Справа №1-924/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 05
листопада 2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області під головуванням судді Каліновської В.С.

за
участю секретаря Лунь
О.В.

прокурора Воробія
О.П.

захисників ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу про обвинувачення:

1) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця м. Луцька, гр. України, світа середня, неодруженого,
непрацюючого, не навчається,
несудимого, мешканця АДРЕСА_1, -

-у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
296 ч.2 КК України,

2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.
Луцька, гр. України, світа
середньо-спеціальна, неодруженого, студента Луцького державного технічного університету, несудимого,
мешканця АДРЕСА_2, -

-у вчиненні
злочину, передбаченого cт. 296 ч.2 КК
України,

3)неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця м. Луцька,
гр. України, освіта неповна
середня, студента ВПУ № 2, несудимого,
мешканця АДРЕСА_3, -

-у вчиненні
злочину, передбаченого cm. 296 ч.2 КК
України,

4)ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця м.
Луцька, гр. України, освіта неповна середня, непрацюючого,
не навчається, несудимого, мешканця АДРЕСА_4 , -

-у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 296 ч.2
КК України,

встановив:

ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. та особа,
матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, 19 квітня 2007 року, приблизно в 22 год., знаходячись
в дворі будинку АДРЕСА_5,
безпричинно, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи явну
неповагу до суспільства, ігноруючи
загальноприйняті правила поведінки,
проявляючи особливу зухвалість,
пристаючи до гр.-н ОСОБА_6. та ОСОБА_7 нанесли їм удари
по різним частинам тіла, а саме:

· потерпілому
ОСОБА_7. - особа, матеріали справи, відносно якої виділені в окреме
провадження, нанесла удар ногою по
тулубу, чим спричинила йому фізичний
біль;

· потерпілому
ОСОБА_6. нанесли:ОСОБА_3. - удар рукою в область тулуба, ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. та ОСОБА_6- удари рукою в голову, ногою в область тулуба, чим спричинили йому легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудніОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.
свою вину у вчиненому визнали повністю.

ПідсуднийОСОБА_3.. показав, що 19 квітня 2007 року в дворі будинку
АДРЕСА_1, він зустрівся з своїми
знайомими - ОСОБА_5., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
та ОСОБА_8. Всі разом вони пішли до бару „ Трактир", в якому побачили матір ОСОБА_8,
яка відпочивала в компанії незнайомців - ОСОБА_6. та
ОСОБА_7 Через
деякий час, на пропозицію ОСОБА_8,
він разом з ним та ОСОБА_5. пішли за потерпілими. Поблизу
будинку АДРЕСА_5 між ОСОБА_8
і потерпілими виник конфлікт. В цей час до них підійшли ОСОБА_6. та ОСОБА_4. ОСОБА_8нічого не пояснюючи наніс
одному з них, а саме, ОСОБА_7. удар ногою по тулубу,
після чого потерпілий втік. ОСОБА_6.
в цей час наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_6., а після нього, всі вони почали наносити йому удари по різним
частинам тіла. Він особисто наніс потерпілому ОСОБА_6. один удар рукою в
область тулуба. Побили потерпілих безпричинно.

Підсудні ОСОБА_5., ОСОБА_4. та
ОСОБА_6. повністю підтвердили покази
підсудного ОСОБА_3., про обставини
події. Підсудні доповнили: ОСОБА_5.- що він наніс потерпілому ОСОБА_6. один
удар рукою в плече, кинув на землю і
вдарив ногою; ОСОБА_4. - що він особисто наніс удар рукою в потилицю та ногою в
область тулуба ОСОБА_6., а ОСОБА_6. показав,
що наніс потерпілому два удари рукою в обличчя та ногою по тулубу.

Потерпілі ОСОБА_9. та ОСОБА_10. в
стадії досудового слідства ( а.с. 10, 12) ствердили факт безпричинного їх
побиття підсудними, а саме:

· ОСОБА_10. пояснив,
що поблизу будинку АДРЕСА_5, до
них підійшли раніше незнайомі їм хлопці,
які стали провокувати конфлікт і безпричинно один з них наніс йому удар
ногою в спину, після чого він втік.

· ОСОБА_9.
уточнив, що на нього накинулись
незнайомі хлопці і били його руками та ногами по голові та тулубу, внаслідок чого він впав на землю та прикрився
руками. Ще через декілька ударів він піднявся та втік. В результаті йому були
спричинені легкі тілесні ушкодження.

Підсудні
не заперечують, що нанесенням побоїв
спричинили потерпілому ОСОБА_6.,
зазначені в висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження.

Вина
підсудних в інкримінованих їм діяннях,
крім їх визнавальних показів,
підтверджується іншими доказами по справі, зокрема:

протоколами
відтворення обстановки та обставин події,
під час яких підсудні ОСОБА_4. ( а.с.
51-53), ОСОБА_3. ( а.с. 54-56), ОСОБА_6.
( а.с. 83-85), ОСОБА_5. ( а.с. 86-87) на місці розповіли та показали
де, коли і яким чином вони безпричинно
нанесли потерпілим тілесні ушкодження;

висновком судово-медичної експертизи від 25 червня 2007 року за № 1292 (
а.с. 99-100), згідно якого потерпілому
ОСОБА_6. спричиненні тілесні ушкодження: синці потиличної ділянки, синця навколо лівого ока та садна біля
зовнішнього кута лівого ока, які
відносяться до категорії легких.

Показання
підсудних відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

На думку
суду з обвинувачення підсудних слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як хуліганство, яке супроводжувалось винятковим
цинізмом, оскільки в обвинуваченні не
конкретизовано, в чому заключається
винятковий цинізм, а крім того, як досудовим слідством, так і в судовому засіданні не підтвердилось, що дії підсудних поєднані з демонстративною
неповагою до загальноприйнятих норм моралі,
згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р.

Оцінюючи всі зібрані і досліджені по справі докази в. їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудніОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. своїми

умисними діями, спрямованими на
грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувались
особливою зухвалістю, вчиненими групою
осіб, вчинили злочин передбачений
ч.2 ст.
296 КК України.

Обираючи
вид і міру покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії середньої
тяжкості, особи підсудних.

Приймаючи до уваги, щоОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6. вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, щиро розкаялись у
вчиненому, активно сприяли розкриттю
злочину, задовільно
характеризуються, ОСОБА_5. і ОСОБА_4.
-навчаються, ОСОБА_5. та ОСОБА_6. вчинили злочин будучи неповнолітнім, а ОСОБА_5. і є неповнолітнім, збитки потерпілим повністю добровільно
відшкодовані підсудними, з врахуванням
їх молодого віку, думку представника
органу в справах неповнолітніх про умовну міру покарання стосовно неповнолітніх
ОСОБА_5. і ОСОБА_6, суд приходить до
висновку, що їх виправлення і
перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
слід призначити покарання в межах санкції
ст. 296 КК України - позбавлення
волі, із застосуванням ст. 75
КК України - звільнення від покарання з випробуванням, із іспитовим строком і виконанням певних
обов"язків згідно ст. 76 КК України, а стосовно ОСОБА_5. і ОСОБА_6. - звільнення від покарання за вчинення даного

злочину на
підставі ст. 1 п. а Закону України " Про амністію"
від 19 квітня 2007 року, який вступив в
законну силу 09 червня 2007 року,
оскільки за санкцією статті 296 КК України, по якій вони обвинувачуються, передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк п'ять
років, вчинили злочин в неповнолітньому
віці і до набрання цим Законом чинності,
не підпадають під категорію як особа і по категорії злочинів, до яких амністія не застосовується згідно
вимог ст. 7 даного Закону і не заперечують проти
застосування до них акту амністії.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6визнати винними
кожного з них у вчиненні злочину,
призначеного ч.2 ст. 296 КК України, призначивши кожному з них покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. від відбуття, призначеного
за даним вироком покарання, якщо вони
протягом двох років кожен не вчинять нового злочину та виконають покладені на
них згідно ст. 76 КК України обов'язки :
не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
роботи, проживання, навчання; періодично з"являтись для
реєстрації в зазначені органи.

На
підставі ст. 1 п. а Закону України „Про амністію" від
19 квітня 2007 року звільнити засуджених ОСОБА_5. і ОСОБА_6. від призначеного їм за даним вироком
покарання.

Запобіжний захід
засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі апеляції через Луцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.