26.05.2015 Справа № 756/6389/15-к
№ 1-кп/756/493/15
Ун. 756/6389/15-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання
26 травня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Києві, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.05.2006 року Шевченківським районним судом м Києва за ч.1 ст.309. ч.1 ст.121, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 30.01.2008 року умовно-достроково на 11 місяців 7 днів; 20.10.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 10.11.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; постановою Ірпінського суду Київської області від 21.01.2012 року не відбуту частину покарання змінено на обмеження волі; 06.03.2014 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 19 травня 2015 року.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Обвинувачений підтримав думку прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження, згідно ст. 32 КПК України, підсудне Оболонському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 27 КПК України розгляд справи потребує відкритого судового провадження.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, вважаючи при цьому, що з врахуванням характеру протиправної поведінки обвинуваченого, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити йому у вчиненні нового злочину або забезпечити його явку в судове засідання, виконання ним інших процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, оскільки він визнає свою провину, на утриманні має хвору мати, що потребує його піклування та має постійне місце проживання.

Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження в межах, достатніх для вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, виходячи з такого.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії до 29.05.2015р.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_4 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду цього питання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що в судовому засіданні на час його розгляду не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я. Також суду не надано ґрунтовних доказів того, що обвинувачений має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767 і можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

Також, матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , враховуючи спосіб вчинення злочину, що йому інкримінуються, його наслідки, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; (ризик перешкоджання здійсненню правосуддя). Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд, на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою. Бере при цьому суд до уваги і попередню протиправну поведінку обвинуваченого, який неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, пов`язаних с незаконним обігом наркотичних речовин, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Також при цьому суд враховує, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.)

Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки та перебіг.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 314 317, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого на 12 год. 00 хв. 05 червня 2015 року.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 24.07.2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9