. Психічний розвиток потерпілої ОСОБА_9 та її психологічний стан в момент сприйняття події дозволяли правильно сприймати внутрішній зміст подій. У потерпілої ОСОБА_9 виявлені ознаки підвищеного навіювання (n=65). Ознак підвищеної схильності до фантазування у потерпілої ОСОБА_9 не виявлено. Потерпіла ОСОБА_9 може давати правильні показання по справі (т. 3 а.с.15-21). Дана експертиза проведена старшим викладачем кафедри практичної психології Дніпропетровського університету ім.Альфреда Нобеля - Т.В. Єрмолаєвою, та завірена гербовою печаткою даного учбового закладу.

Проаналізувавши наведене заключення, яке є научно обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів вважає, що покази потерпілої щодо обставин скоєння ОСОБА_8 насильницького задоволення з нею статевої пристрасті неприродним способом були послідовними, правильними, достовірними, та співпадають і з іншими доказами, в тому числі і з первинними показаннями в ході досудового слідства самого засудженого, а тому суд правильно, оцінив їх як об`єктивні.Вивченням матеріалів справи, колегією суддів не встановлені дані, які б свідчили про те, що вказане заключення складено непрофесійно, чи необєктивно, або суперечить зібраним доказам, якими повністю доведено вину ОСОБА_11 у скоєному. Суд обгрунтовано послався у вироку на дане заключення, як на належний та допустимий доказ.

В зв`язку з цим, відповідні доводи в апеляціях засудженого та його захисника є безпідставними.

Щодо посилань в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_8 , що судове слідство проведено однобічно, неповно, то колегія суддів відкидає їх з наступних підстав.

Згідно протоколу судового засідання були всебічно досліджені всі обставини скоєного ОСОБА_11 злочину як стосовно потерпілої, так і щодо побиття її батька ОСОБА_10 ,перевірено доводи захисту та ОСОБА_8 , що він не здійснював відносно потерпілої задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що ОСОБА_22 невірно сприймала обставини, могла його оговорити, а також перевірено і інші доводи, в тому числі і аналогічні наведеним в апеляціях захисту та засудженого. За результатами судового розгляду, на підставі вищевикладених доказів, судом вірно було встановлено, що ОСОБА_8 дійсно скоїв відносно потерпілої злочинні дії, а саме задоволення статевої пристрасті неприродним способом, а побивши потерпілого ОСОБА_10 , він заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також легкі тілесні ушкодження, що мають незначні, скороминущі наслідки.

Необгрунтовані і доводи захисника та засудженого, що суд не задовольнивши клопотання про допит працівників міліції, які приймали повідомлення по телефону та затримували ОСОБА_11 , допустив неповноту судового слідства та порушення права останнього на захист, остільки з огляду на матеріали справи, сукупністю зібраних та наведених у вироку доказів, з достатньою повнотою встановлені всі обставини справи та повністю доведено вину ОСОБА_11 у скоєному.При цьому всупереч доводам захисту та засудженого зібрані судом докази належно проаналізовані у вироку, а поясненням ОСОБА_11 про непричетність до злочинів, надано критичну оцінку у вироку

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні були перевірені і доводи ОСОБА_8 , що на досудовому слідстві він був змушений обмовити себе в результаті застосування до нього недозволених методів слідства працівниками міліції. Суд постановою від 14.02.2013 року доручив органам прокуратури перевірити його заяву , та за результатами цієї перевірки, не було встановлено фактів, на які вказував ОСОБА_12 , тому було прийнято постанову про закриття кримінального провадження від 06.03.2013 року стосовно працівників міліції за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення. Перевіркою матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про необ`єктивність постанови. Тому вказані доводи засудженого колегія суддів вважає голослівними.

Безпідставні і доводи засудженого про порушення права на захист в ході досудового слідства, остільки спростовуються роз`ясненням його процесуальних прав, в тому числі і права мати захисника з моменту затримання( т. 1 а.с. 91-101, 103,104 ). Більш того, як видно з матеріалів справи в присутності його адвоката ОСОБА_23 , в присутності якого проводились слідчі дії, роз`яснення процесуальних прав (т.1 а.с.106-112). Відводів своїм захисникам ОСОБА_12 не заявляв ні в ході досудового слідства, ні в суді. Будь-яких зауважень щодо проведення слідчих дій він не мав, своїм підписом посвідчував правильність слідчих дій. Тому доводи засудженого, що адвокат йому був нав`язаний слідчим, та захищав його неналежним чином, -голослівні. .

Проявів упередженості щодо ОСОБА_8 з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів справи, - не виявлено.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх засудженим, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі засудженого, захисника про неправильну оцінку доказів судом у вироку, є безпідставними. Показанням свідка ОСОБА_24 , районий суд надав критичну оцінку, оскільки вона знаходиться в дружніх відносинах з ОСОБА_8 та проживала з ним однією сім`єю, намагаючись забезпечити йому алібі. З такою оцінкою погоджується і колегія суддів, остільки покази ОСОБА_24 спростовується сукупністю вище викладених доказів.

Перевіркою матеріалів провадження, колегією суддів не встановлено даних, які б свідчили про недостовірність, недопустимість доказів. Докази зібрані по даній справі є достатніми, допустимими, зібраними у належний спосіб, а суд обґрунтовано послався на них у вироку.. Аналіз самого вироку свідчить, що він складений відповідно до вимог Закону, є належно обґрунтованим та вмотивованим.

Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів суд обгрунтовано визнав винним ОСОБА_8 в названих у вироку злочинах, та дійшов такого висновку, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння і правильно кваліфікував його дії як за ч.3 ст.153 КК України, так і за ч.2 ст.125 КК України.

За таких обставин вважати, що ОСОБА_8 необгрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, що в його діях відсутній склад злочинів, а тому справу щодо нього потрібно закрити, немає підстав.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при досудовому розслідуванні справи та під час його розгляду в суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Колегією суддів перевірені і доводи захисника та засудженого щодо правильності призначення останньому покарання.

Як убачається з вироку, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до невеликої тяжкості та відповідно він скоїв і особливо тяжкий злочин, дані про особу засудженого, який за місцем проживання та характеризується позитивно.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України судом не були встановлені.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано врахував , вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, суд прийняв до уваги і думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні ОСОБА_11 . Як вбачається з заяви потерпілих, направленої до апеляційного суду, вони не змінили вони своєї думки з даного приводу і до теперішнього часу.

В зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді 13 років позбавлення волі, за своїм видом та розміром є правильним, справедливим, достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, та не знаходить будь-яких підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Думка захисту, що суд не мав права призначити ОСОБА_8 у вигляді 13 років позбавлення волі, бо прокурор пропонував призначити йому покарання у вигляді 10 років, є безпідставною, остільки суд, врахувавши всі обставини справи та дані про особу ОСОБА_11 призначив покарання відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та виходячи з того, що суд не може бути пов`язаним з пропозицією прокурора щодо виду та розміру призначеного покарання.

Також не може бути задоволеним і довід прокурора, щодо необхідності вказівки в установочній частині вироку про те, що ОСОБА_8 раніше був судимий, остільки з матеріалів справи видно, що його було раніше засуджено судом іноземної держави.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок є законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги прокурора, засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 необхідно залишити без задовлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України, п.п.11, 15 Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 залишити без задовлення.

Вирок Марганецькогго міського суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_8 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 , що тримається під вартою в той же строк, з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4