Копія Справа № 1-123 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007 року Долинський районний суд, Кіровоградської області в складі:

головуючого-голови
суду СИНЯТО
Л.І.

при
секретарі КУКСЕНКО
О.М.

з участю
прокурора ВІТРЯКА
Р.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Долинська справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого,
на утриманні одна неповнолітня дитини,
такого, що не має судимості, не працюючого,

та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця та мешканця села Гаївка, Кіровоградської області, українця,
гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

В скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2006 р.
О 20 год. 30 хв.
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змовившись
між собою, приїхали до гр. ОСОБА_4 село
Митрофанівка, Новгородківського району, Кіровоградської області і відкрито заволоділи
майном потерпілого , а саме :
телевізором "Реінфорд",
вартістю 467 грн. 50 коп.; відеомагнітофоном, вартістю 351-00 грн.; вісім шт. Відеокасет, вартістю 20-00 грн. за одну касету, а всього на загальну суму 160-00 грн., належних потерпілому на праві індивідуальної
власності.

Злочинними діями
підсудних потерпілому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 978 грн. 50
коп.

Викраденим
майном підсудні розпорядилися на власний розсуд.

ОСОБА_3
засуджена вироком Новгородківського райсуду, Кіровоградської області від 25.09.2006 р. За ч.3 ст. 186 КК України.

В судовому
засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнали в
повному обсязі та послідовно пояснили суду,
що ОСОБА_2 знайомий з потерпілим через сестру ОСОБА_3, бував у потерпілого раніше. В липні місяці
6-го числа 2006 р. на пропозицію ОСОБА_3 вони поїхали до потерпілого, який впустив до жилого будинку, ОСОБА_3 і потерпілий розмовляли між собою на
пропозицію ОСОБА_3 вони забрали у потерпілого телевізор, відеомагнітофон , касети. Вони розкаюються, що вчинили такий злочин, просять суворо не

2

карати, вони не били
потерпілого, який сам впустив їх до
будинку, майно потерпілому повернуто.

Крім визнання
вини в повному обсязі самими підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчинення злочину, їх вина підтверджується матеріалами
кримінальної справи.

Докази по справі
досліджувалися згідно п.3 ст. 299 КПК
України, так як підсудні визнали вину в
повному обсязі і дали згоду на розгляд справи по скороченому варіанту.

Аналізуючі
зібрані по справі докази та оцінюючи їх сукупно суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження
факт вчинення підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкритого викрадання чужого майна
( грабіж) за попередньою змовою групою осіб.

Так
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, змовившись між собою, приїхали до потерпілого в село
Митрофанівка, Новгородківського району і
відкрито викрали майно потерпілого на загальну суму 978 грн. 50 коп.

На підставі
викладеного суд вважає, що дії підсудних
необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 186
КК України, а не за ч.3 ст.
186 КК України, як кваліфіковано
органами слідства.

В діях підсудних
є склад злочину за ч.2 ст. 186 КК
України, а саме : підсудні своїми
умисними протиправними діями скоїли відкрите викрадання майна потерпілого за
попередньою змовою, а тому дії підсудних
необхідно перекваліфікувати з ч.3 ст.
186 на ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні
міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а злочин за ч.2 ст. 186 КК України є тяжким злочином та особу
підсудних.

По справі
підсудні характеризуються позитивно.

Обставини, які пом"якшують покарання є : визнання
вини в повному обсязі самими підсудними,
їх щиросердне каяття, суд та
слідство не заводили в оману, шкода
відшкодована, ОСОБА_2 раніше не
судимий, стан здоров"я
ОСОБА_2, ОСОБА_1 такий, що не має судимості, на утриманні одна неповнолітня дитина.

На підставі
викладеного суд вважає, що виправлення
та перевиховання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливо без ізолювання їх від
суспільства, так як вину визнають, розкаюються,
на утриманні ОСОБА_1 одна неповнолітня дитина, стан здоров"я ОСОБА_2, який раніше не судимий, а тому суд вважає за можливе застосувати до
підсудних ст. 75 КК України, звільнивши підсудних від відбування
призначеного покарання із випробуванням на підставі ст. 76 КК України.

Речові докази по
справі необхідно залишити по належності.

Цивільний позов
ОСОБА_6 необхідно
залишити без розгляду відповідно до ст.
291 КПК України, задовільнивши
клопотання прокурора.

Судові витрати
по справі стягнуті з засудженої ОСОБА_3.

з

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1та
ОСОБА_2 визнати винними і призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України - позбавлення волі строком
на чотирі роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування
призначеного покарання з іспитовим строком на два роки з виконанням покладених
на засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов'язків :

-не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи;

-повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Строк покарання
рахувати з дня утримання під вартою.

Запобіжний захід
засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінити на підписку про невиїзд, звільнивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з-під варти із
залу суду.

Речові докази
залишити по належності.

Вирок може бути
оскаржено в апеляційному порядку на протязі 15-ти діб з моменту проголошення
вироку, а засудженим - з моменту
вручення копії вироку.