Справа № 591/90/14-к Провадження № 1-кс/591/22/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2014 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого - ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області від 29 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження за наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного 31 жовтня 2013 року до ЄРДР за № 0000151, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України. Не погоджуючись з постановою, зазначає, що слідчий СВ прокуратури Сумської області жодної слідчої дії за його заявою не проводив, а всі слідчі дії, які виразилися у допиті працівників міліції Білопільського РВ, проводив прокурор Білопільської районної прокуратури, тобто органу, який проводить нагляд за роботою Білопільського РВ. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на свідчення працівників міліції, свідків, яких під час перевірки заяви ОСОБА_3 не допитували, а їх свідчення взяті із кримінального провадження стосовно скаржника. В той же час в постанові не зазначено про фото, які заявник надав до заяви. Слідчим не взято до уваги слідчі експерименти за матеріалами кримінального провадження, яка проводила слідча Білопільського РВ. Слідчий не звернув увагу і на те, що під час доставки скаржника до фойє Білопільського РВ працювала відеокамера, але матеріали відеозйомки не приєднані до кримінальних проваджень. Також зазначає, що виходячи з тверджень працівників міліції про те, що до Білопільського РВ він був доставлений з тілесними ушкодженнями, однак ними не були виконані вимоги Закону України «Про міліцію» та медичний працівник не викликався, що підтверджує те, що тілесні ушкодження на час прибуття до райвідділу були відсутні. Після доставки до Білопільського РВ ОСОБА_7 заявляв, що йому потрібна юридична допомога, але у цьому йому було відмовлено. Посилаючись на те, що перевірка за його заявою проведена формально та однобічно, просить скасувати постанову слідчого прокуратури Сумської області та зобов`язати прокурора Сумської області провести досудове розслідування за його скаргою.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали скаргу в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що перевірка була проведена в повному обсязі та у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства.
Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 00000151, 31 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 30 серпня 2013 року близько 21 год. співробітники Білопільського РВ УМВС України в Сумській області біля магазину «Ямал» у м. Білопіллі, вул. Леніна. 80, перевищуючи владні повноваження, незаконно затримали ОСОБА_3 , доставили до райвідділу міліції та застосували до нього заходи фізичного насильства.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
29 листопада 2013 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000151 від 31 жовтня 2013 року по заяві ОСОБА_3 за фактом перевищення службовим становищем працівниками міліції оперуповноваженого СБНОН Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 та помічником оперативного чергового Білопільського РВ ОСОБА_9 під час знаходження у райвідділі та застосування спеціальних засобів наручників за ст. 365 ч. 2 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
В той же час постанова слідчого від 29 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий-суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
ч. 2 ст. 84 КПК України передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так матеріали досудового розслідування не містять жодних даних на підтвердження з`ясування обставин, які саме заходи фізичного насильства були застосовані до ОСОБА_3 . Слідчим не з`ясовано, які саме тілесні ушкодження отримав останній від дій працівників міліції Білопільського РВ, про що він вказує у своїй заяві. З тексту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що факт наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень мав місце, про що свідчать протоколи допитів працівників Білопільського РВ, які були присутні під час подій, про які вказує заявник, так і інші допитані у вказаному кримінальному провадженні свідки, в той же час слідчий не у повній мірі з`ясував обставини, при яких утворилися вказані тілесні ушкодження (від завдання ударів, про що вказує ОСОБА_3 , від розбиття скла, чи від дій ОСОБА_10 ).
Є незрозумілим посилання слідчого на висновки судово-медичних експертиз проведених стосовно ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке розслідувалось Білопільским РВ, оскільки проведення вказаних експертиз здійснювалось не у контексті визначення характеру, ступеню, локалізації та механізму завдання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень саме працівниками Білопільського РВ, з приводу чого і були внесені відомості до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчим не вжито заходів щодо з`ясування обставин законності затримання Боярка біля магазину «Ямал». Щодо цих обставин, а також обставин тілесних ушкоджень ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні не був допитаний ОСОБА_10 , особи, за викликом яких прибули працівники правоохоронного органу до вказаного магазину тощо. Є незрозумілим посилання слідчого на свідчення осіб, допит яких відбувся при досудовому розслідуванні кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 , виходячи з вимог ст.ст. 84, 93, 95 КПК України без їх особистого допиту по вказаному кримінальному провадженню.
Оскаржувана постанова слідчого не містить аналізу фотографій, які були долучені ОСОБА_3 до його заяви про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, зокрема не з`ясовувалось їх джерело, хто саме здійснював фотографування, коли саме, чи було про це відомо учасникам події.
Обмежившись показаннями свідка ОСОБА_11 щодо того, що відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих у Білопільському РВ не збереглися, слідчим не здійснено жодних дій для перевірки вказаної інформації, зокрема отримання офіційної відповіді у вказаній установі, як і не з`ясовувалось, чи вилучався такий запис в рамка досудового слідства по кримінальному провадженню за ст. 342 ч. 2 КК України щодо вчинення опору ОСОБА_3 працівникам Білопільського РВ.
Не здійснено слідчим і заходів для виявлення доказів на підтвердження проведення огляду місця події Білопільського РВ, враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження наявна інформація про внесення 31 серпня 2013 року до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 342 ч. 2 КК України.
Суд також погоджується з доводами скарги з приводу неповноти з`ясування обставин наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень до його прибуття у Білопільський РВ, оскільки слідчим не перевірялось можливість їх отримання під час затримання, а також не з`ясовано, чому вказані тілесні ушкодження, які були виявлені працівниками райвідділу згідно їх свідчень на момент з`явлення ОСОБА_3 , не були належним чином зафіксовані, а також працівниками міліції не виявлялись причини їх завдання.
Виходячи з викладеного, оскаржувану постанову необхідно скасувати, а матеріали повернути до прокуратури Сумської області для проведення додаткової перевірки, в ході якої звернути увагу на всі вищевказані недоліки та у відповідності до вимог закону вжити всіх передбачених законом заходів щодо повного, всестороннього, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_6 від 29 листопада 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000151.
Матеріали кримінального провадження № 0000151 від 31 жовтня 2013 року повернути до прокуратури Сумської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1