АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Гайсин Вінницької області,
громадянин України, з вищою освітою, одружений, який
працював водієм, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає в

АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та нього покладено виконання обов`язків, передбачених пп.2, 3, 4 ст. 76 КК України.

На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнений від відбування основного та додаткового покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 залишений без розгляду.

Судом вирішено питання про стягнення з ОСОБА_8 судових витрат в порядку, передбаченому ст. 93 КПК 1960 року, та вирішено долю речових доказів в порядку ст. 81 КПК 1960 року.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 та заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 за таких обставин.

20 серпня 2008 року приблизно о 20 год. 50 хв. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Шкода-Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. В. Васильківській зі сторони вул. Щорса в напрямку перехрестя з вул. Федорова в м. Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до регульованого перехрестя з вул. Федорова, по якій в цей час на зелене світло світлофора рухався автомобіль марки «Шевроле-Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 .
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог підпункту «б» п. 2.3, підпункту «е» п. 8.7.3, пунктів 8.10, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, які виявилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Шкода-Октавія» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. В.Васильківській зі сторони вул. Щорса в напрямку перехрестя з вул. Федорова в м. Києві, де не зупинився, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, під час початку руху при подання світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп-лінія), виїхав на перехрестя вулиць на забороняючий червоний сигнал світлофора. При виникненні небезпеки для руху, чим для ОСОБА_8 був автомобіль «Шевроле-Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 , який він об`єктивно спроможний був виявити, ОСОБА_8 не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, продовжував рух на перехрестя, де зіткнувся з автомобілем «Шевроле-Авео» під керуванням водія ОСОБА_11 .. Після зіткнення автомобіль «Шевроле-Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 продовжив некерований рух і здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які перебували на узбіччі вул. Федорова напроти будинку № 6-А.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, а пішоходу ОСОБА_7 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення вимог підпункту «б» п. 2.3, підпункту «е» п. 8.7.3, пунктів 8.10, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляції потерпіла ОСОБА_12 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій засудженого, просить вирок суду змінити в частині, яка стосується вирішення її цивільного позову, її цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 шкоди, нанесеної їй внаслідок ДТП, в сумі 280 014 грн. задовольнити, а в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України для забезпечення цивільного позову накласти арешт на все майно відповідача ОСОБА_8 .
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_12 посилається на те, що винуватість ОСОБА_8 в порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого їй були заподіяні тілесні ушкодження, судом першої інстанції встановлена, вона тривалий час після ДТП лікувалася і нею були потрачені величезні кошти, що підтверджуються наданими письмовими документами.
Крім матеріальної шкоди винними діями засудженого їй була заподіяна і моральна шкода, оскільки в результаті протиправних дій ОСОБА_8 у неї погіршився стан здоров`я, вона втратила нормальний сон і її моральні та фізичні страждання продовжуються більше шести років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляцію і просила її задовольнити, думку прокурора, який підтримав апеляцію потерпілої частково, пояснення захисника засудженого, який заперечував проти апеляції, вивчивши матеріали справи, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляції потерпілої, колегія суддів уважає, що апеляція підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджуються зібраними по справі, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності, і ці висновки ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 та заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_12 .

Відповідно до положень ст. 328 КПК 1960 року, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому згідно до вимог ст. 334, 335 КПК 1960 року у мотивувальній частині вироку викладаються підстави для задоволення або відхилення цивільного позову, а в резолютивній частині обвинувального вироку зазначається рішення про цивільний позов.

Проте, з мотивувальної частини оскаржуваного вироку слідує, що суд першої інстанції обмежився лише вказівкою про необхідність залишення позовів потерпілих без розгляду, а в резолютивній частині вироку зазначив рішення про залишення без розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 .

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог кримінально-процесуального закону щодо вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 , який вона подала до початку судового слідства ( т.3, а.с.149-150), та не навів ніяких обґрунтувань і мотивів прийняття такого рішення.

Згідно до вимог п.3 ч.1 ст. 373 КПК 1960 року апеляційний суд змінює вирок у випадку зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і кваліфікацію злочину.

Враховуючи, що суд першої інстанції цивільний позов у встановленому порядку не вирішував, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в порядку п.3 ч.1 ст. 373 КПК 1960 року змінити вирок, як про це просить в своїй апеляції потерпіла.

Разом з тим, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону, які дають підстави для скасування вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 та направлення справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК 1960 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті цей же вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

________________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/105/2015 Категорія КК: ч.2 ст. 286
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1