Справа № 539/1048/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, неодруженого, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , судимого 11.03.2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
01.03.2015 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до будинку своєї сусідки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в будинку в одній з кімнат, ОСОБА_5 на ліжку помітив жіночий гаманець, відкрив його та всередині виявив грошові кошти, після чого вирішив їх таємно викрасти. Так, цього ж дня ОСОБА_5 , повторно, умисно, таємно, скориставшись, що він залишився в кімнаті сам та власника будинку чи інших осіб поблизу немає, шляхом вільного доступу викрав з гаманця грошові кошти в сумі 2 700 грн., належні ОСОБА_4 , та розпорядився ними за власним розсудом. Таким чином ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_4 на загальну суму 2 700 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а саме майна ОСОБА_4 , вчиненому повторно, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно медичного висновку ОСОБА_5 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами справи, що пом"якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав та виявив готовність нести покарання та добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки потерпіла в судовому засіданні підтвердила, що обвинуваченим їй грошові кошти повернуті.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Органами досудового слідства в обвинувальному акті в якості обставини справи, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого зазначено вчинення злочину повторно.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Так, вчинення обвинуваченим крадіжки повторно визначає кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто впливає на кваліфікацію злочину, а тому дана обставина згідно ч. 4 ст. 67 КК України не підлягає врахуванню при призначенні покарання обвинуваченому як така, що його обтяжує.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_5 , який вину в скоєному визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітню дитину, обставини справи, що пом"якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.03.2013 року до покарання, призначеного за даним вироком суду.

У зв`язку з вчиненням злочину під час іспитового строку підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого необхідно змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.03.2013 року у виді 2 (двох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі до покарання, призначеного за даним вироком суду, і остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту - з 07 квітня 2015 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1