Справа № 11-555 Головуючий у І інстанції Овдієнко К.М.
Категорія 47 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Беха М. О.,

суддів Сливи Ю. М., Полосенка В. С.,

за участю прокурора Нечепоренко С. П., засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2011 року яким засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, допризовника, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 309 КК України у до 5 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 315 КК України у до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України у до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, допризовника, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік та покладено обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області по 497 грн. 91 коп. судових витрат з кожного.

встановила:

Згідно з вироком, ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що 07.08.2010 року, близько 7 години, разом з неповнолітнім ОСОБА_3, виявили кілька дикоростучих рослин коноплі і маючи мету на придбання наркотичних засобів для власного вживання ОСОБА_2 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 зірвали кілька гілок із вказаних дикоростучих рослин коноплі, тобто незаконно придбали наркотичні засоби, без мети збуту і шляхом висушування в недобудованій господарській будівлі, незаконно виготовляли та зберігали наркотичні засоби з метою особистого вживання без мети на їх збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 10.08.2010 року близько 13 години, перебуваючи за місцем свого проживання, з метою схилення до вживання наркотичних засобів та незаконного збуту наркотичних засобів, зателефонував до неповнолітнього ОСОБА_6 та запропонував приїхати до нього, щоб поїхати на річку купатися, на що останній погодився, та прибув до ОСОБА_2 разом зі своїм знайомим, неповнолітнім ОСОБА_7

Далі, ОСОБА_2, діючи з метою схиляння до вживання наркотичних засобів наповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_8Ю, запросив їх поїхати в недобудовану господарську будівлю, на що вони погодилися. В їх присутності засуджений ОСОБА_2, за допомогою ручної кавомолки, яку він взяв заздалегідь вдома, разом з неповнолітнім ОСОБА_3 подрібнив зазначений наркотичний засіб та запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вжити незначну кількість коноплі шляхом паління через саморобний пристрій.

Таким чином ОСОБА_9 схилив неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до вживання особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконно збув їм особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Відразу після його вживання всі зазначені особи були затримані працівниками Переяслав-Хмельницького місцевого відділу міліції.

Захисник ОСОБА_5 подав апеляцію, в якій просить змінити вирок суду та визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки і застосувати ст. 75 КК України та встановити йому іспитовий строк один рік. За ч. 3 ст. 309, ч.2 ст. 315, ч.2 ст.307 КК України просить виправдати засудженого за відсутністю в його діях вказаних складів злочинів.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що призначаючи покарання, суд виніс незаконний вирок з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд доводить винність ОСОБА_9 письмовими доказами, зібраними досудовим слідством і досліджених в судовому засіданні та показами свідків, при цьому не зазначає чи це покази свідків на досудовому слідстві чи покази свідків у судовому засіданні. Зважаючи на суперечливість доказів і показів, суд мав би проаналізувати суперечливість доказів, які мають істотне значення для висновків суду, і зазначити у вироку, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Посилається на розбіжність протоколів відтворення з протоколами очних ставок, на покази свідків, які були допитані в судовому засіданні і тому вважає, що є усі підстави зробити висновок про недоведеність судом вини ОСОБА_9 у скоєнні цих злочинів.

Звертає увагу, що доведеною судом є лише вина ОСОБА_9 в скоєнні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, в скоєнні якого він свою вину визнав та щиро розкаявся.

Прокурор в апеляції просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідностю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що призначаючи покарання ОСОБА_9, суд належним чином не врахував всі обставини вчинення злочину, особу винного, наслідки діяння, а також суспільну небезпеку та тяжкість вчинених злочинів.

Крім того, суд не зазначив у вироку, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на помякшення покарання.

Заслухавши доповідача, виступи засудженого ОСОБА_9 в підтримку апеляції, ОСОБА_3 та його представника, які вважають вирок відносно ОСОБА_3 законним, думку прокурора, яка просила виключити з вироку призначене ОСОБА_9 за ст. 307 ч. 2 КК України додаткове покарання конфіскацію належного йому майна, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Всупереч доводам адвоката, висновок суду про винність засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 315 та ч. 2 ст. 307 КК України за обставин зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на повно та обєктивно досліджених в судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, які зібрані у справі і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

В обґрунтування висновку суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні наведених вище злочинів, судом першої інстанції правильно покладено покази підсудного ОСОБА_3, неповнолітніх свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, висновок судово-хімічної експертизи, протоколи відтворення обстановки та обставин події за участю вказаних свідків та інші докази, які в сукупності дають підстави вважати правильною кваліфікацію злочинних дій засудженого ОСОБА_2.

Судом було дано належну оцінку показам підсудного ОСОБА_2, а також зміну своїх показів в судовому засіданні показань неповнолітнім засудженим ОСОБА_3 та неповнолітніми свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Крім того, як зазначено у вироку суду, про намір схилити неповнолітніх до вживання наркотичних засобів та збути їх неповнолітнім свідчать інші його дії, а саме: засуджений запросив до себе неповнолітнього ОСОБА_6, подробив коноплю в присутності останнього і ОСОБА_8, заздалегідь взяв з дому кавомолку для подроблення коноплі.

Всупереч доводам прокурора, міра покарання засудженому ОСОБА_2 призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК України, при цьому суд в повній мірі врахував тяжкість злочину, помякшуючі покарання обставини та особу винного. Підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим внаслідок мякості апеляційний суд не вбачає.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні злочинів і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції захисника ОСОБА_5 та прокурора - залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2011 року відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_3 Геннадійовича- без зміни.

Вірно за належними підписами.

Суддя В. Полосенко