Справа № 1-164
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року Ярмолинецький
районний суд Хмельницької областi

у
складi: головуючого - суддi
Місінкевича А.Л.,

при
секретарi Венгер Л.А. ,

з
участю: прокурора Сурник Р.П.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залi суду в смт. Ярмолинцi кримiнальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с. Баламутівка,
мешканця с. Лугове Ярмолинецький район Хмельницька область, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, ранiше не судимого,
запобіжний захід не обирався, має двоє неповнолітніх дітей

у вчиненнi злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

30.08.2007 року біля 22 год. в с. Лугове Ярмолинецького району ОСОБА_1.,
зайшовши на подвір'я гр. ОСОБА_3., безпричинно із хуліганських спонукань,
ігноруючи елементарними правилами поведінки та добропристойності, порушуючи
громадський порядок наніс гр. ОСОБА_2. металевою палицею один удар по спині,
спричинивши йому тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою вину визнав частково і пояснив, що в той день він дійсно вийшов із
свого господарства та направився до свого дядька. Проходячи повз подвір'я
ОСОБА_3він почув голос своєї колишньої дружини і зайшов на подвір'я та запитав
в не що вона тут робить та хто сидить із дітьми, у відповідь присутні там
почали сміятись, тоді він взяв металеву палицю, яка там була та вдарив першого
хто виявився, ним був ОСОБА_2. Потім хлопці його повалили на землю і забрали
палицю, а після цього він пішов до себе додому.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1визнав свою вину частково його вина повністю
підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_2. показав, що того дня у вечері біля 22 год. він із ОСОБА_4., ОСОБА_3.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7. знаходились на господарстві ОСОБА_3. Тоді і зайшов
на подвір ОСОБА_1і нічого не пояснюючи наніс йому оди удар металевим предметом
від якого він впав. Після цього за нього заступились його знайомі, які були із
ним, при цьому положили ОСОБА_1на землю де забрали металевий предмет та
відправили його з подвір'я.

Допитані в удовому засіданні свідки ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_7.
підтвердили покази ОСОБА_2. та вказали, що ОСОБА_1. наніс удар
ОСОБА_2безпричинно. Одночасно дані факти підтверджені в поясненнях ОСОБА_6.
Протоколом огляду та вилучення металевої палиці.

Суд заслухавши пояснення підсудного, допитавши свідків і
дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх
сукупності знаходить вину підсудного у скоєні даного
злочину доведеною і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України,
як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить. Пом'якшуючих обставин в
ході судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання підсудному суд приймає до уваги характер і
ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини, при яких скоєно
злочин, особу підсудного ОСОБА_1., який, позитивно характеризується по місцю
проживання та роботи, в силу ст. 89 КК України не судимий, наявність
неповнолітніх дітей на яких він зобов'язаний сплачувати аліменти.

На сьогодні підсудний влаштувався на роботу, є соціально адаптованою
особою, з метою виправлення та виховання суд вважає, що підсудному необхідно
обрати міру покарання у вигляді обмеження волі. Одночасно суд вважає, що за
скоєне підсудний не підлягає ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що
ОСОБА_1. із врахуваннями наведеного, вважаючи, що підсудний скоїв злочин вперше
і невеликої тяжкості та наявність інших обставин, виправлення можливо без
ізоляції від суспільства і тому можливе застосувати до нього положення ст.75 КК
України та звільнити його від покарання з випробовуванням, в силу ст. 76 КК
України покласти на нього обов'язки. Судових витрат по справі не має, долю
речових доказів вирішити у відповідності із вимогами КПК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненнi злочину передбаченого ч.1 ст. 296 КК України i
призначити йому покарання у виглядi обмеження волi строком на два роки.

В
силу ст. 75 КК України звiльнити засудженого вiд вiдбування призначеного
покарання, якщо він протягом двох рокiв iспитового строку не вчинить нового
злочину i виконає покладенi на нього обов'язки.

В
силу ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1. такi обов'язки:

1) не виїжджати за межi України на
постiйне проживання без дозволу органу кримiнально-виконавчої системи;

2) повiдомляти органи
кримiнально-виконавчої системи про змiну мiсця проживання, роботи або навчання;

3) перiодично з'являтись у органи
кримiнально-виконавчої системи для реєстрацiї.

Мiру
запобiжного заходу до підсудного не обиралась.

Речовий
доказ : металеву палицю після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляцiйному порядку протягом п'ятнадцяти дiб
з моменту проголошення в апеляційний суд Хмельницької області через
Ярмолинецький районний суд.

Головуючий: А.Л. Місінкевич