Справа №1-69/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 30
березня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Миронюка
М.Г.,

при
секретарі - Посполітак
Г.О.,

з участю:
прокурора- Масалова
СМ.,

Радчук О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковель справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.Морозовичі Іваничівського району Волинської області,
громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, являється інвалідом
3-ої групи, розлученого, раніше не судимого, проживаючого в с.Поворськ
Ковельського району,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст.122 ч.1 КК України, -

встановив:

5 серпня 2006 року о 15 год.
00 хв. ОСОБА_1., знаходячись в подвір'ї будинків АДРЕСА_1, під час
конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязнених стосунків, взявши
ОСОБА_2, 1933 року народження, руками за плечі, із застосуванням сили,
струсонув її та посадив на лавку, при цьому ОСОБА_2. вдарилась потиличною
ділянкою голови та спиною в стінку будинку, внаслідок чого остання отримала
тілесні ушкодження у вигляді синця потиличної ділянки волосистої частини голови
справа, синців грудної клітки, лівого плеча, лівої лопатки, саден правої
лопатки і, як наслідок, виникнення інфаркту міокарда, який за ступенем тяжкості
відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я, але спричинило тривалий розлад здоров'я та значну стійку
втрату працездатності менш як на одну третину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою вину в
інкримінованому злочині визнав частково та показав, що дійсно 5 серпня 2006 р.
біля 15.00 год. він, знаходячись в подвір'ї будинків АДРЕСА_1, під час
конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязнених стосунків із ОСОБА_2.,
яка кричала на нього, що він на подвір'ї підкапував землю з-під автомобіля,
який загруз, підійшов до неї, взяв за плечі ,та із застосуванням сили,
струсонув, щоб та заспокоїлась, та, застосовуючи силу, посадив ОСОБА_2. на
лавку. Коли ОСОБА_2. опускалась на лавку, то могла вдаритись потиличною
ділянкою голови та спиною в стінку будинку.

Підсудний ОСОБА_1зазначив, що застосовуючи силу до
ОСОБА_2., він мав намір лише її заспокоїти, щоб та на нього не кричала і не
обзивала різними словами, умислу

заподіяти
ОСОБА_2. середньої тяжкості тілесне ушкодження в нього не було, і про те, що
потерпіла хворіє на серце, він не знав.

Заперечує, що
перебував в нетверезому стані.

Крім часткового визнання своєї вини, вина ОСОБА_1. у
вчиненні злочину доводиться показами потерпілої ОСОБА_2., свідків ОСОБА_3.,
ОСОБА_4,ОСОБА_5., висновками судово-медичних експертиз.

Потерпіла ОСОБА_2. в судовому засіданні підтвердила, що 5 серпня 2006 р.
біля 15.00 год. в
подвір'ї будинків АДРЕСА_1, в неї виник конфлікт із своїм сусідом ОСОБА_1.,
який підкопував землю під машиною, і в зв'язку з цим вона зробила йому
зауваження. Однак ОСОБА_1підбіг до неї, взяв за плечі, та декілька разів вдарив
головою в стінку будинку. Вважає, що ОСОБА_1, вчиняючи до неї ці дії, перебував
в стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні показала, що 5.08.2006 р. біля 15.00 год. її співмешканець
ОСОБА_1приїхав додому автомобілем, і в дворі біля вікон ОСОБА_2. загруз. Далі
ОСОБА_6. зазначила, що прийшла своєму співмешканцеві на допомогу. Він став
підкапувати землю з-під колес
автомобіля, і в цей час вийшла ОСОБА_2 та стала кричати, щоб ОСОБА_1не
копав. Вона намагалась її заспокоїти, але це їй не вдалось. Тоді ОСОБА_1.
підійшов до ОСОБА_2, взяв за плечі і струсонув, після чого вона присіла на
лавку, а вони пішли далі займатись машиною, та не звернули на неї уваги.

Свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5. в судовому засіданні показали, що очевидцями
події не були.

Свідок ОСОБА_4. вказала, що їй стало відомо про те, що ОСОБА_1побила
ОСОБА_2. від людей. Вона також вважає, що ОСОБА_1в цей день перебував в стані
алкогольного сп'яніння, оскільки бачила його біля магазину.

Свідок ОСОБА_5. вказав, що йому стало відомо про побиття своєї тещі від
дружини.

Згідно заключения
судово-медичної експертизи № 575 у ОСОБА_2. відмічені тілесні ушкодження в
вигляді синців потиличної ділянки волосистої частини голови справа, грудної
клітки, лівого плеча, лівої лопатки, саден правої лопатки, що утворились від
дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в
направленні та потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до легких
тілесних ушкоджень.

Згідно заключения комісійної
судово-медичної експертизи від 16 січня 2007 р. в ОСОБА_2. після конфлікту виник інфаркт міокарда, що за
ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою, що призвів до тривалого
розладу здоров'я, та стійкої втрати загальної працездатності понад 10%, але не
більше 30%.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1слід
перекваліфікувати зі ст.122 ч.1 КК України на ст.128 КК України.

Перекваліфіковуючи дії підсудного ОСОБА_1. зі ст.122 ч.1
КК України на ст.128 КК України суд виходить з того, що в справі відсутні
докази того, що ОСОБА_1., застосовуючи силу до потерпілої ОСОБА_2. в результаті
чого та вдарилась головою та спиною в стінку будинку, не мав умислу заподіяти
їй середньої тяжкості ушкодження, оскільки тілесне ушкодження середньої
тяжкості потерпіла отримала в результаті інфаркту міокарда, що стався в неї після
конфлікту.

Суд вважає, що умислом підсудного ОСОБА_1не охоплювалось
заподіяння потерпілій умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, однак
своїми діями він заподіяв потерпілій необережне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, оскільки застосовуючи фізичне насильство щодо потерпілої ОСОБА_2,
яка є людиною похилого віку, хоча не передбачав наслідків, але повинен був і
міг їх передбачити, а тому дії ОСОБА_1. слід кваліфікувати на ст. 128 КК
України.

При призначенні покарання, судом враховується ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного
ОСОБА_1., суд відносить те, що ним добровільно відшкодовані матеріальні збитки.

Судом також враховується, що ОСОБА_1раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, посередньо характеризується по
місцю проживання, є інвалідом 3-ої групи.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом визначається те,
що ОСОБА_1вчинив злочин щодо особи похилого віку.

З обвинувачення ОСОБА_1. слід виключити обтяжуючу обставину - вчинення ним
злочину в стані алкогольного сп'яніння, оскільки ОСОБА_1і свідок ОСОБА_6.
заперечили, що в момент конфлікту він перебував в стані алкогольного сп'яніння,
а його освідування не проводилось. Щодо показів потерпілої ОСОБА_2. та свідка
ОСОБА_6. про те, що ОСОБА_1перебував в стані алкогольного сп'яніння, то вони
грунтуються на припущеннях і тому судом відхиляються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно ОСОБА_1слід обрати покарання
згідно санкції ст.128 КК України в виді обмеження волі та застосувати ст.75 КК
України, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням.

По справі заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 700 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., та витрати на юридичну допомогу
в сумі 400 грн.

Під час судового розгляду підсудний ОСОБА_1повністю відшкодував матеріальну
шкоду, а тому провадження в цій частині слід закрити.

Щодо моральної шкоди, то підсудний ОСОБА_1визнає, що спричинив моральну
шкоду, і вважає, що розмір моральної шкоди повинен визначити суд.

Потерпіла ОСОБА_2. та її представники ОСОБА_7. і ОСОБА_5позов підтримали.

Суд, враховуючи тривалість моральних переживань, та що ця шкода заподіяна
людині похилого віку, оцінює дану моральну шкоду в сумі 3000 грн., яку слід
стягнути з ОСОБА_1. в користь ОСОБА_2.

В іншій частині
позовних вимог слід відмовити.

Щодо витрат на правову допомогу, то, згідно квитанції,
дані витрати понесла ОСОБА_5., а тому в цій частині позов теж слід відхилити.

По справі також заявлено позов в.о.Ковельського
міжрайпрокурора до ОСОБА_1. про стягнення збитків в сумі 739,80 грн. заподіяних
Ковельському МТМО. Даний позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення, а
тому з ОСОБА_1. слід стягнути в користь Ковельського МТМО матеріальну шкоду,
спричинену злочином, в сумі 739,80 грн..

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 128 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один
рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування
покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік, та з
покладенням, відповідно до ст. 76 КК України, обов'язків: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
щодо ОСОБА_1. залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь Ковельського МТМО матеріальну шкоду в сумі 739 грн. 80
коп..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Волинської області протягом 15 діб з часу його проголошення.