Справа № 1-159/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

В складі:
головуючої судді - Чередникової
B.C.

при секретарі - Мирній
Т.Ф.

З
участю: прокурора Чугуя
О.

потерпілого - ОСОБА_2

Захисника- адвоката
- ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Лубни справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уроженця м. Есіль,
Тургайської області Казахстану, мешканця АДРЕСА_1,
росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого в слу статті 89 КК України, інваліда 1 групи,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2006 р. о 20 год.
00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
АДРЕСА_2 поставив відра з водою на проїзжій частині вулиці, які заважали руху
транспорту. ОСОБА_2, в цей час рухався на власному автомобілі ВАЗ 2110 по
проїзжій частині зазначеної вулиці, зупинив автомобіль та зробив ОСОБА_1
зауваження, на що останній безпричинно з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок в присутності сторонніх громадян став
висловлюючись брутальною лайкою, на адресу ОСОБА_2 та погрожував йому фізичною
розправою. Після цього ОСОБА_2 поїхав на своєму автомобілі у власних справах. ОСОБА_1,
дізнавшись, що ОСОБА_2 на автомобілі повертається, продовжуючи свої хуліганські
дії, взявши в праву руку кухонний ніж вийшов на середину проїзжої частини. Коли
ОСОБА_2 зупинився, так як не мав змоги проїхати, ОСОБА_1, безпричинно, з
мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх громадян, грубо
порушуючи громадський порядок, став висловлювати словесні образи на адресу
останнього, погрожуючи фізичною розправою та вимагаючи, щоб ОСОБА_2 вийшов з
автомобіля. Після того, як ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, ОСОБА_1 підійшов до
нього та безпричинно, з особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці ніж та
розмахуючи ним, спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді синця з садном
шиї зліва, які згідно висновку експерта № 702 від 30.10.2006 року відносяться
до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою не визнав повністю і пояснив, що не заважав
руху автомобіля, але ОСОБА_2 став пред'являти претензії, що відра заважають
йому проїхати, на що він відповів, що нехай командує у себе на фермі, після
чого пішов додому. Через деякий час почув як біля його двору зупинився
автомобіль, він в цей час чистив картоплю і з ножем в руках вийшов подивитися
хто це зупинився біля його помешкання, це був ОСОБА_2, який знову почав йому
виговарювати за відра. Він стояв позаду автомобіля, а ОСОБА_2 біля дверки водія. Під час
словесної перепалки ОСОБА_2 витягнув пістолет і направив на нього з погрозою,
що покаже, хто він такий і чого приїхав в їхнє село. Він потерпілому ножем не
погрожував.

Незважаючи на невизнання вини самим підсуним ОСОБА_1 його вина повністю
підтверджується показами потерпілого, свідків та іншими доказами, дослідженими
в ході судового слідства:

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 04.08.2006 року він на
власному автомобілі рухався по проїзжій частині АДРЕСА_2, на дорозі побачив
відра, неподалік яких стояли і розмовляли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Відра заважали
йому проїхати. Він зупинився і зробив зауваження. ОСОБА_1, який був в стані
алкогольного сп'яніння, відповів, що хто він такий, щоб робити зауваження та
підійшов до машини битися. Він виліз з машини і між ними виникла лайка. ОСОБА_1
зі словами: "Я покажу тобі на кого ти підвищив голос" попрямував

до
автомобіля, але його заспокоїв ОСОБА_4 ОСОБА_1
сказав, що він ще з ним зустрінеться. Коли хвилин через 20 він повертався
назад, то на дорогу вийшов ОСОБА_5
та зупинив його автомобіль, слідом йшов ОСОБА_1 Він змушений був
зупинитися. ОСОБА_1 підійшов до передньої дверки
автомобіля з боку пасажира і почав рватися до салону автомобіля. Тоді він
вийшов з автомобіля і обійшовши автомобіль,підійшов до ОСОБА_1, то той схопив
його за футболку. Він вирвався. Тоді ОСОБА_1 махнув рукою і він відчув біль в
області шиї. В руках у ОСОБА_1 він побачив кухонний ніж, який до цього не
бачив. Побачивши ніж, він, повершувшись до автомобіля, дістав із-під сидіння
водія в автомобілі пістолет, який направив на ОСОБА_1 і сказав, щоб той прибрав
ніж. Тоді ОСОБА_1 заспокоївся, пообіцяв що вони ще зустрінуться в темному
провулку, на цьому все припинилося.

Свідок ОСОБА_6, пояснила, що 04.08.2006 року, близько 18 години вона
поверталася з магазину, бачила, що посередь
проїзжоі частини дороги стояли ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 вийшов з машини і пішов до ОСОБА_1, потім побіг
до машини з боку місця водія, щось витягнув із машини і побіг до ОСОБА_1 Коли
порівнялася з ними, то побачила в руках у ОСОБА_1 ніж, в руках у ОСОБА_2
пістолет. ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 , казав:" на кого ти руку
підняв", потім сказав, що йому зайві свідки не потрібні. Вона дуже
злякалася цієї події і погроз, що лунали.

Свідок ОСОБА_4, пояснив, що 04.08.2006 року він бачив ОСОБА_1, коли той
переносив відра з водою через вулицю, вони обоє зупинилися на тротуарі і
розмовлял, відра ОСОБА_1 поставив на проїзжу частину дороги. В цей час на
автомобілі проїзжав ОСОБА_2,
який зупинився і зробив зауваження ОСОБА_1 за відра, які заважали йому
проїхати. ОСОБА_1 забрав відра, а ОСОБА_2 поїхав у власних справах. Не чув, щоб
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 лаялися.

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні не підтвердив показання, які містятся в матеріалах справи(
а.с.16,31), пояснив, що 04.08.2006 року допомагав ОСОБА_1 будувати літню баню.
По закінченню роботи, вони розпивали спиртні напої. Коли він захотів курити, то
вийшов на вулицю, з метою когось зустріти та попросить куриво. В цей час
проїзжав на автомобілі ОСОБА_2, він його зупинив, щоб спитати чи немає в нього
закурити. В цей час з двору вийшов ОСОБА_1 і між ними виникла сварка через
якісь відра. Ніяких погроз з боку ОСОБА_1 він не чув. ОСОБА_1 на ОСОБА_2 не
замахувався ножем. В руках у ОСОБА_2 бачив пістолет, який той направляв на
ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що 04.08.2006 року на велосипеді повертався з
тракторної бригади додому, побачив, що на вулиці ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зупиняють автомобіль ОСОБА_2 Коли автомобіль
ОСОБА_2 зупинився, то ОСОБА_1 кинувся до дверцят автомобіля з боку пасажира і
намагався їх відчинити. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, і тоді ОСОБА_1 почав
махати перед ним руками, в руках в нього він побачив ніж, чоловіки між собою лаялися,
ОСОБА_2 відступив до автомобіля і дістав з кабіни автомобіля пістолет, після
чого через деякийсь час все скінчилося.

Вина ОСОБА_1
також підтверджується:

-актом та висновком судово- медичної експертизи, згідно яких потерпілому
ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця з садном шиї зліва, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного
розладу здоров'я, що утворилося від дії обмеженого стонченого предмету, яким
міг бути кінчик клінка ножа, заподіний при обставинах, зазначених потерпілим
(а.с. 21, 48);

речовим доказом, яким є ніж, вилучений з господарства ОСОБА_1, яким
останній заподіяв потерпілому ОСОБА_2 тілесне ушкодження( а.с.44);

протоколом відтворення обстановки та обставин скоєння злочину з участю
потерпілого ОСОБА_2 в ході
якого потерпілий підтвердив свої показання щодо порушення громадського порядку
з боку ОСОБА_1, який заважав руху транспортного засобу, брутально лаявся на
його адресу, висловлював погрози розправою та застосовував ніж відносно нього
під час прояву хуліганських дій та заподіянння йому ножем тілесних ушкоджень в
області шиї (а.с.40-41);

-протоколами очних ставок між свідками ОСОБА_7. ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та підсудним ОСОБА_1, та потерпілим ОСОБА_2 з підсудним ОСОБА_1, в ході
яких свідки підтвердили факт грубого порушення громадського порядку з боку
ОСОБА_1, який висловлювався брутально на адресу потерпілого ОСОБА_2 та
застосовував відносно нього ніж, які підтвердили свої покази в ході судового
слідства ( а.с. 65-73).

Підсудний має нести кримінальну відповідальність за ст. 296 ч.4 КК України
як за хуліганство, тобто умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю з
застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних
ушкоджень, оскільки ОСОБА_1 умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що виразилося у вчиненні брутальної лайки на
адресу ОСОБА_2, висловлюванні
словесної образи на адресу останнього, погроз фізичною розправою, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в нанесенні тілесних
ушкоджень потерпілому із застосуванням кухонного ножа, який не відноситься до
холодної зброї, але був заздалегідь заготовалений ОСОБА_1 для нанесення
тілесних ушкоджень, за допомогою якого він заподіяв тілесні ушкодження
потерпілому.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який характеризуються за місцем
проживання негативно, не судимий в силу ст. 89 КК України, стан здоров'я
підсудного, який є інвалідом 1 групи по зору, що суд визнає обставиною, що
пом'якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання - суд визнає скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи як тяжкість злочину, так і особу, що засуджується, обставини що
обтяжують та пом'якшують покарання, суд приходе до висновку про можливість
призначення покарання в межах санкції статті 296 ч.4 КК України у вигляді
позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільнити засудженого від
відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком.

По справі маються судові витрати за проведення балістичних експертиз в сумі
180 грн. 16 коп.

Дані судові витрати не підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_1 оскільки
експертизи проводилися державною експертною установою в системі МВС України і є
безкоштовною.

Речовий доказ - ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів
Лубенського МРВ УМВС підлягає знищенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 296 ч.4 КК України і призначити
покарання 3 (три) роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування
покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
проживання та роботи; періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного
заходу залишити підписку про невиїзд до набрання вироком чинності.

Речовий доказ - ніж, який зберігається в камері речових
доказів Лубенського МРВ УМВС, знищити.

На вирок може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти
діб до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд
.