Провадження № 1-кс/461/200/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 17.09.2014 про закриття кримінального провадження №0000128 від 29.11.2013 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 372 КК України,

в с т а н о в и в :

01 грудня 2014 року скаржник звернувся в суд зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 17.09.2014 про закриття кримінального провадження №0000128 від 29.11.2013 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 372 КК України. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що в порушення вимог КПК України слідчий не з`ясував всебічно, повно та об`єктивно всіх обставин справи, не провів усіх необхідних слідчих дій. Просить суд скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання скаржник не з`явився, а його представник адвокат ОСОБА_4 надав пояснення по суті скарги, яку підтримав, просить її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова від 17.09.2014 винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, у провадженні виконані всі можливі та необхідні слідчі дії, виконано попередні вказівки суду, а проведення слідчих дій, на які вказує скаржник вважає недоцільними у зв`язку з тим, що такі не відносяться до предмету дослідження у даному провадженні та заявленими з метою затягування часу проведення досудового розслідування. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження №0000128, прихожу до наступного висновку.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є потерпілим у даному провадженні, а тому скарга подана належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора приймається у формі постанови, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 17.09.2014 кримінальне провадження №0000128 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Львівській області ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 14 ч.1 ст. 372 КК України.

Оскаржуваною постановою встановлено, що дане кримінальне провадження розпочате на підставі ухвали суду, якою задоволено скаргу ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_5 , за фактом застосування незаконного приводу щодо останнього, а в подальшому дане провадження об`єднано з провадженням зареєстрованим за фактом замаху на незаконне притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 14 ч.1 ст. 372 КК України.

Допитаний у провадженні як свідок, а в подальшому і як потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що до застосування приводу, він розмовляв по телефону з представником податкової міліції, який повідомив, що хоче з ним поспілкуватись. При цьому повістки про необхідність явки до слідчого ОСОБА_7 до нього не надходили, тобто ніхто їх не вручав особисто, та вони не надходили поштою, а також не може пригадати, чи спілкувався з слідчим ОСОБА_7 до здійснення щодо нього приводу. Чи приходили в редакцію газети Експрес працівники податкової міліції, щоб вручити йому повістку про виклик для проведення слідчих дій - не відомо.

Окрім цього ОСОБА_9 повідомив, що готування ОСОБА_7 до незаконного пред`явлення обвинувачення полягало у вчиненні останнім конкретних дій, що створили умови для пред`явлення обвинувачення, зокрема в обранні запобіжного заходу, порушенні щодо нього кримінальної справи, допиті як підозрюваного тощо.

Допитаний слідчий ОСОБА_7 , пояснив, що в ході розслідування кримінальної справи № 139 2551, стосовно колишнього головного бухгалтера TOB Видавнича група Експрес ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 212 КК України, він 26.03.2010 повідомив ОСОБА_5 про необхідність явки для допиту як свідка, а після неявки на 31.03.10. Однак, ОСОБА_9 на допити не з`явився. 31.03.2010 повторно скеровано повітки ОСОБА_10 на 07.04.2010, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на якому знаходиться підпис ОСОБА_5 та дата про вручення 03.04.2010. Одночасно, 01.04.2010 через оперуповноважених ВПМ ДПІ у Городоцькому районі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скеровано повістки про явку ОСОБА_5 на 07.04.2010.

Станом на 09.04.2010 вже було відомо, що ОСОБА_9 отримав повістку на виклик для допиту на 07.04.2010, однак, до зазначеного вище дня поважних причин неявки не повідомив. Враховуючи наведене прийнято рішення у відповідності до ст.43-1 КПК України про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу підписки про невиїзд та винесення в порядку ст.130 КПК України постанови про привід підозрюваного у справі ОСОБА_5 . Здійснення приводу доручено оперуповноваженим ВПМ ДПІ у Городоцькому районі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на виконання вказаної постанови доставили ОСОБА_5 .

Щодо незаконного притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 повідомив, що він розслідував кримінальну справу, та коли вважав, що доказів зібрано достатньо обрав щодо останнього запобіжний захід, порушив відносно нього кримінальну справу та допитав як підозрюваного. В подальшому постанову про порушення кримінальної справи судом скасовано, а відтак ним припинено досудове розслідування у справі.

В ході одночасного допиту двох і більше осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 настояли на даних ними раніше показах.

Допитані оперуповноважені податкових органів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили, що при виконанні приводу ними порушень не допущено. Попередні повістки вони залишили на прохідній охоронцю, при тому адвокат ОСОБА_4 ознайомившись з повісткою відмовився її брати.

Допитані у провадженні заступник начальника 53 відділення зв`язку ОСОБА_13 та листоноша цього ж відділенняу ОСОБА_14 повідомили, що 03.04.2010 ОСОБА_9 або хтось із дорослих членів сімґї отримали рекомендований лист від слідчого ОСОБА_7 , про що розписались у відповідній книзі обліку № 8.

До матеріалів провадження долучено копії документів, які підтверджують факт виклику слідчим ОСОБА_5 для проведення слідчих дій, а саме копії повісток, рапортів слідчого та оперативних працівників про неявку, корінця рекомендованого повідомлення.

У своїй скарзі на постанову про закриття ОСОБА_9 наводить доводи про те, що слідчим не проведено всі можливі та необхідні слідчі дії.

Як встановлено оглядом матеріалів кримінального провадження слідчим вжито вичерпних дій на проведення необхідних слідчих дій, в.т.ч. дій про які клопотав ОСОБА_9 . Зокрема: допитані особи, які були причасні до виклику ОСОБА_5 , слідчий, оперативні працівники, які доставляли повістки, вживались заходи до встановлення охоронців підприємства, які отримували від оперативних працівників повістки, тощо.

Твердження про невитребовування слідчим книги №8 у якій розписувався ОСОБА_9 або повнолітні члени його сімґї про отримання рекомендованого листа із вмістом повістки не відповідає дійсності, оскільки допитана заступник начальника 53 відділення зв`язку ОСОБА_13 повідомила, що вказана книга на даний час не збереглась з зв`язку з перебігом терміну давності її зберігання.

Вирішувати питання про призначення почеркознавчої експертизи по почерку ОСОБА_5 та членів його сімґї на встановлення особи, яка підписалась у книзі №8 про отримання листа з рекомендованим повідомлення є недоцільним оскільки це не є предметом дослідження даного кримінального провадження, та й сама книга знищена.

Аналогічно, суд не бере до уваги доводи про неналежне виконання оперуповноваженими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 постанови про привід, що пов`язано із залишенням малолітньої дитини самою в квартирі, оскільки даний факт не є предметом дослідження вказаного провадження, і такому надано юридичну оцінку органами прокуратури Рівненської області, згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Наведення доводів про непроведення допиту оперуповноважених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд вважає надуманими, оскільки протоколи допитів вказаних осіб наявні в матеріалах кримінального провадження.

Окрім цього, оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні проведено всі можливі та необхідні слідчі дії та незважаючи на наведене доказів вчинення працівниками органів внутрішніх справ злочинів не здобуто. Сам заявник таких також не надав.

Також суд бере до уваги доводи прокурора, що дії ОСОБА_7 , які полягали у розслідування кримінальної справи та за наявності підстав прийнятті рішення про порушення її щодо особи, застосування щодо такої особи запобіжного заходу та приводу необхідно розцінювати як належне виконання службових обов`язків, при цьому будь-яких ознак умисного готування до незаконного притягнення до кримінальної відповідальності немає.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України полягає у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, що включає винесення постанови про притяг нення особи як обвинуваченого та пред`явлення обвину вачення, що слідчим ОСОБА_7 вчинено не було. При цьому відповідно до ст. 98 КПК України (в редакції 1960 року) при наявності приводів та підстав слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані винести постанову про порушення кримінальної справи, а якщо встановлено особу, яка вчинила злочин справу необхідно порушити щодо цієї особи. Таким чином суд приходить до переконання, що останній діяв у відповідності до вимог законодавства.

З огляду на викладене, а також оскільки обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 17 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогами кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 17.09.2014 про закриття кримінального провадження №0000128 від 29.11.2013 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 371, ч.2 ст. 372 КК України, відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1