Справа № 1-2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року Чорнухинський районний суд
Полтавської області

в складі головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Сагурі
А.В.

з участю прокурора Дудкіна В.Б.

та адвокатів ОСОБА_1.

ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Чорнухи справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народився у м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України,
розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, освіта вища, працює лікарем-профпатологом
клініки професійних захворювань Інституту медицини і праці, раніше не судимого,
проживає в м. Київ АДРЕСА_1;

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народився та проживає в АДРЕСА_2, українця, громадянина України,
одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку, освіта вища, не працює,
раніше не судимого;

обидва підсудні обвинувачуються у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, -

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_3
біля 13 годин, підсудний ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Форд-Темпо, який належить
йому на праві особистої власності, рухаючись по автодорозі Шостка-Пирятин від
м. Лохвиця в напрямку м. Пирятин, на 264 кілометрі даної дороги, на території
Чорнухинського району, перед початком маневру обгону, не переконався в безпеці
цього маневру, виїхав на смугу зустрічного руху. Рухаючись по зустрічній смузі
виявив, що на великій швидкості на зустріч йому рухається легковий автомобіль
Фольксваген-Пасат, з»їхав на ліве по ходу його руху узбіччя, де допустив
зіткнення з автомобілем Фольксваген-Пасат під керуванням водія ОСОБА_4, який
рухався із м. Пирятина на автомобілі, який належав ОСОБА_5. і теж змінив свій
напрямок руху і частково з»їхав на узбіччя.

В
результаті зіткнення автомобілів пасажиру автомобіля Форд-Темпо, матері
підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких
вона померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Пасажиру
автомобіля Фольксваген-Пасат ОСОБА_7 теж були заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження, від яких він помер в районній лікарні в той же день.

В
судовому засіданні підсудній ОСОБА_3 вину в пред»явленому йому обвинуваченні не
визнав, суду показав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він на своєму автомобілі Форд-Темпо
рухався із м. Лохвиця до м. Пирятин. Біля с. Мокиївка на 264 кілометрі дороги
виїхав на зустрічну смугу руху, але побачивши за 200 метрів, що на зустріч йому
рухається легковий автомобіль з увімкненими фарами, з»їхав на узбіччя по ходу
руху і продовжував рухатися. В цю ж хвилину в його автомобіль на великій
швидкості вдарився автомобіль під керуванням підсудного ОСОБА_4. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди загинула його мама ОСОБА_6, а також власник
автомобіля Фольксваген-Пасат, який знаходився на сидінні пасажира.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину в пред»явленому йому обвинуваченні не
визнав, суду показав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він керував автомобілем
Фольксваген-Пасат, який належав його товаришу ОСОБА_5.. Між м. Пирятин та м.
Лохвиця на його проїжджу частину зненацька виїхав легковий автомобіль. Він
застосував гальмування, але зіткненню з автомобілем не зміг запобігти.

Вина
підсудних у скоєнні ними злочину, який передбачений ст. 286 ч. 3 КК України
підтверджується.

Потерпіла
ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 біля 6 години ранку її
чоловік ОСОБА_7 виїхав на автомобілі в Чернігівську область. Разом з ним поїхав
їх кум ОСОБА_4.

Того
ж дня, біля 16 години, від знайомих вона дізналася, що чоловік загинув. З часу
смерті чоловіка ні один із підсудних не звертався до неї, не запропонував
допомоги та не розповів, при яких обставинах загинув її чоловік.

Потерпіла
в судовому засіданні заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її
користь 100 000 гривень моральної шкоди і 15 468,34 гривень матеріальної шкоди.

В
період досудового слідства потерпіла ОСОБА_9, її покази перевірені в судовому
засіданні, показала, що її сестра ОСОБА_6, 1937 року народження, загинула в
ході дорожньо-транспортної пригоди ІНФОРМАЦІЯ_3. Про обставини смерті сестри
вона дізналася від свого племінника ОСОБА_3.

Представник
потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10. заявив позов в судовому засіданні про стягнення з
ОСОБА_4 на користь потерпілої 30 000 гривень моральної шкоди та 8148,20 гривень
матеріальної шкоди.

В
судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12. показали, що 19 вересня 2006 року
біля 13 години дня, вони у складі оперативно слідчої групи виїхали для огляду
дорожньо-транспортної пригоди на 264 кілометрі автодороги. В ході огляду
автодороги було встановлено, що в напрямку м. Пирятин рухався автомобіль
Форд-Темпо під керуванням водія ОСОБА_3, який при обгоні вантажівки, виїхав на
смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген-Пасат під
керуванням водія ОСОБА_4. В результаті зіткнення загинули обидва пасажири
автомобілів.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 274 від 23 квітня
2007 року, по факту дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення автомобіля
Форд-Темпо НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3. з автомобілем Фольксваген-Пассат
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Водій ОСОБА_3 не виконав вимоги п.п. 10.1, 14.2 «в» Правил дорожнього руху
України, не переконався перед зміною напрямку руху в безпеці свого маневру для
інших учасників руху та перед початком обгону не переконався в тому, що смуга
зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на
достатній для обгону відстані, а тим самим порушив п.п. 10.1, 14.2 «в» Правил
дорожнього руху України і дані порушення знаходяться в прямому зв»язку з
виникненням даної пригоди і наслідками, що настали.

Водій
ОСОБА_4, керуючи автомобілем Фольксваген-Пассат, в даній дорожньо-транспортній
пригоді порушив п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Перед початком
руху перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен
переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху. П. 12.3, у разі
виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний
виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до
зупинення транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду
перешкоди.

Експертним
шляхом встановлено, що його автомобіль в момент зіткнення знаходився в такому
положенні, що праві колеса і права сторона автомобіля знаходилися на правому
узбіччі, а ліві колеса знаходилися на проїжджій частині, на відстані 0,85 м від
правого краю проїжджої частини.

Дані
обставини свідчать про те, що перед початком гальмування водієм ОСОБА_4 був
виконаний маневр праворуч на узбіччя.

В
даній дорожній ситуації технічна можливість у водія автомобіля
Фольксваген-Пассат ОСОБА_4 запобігти зіткненню з автомобілем Форд-Темпо,
визначилася шляхом застосування гальмування з дотриманням прямолінійного
напрямку руху. Дії водія автомобіля Фольксваген-Пассат не відповідають п. 10.1
Правил дорожнього руху України і знаходяться в прямому зв»язку з пригодою та
наслідками, що настали.

Із
акта судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_6 від 30 жовтня 2006 року видно,
що її смерть настала від травматичного шоку, викликаного тупою травмою тіла при
дорожньо-транспортній пригоді, що супроводжувалась численними переломами
кісток, розривом серця та крововиливами під м»які мозкові оболонки головного
мозку та мозочку.

Відповідно
до судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 від 30 жовтня 2006 року, його
смерть настала від травматичного шоку, викликаного тупою травмою тулуба при
дорожньо-транспортній пригоді, що супроводжувалась переломами кісток тазу,
правого стегна та ребер.

Дії
підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 286 ч. 3 КК України.
Керуючи транспортними засобами, підсудні порушили Правила дорожнього руху, що
спричинило загибель двох людей.

Проаналізувавши
висновок судово-автотехнічної експертизи, покази підсудних по справі, свідків,
суд вважає, що ОСОБА_3 грубо порушив Правила дорожнього руху, виїхав на
зустрічну смугу руху, чим створив аварійну обстановку, яка призвела до настання
тяжких наслідків, а тому він за скоєний злочин повинен нести покарання,
пов»язане з позбавленням волі.

Враховуючи
те, що підсудний ОСОБА_3 раніше не судимий, має на утримані малолітню доньку, в
результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула його мама, суд вважає за
можливе застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України і призначити
покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ст. 286 ч. 3 КК
України.

Враховуючи,
що на утриманні підсудного ОСОБА_4 знаходяться двоє дітей, він раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності, порушення Правил дорожнього
руху, які він допустив в дорожньо-транспортній пригоді менш грубі, порівняно з
підсудним ОСОБА_3, суд вважає за можливе призначити покарання нижче аніж
передбачене санкцією ст. 286 ч. 3 КК України у відповідності зі ст. 69 КК
України, а також застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття
покарання з випробуванням.

Підлягають
задоволенню заявлені цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 та представника
потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10. про відшкодування матеріальної шкоди, які
підтверджені доказами в судовому засіданні.

Суд
не бере до уваги довідку надану суду потерпілою ОСОБА_8 про придбання нею
бензину на суму 1371 гривня 15 - 16 вересня 2006 року, так як вказана сума не
підтверджена відповідними документами.

Згідно
з ч. 2 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також
інших обставин, які мають істотне значення.

При
визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування моральної шкоди з підсудного ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_8, суд враховує, що смертю чоловіка потерпілій нанесені невідворотні
глибокі, душевні страждання, що на її утриманні та вихованні залишилися дві
неповнолітні доньки.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування з підсудного ОСОБА_4 на користь потерпілої
ОСОБА_9, суд виходить із того, що смертю ОСОБА_6, її сестрі, також завдано
моральну шкоду, яка виразилася в нанесенні їй моральних страждань.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3
за ст. 286 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років
позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на два
роки.

ОСОБА_4
за ст. 286 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до трьох років
позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один
рік.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий термін на протязі одного року.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_814 096,34 гривні матеріальної шкоди та 30 000
гривень моральної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 8143,20 гривень матеріальної шкоди і 10 000
гривень моральної шкоди.

Речові
докази по справі автомобіль Форд-Темпо, 1986 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1, повернути ОСОБА_3, Фольксваген-Пасат, 1993 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_2 повернути його власнику ОСОБА_8.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної
сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня
проголошення.

Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області від 26 березня 2008 року апеляція засудженого ОСОБА_3
залишена без задоволення, а вирок Чорнухинського районного суду Полтавської
області від 15 січня 2008 року
залишено без змін.