Справа
№1-12808
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2008 року м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в
складі:

головуючого судді: Розман М.М.

при секретарі : Цех Г.М.

з участю прокурора : Конар В.І.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця міста
Петровськ-Забайкальський, Читинської області, Росії , мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою,
дільничного інспектора міліції Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській
області , одруженого , на утриманні двоє неповнолітніх дітей , раніше не
судимого , у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 365 ч. 1, 365 ч. 2 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції відділення ДІМ
Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, будучи службовою особою,
працівником правоохоронного органу - представником влади, зобов'язаним згідно
до ст. 10 Закону України «Про міліцію» та п. 2.2.10 Інструкції з організації
реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини, інші
правопорушення та події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України
№1155 від 04.10.2003 року на території України незалежно від посади, яку він
обіймає, місцезнаходження і часу, вживати заходів щодо запобігання злочинам і
адміністративним правопорушенням, їх припинення, затримання порушників,
24.07.2007 року в місті Рахів, перебуваючи в щорічній відпустці , виконуючи
свої службові обов'язки, близько 6 години , на автомобілі ВАЗ 21150 ,червоного
кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, яким
керував на підставі доручення, приїхав до цілодобового
магазину-гастроному № 1, що розташований по вулиці Миру, 44 , де справа від
входу до магазину стояли і пили пиво ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими ОСОБА_1 до
цього часу знайомий не був і до яких підійшовши представився працівником
міліції та почав розмову. В ході розмови ОСОБА_4 випадково розбив пляшку від
пива і ОСОБА_1 сказав прибрати уламки скла. Під час прибирання ОСОБА_4 порізав
руку, отримавши тілесні ушкодження у вигляді порізу другого пальця правої
кисті, після чого умисно розбив дві порожні пляшки від пива і стояв із залишками
цих пляшок у руках. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 словесно заспокоїли ОСОБА_4, який після
цього випустив залишки пляшок із рук і присів на тротуар. У процесі подальшої
розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник конфлікт у зв'язку із професійною
діяльністю першого, під час якого вони почали штовхати один одного , а потім
ОСОБА_4 підбіг до належного ОСОБА_1 автомобіля і завдав удару держаком віника,
який знайшов неподалік, по передньому вітровому склу автомобіля, пошкодивши при
цьому скло, після чого втік у напрямку до свого дому , а ОСОБА_1 , побачивши
вчинене ОСОБА_4 правопорушення, будучи при виконанні службових обов'язків на
підставі ст.. 10 Закону України «Про міліцію» та п. 2.2.10 Інструкції з
організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про злочини,
інші правопорушення та події, вирішив ужити заходів щодо встановлення особи
порушника та його місця проживання , для чого намагався дізнатися у ОСОБА_3 про
місце проживання ОСОБА_4, але безрезультатно. Тоді ОСОБА_1 , перевищуючи надану
йому владу, тобто умисно виходячи за межі наданих йому повноважень та діючи
незаконними методами, з метою примусити потерпілого ОСОБА_3 надати інформацію про місце проживання ОСОБА_4 , а у
подальшому і з метою примусити потерпілого визнати свою вину у вчиненні
правопорушення - розбитті переднього вітрового скла на автомобілі, якого він
насправді не вчиняв, а яке вчинив ОСОБА_4, та відшкодувати заподіяні цим
правопорушенням збитки, протягом близько 30 хвилин, тобто протягом тривалого
часу завдавав ОСОБА_3 ударів руками, стиснутими в кулак, по голові та тулубу,
трусив його , тримаючи за одяг, не відпускав додому, заподіявши ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у вигляді синців обох пара орбітальних ділянок, саден правої щоки,
правого колінного суглобу, задньої поверхні обох ліктьових суглобів, струсу
головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень із короткочасним
розладом здоров'я , чим заподіяв
істотної шкоди інтересам ОСОБА_3, що виразилось у заподіянні йому тілесних
ушкоджень, тобто у незаконному застосуванні насильства, а також істотної шкоди
державним інтересам, що виразилось у підриві авторитету державних органів
взагалі та органів внутрішніх справ зокрема.

ОСОБА_1 в
судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 24 липня 2007 року ,
ранком , на автомобілі ВАЗ 21150 д.з. НОМЕР_1, яким керує по дорученню, але за
який сплачує кредит , приїхав до цілодобового магазину, що знаходиться у центрі
міста Рахів, щоб купити сигарети. Придбавши сигарети і виходячи з магазину
зустрів двох незнайомих йому раніше хлопців, які побачивши його, одразу почали
його ображати нецензурними словами у зв'язку з його професійною діяльністю ,
кидали в нього каміння. Їх поведінка була неадекватною. Він зробив хлопцям
зауваження, сказав припинити образи в його бік, але ті не відреагували. Хлопець,
якого він зараз знає як ОСОБА_4, тримаючи в руках пляшку від пива, розбив цю
пляшку об бордюр та із залишками пляшки в руках наблизився до нього і хотів
провести йому по горлу, але не влучив, так як він встиг відскочити, і повторив
свій рух ще раз, та він знову відхилився і схопив нападника за руку. Він ще раз повторив, що за свої дії той буде
нести відповідальність. При цьому він побоювався за своє життя. Весь цей час
ОСОБА_3 , хоча і не вчиняв ніяких дій , але фактично підбурював ОСОБА_4. Після цього
він відпустив руку ОСОБА_4 і той присів на бордюр, а ОСОБА_3 підійшов до його
автомобіля, який стояв за кілька метрів від них, і перочинним ножем, який
тримав у руках, пошкодив ліве переднє крило автомобіля, знаючи, що автомобіль
належить йому. Від цих дій він отримав шок і був у стані афекту, крикнув тому
на російській мові «Что ж ти делаешь?». В цей момент ОСОБА_4, який сидів на
бордюрі, взявши віник із дерев'яним держаком, який знайшов поряд і несподівано
торцем держака завдав удару в нижню праву частину лобового скла автомобіля ,
від чого лобове скло на автомобілі тріснуло , а сам кинув віник і втік. Він був
здивований такою поведінкою хлопців і шокований нею. Побачивши у руках ОСОБА_3
ніж він вихопив його. ОСОБА_3 почав йому робити опір, що виражався у штовханні
і словесних погрозах щодо фізичної розправи і тоді він вирішив доставити
ОСОБА_3 до райвідділу міліції, щоб до того було прийнято відповідні міри за те,
що той його ображав і пошкодив належне йому майно. Він посадив того на заднє
сидіння свого автомобіля, а сам сів за кермо і почав заводити автомобіль. В цей
час ОСОБА_3 відкрив двері і почав тікати. Він вийшов із автомобіля і побіг за
ним. ОСОБА_3 перечепився і впав на
асфальт, точніше на тротуар із бетонної плитки, який знаходиться перед приміщенням
Ощадбанку і при падінні ударився
головою. В цей час він підійшов до нього, взяв за сорочку і за руку та знову
повів до автомобіля, щоб доставити в райвідділ. ОСОБА_3 продовжував його
ображати , намагався вирватися і завдав йому удару кулаком у живіт. Сам він
жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не наносив. В цей час на місце приїхали
працівники дорожньо-патрульної служби, а також прийшли батьки ОСОБА_3 і вони
всі разом поїхали у райвідділ міліції , щоб розібратися. Один з працівників ДПС
сів за кермо його автомобіля. Біля райвідділу вони вийшли і зайшли на територію
подвір'я, де він ОСОБА_3 вів за собою,
тримаючи за руку, так як боявся, щоб той
знову не втік. На сходинках при вході в райвідділ ОСОБА_3 знову впав, так як на
його думку був у стані алкогольного сп'яніння, при цьому вдарився головою об
тротуарну плитку. Батьки почали його просити, щоб він не писав ніяку скаргу на
ОСОБА_3 та на його товариша, а потім його відкликав батько ОСОБА_3 і запропонував відшкодувати заподіяні йому
збитки за скло і подряпини на крилі, на що він погодився і вони поїхали додому
до ОСОБА_3 і вони дали гроші на відшкодування заподіяних збитків в сумі 1500
гривень, яку назвав сам батько,
вибачились перед ним за сина і просили не писати заяв відносно нього та
його товариша. Він пообіцявши, що не буде писати заяви і поїхав додому. Рапорт
подав лише 1 серпня 2007 року , так як до райвідділу приїхав працівник
внутрішньої безпеки і запросив пояснення з цього приводу. Гроші він повернув
матері ОСОБА_3 , так як вони стали ще вимагати у нього 2000 дол. США , а тому
він не хотів з ними нічого мати. Цивільний позов не визнав і просить його
виправдати.

Розглянувши
матеріали кримінальної справи , суд вважає , що вина підсудного ОСОБА_1 у
вчиненні злочину , незважаючи на його повне заперечення своєї причетності до
вчинення злочину , стверджується зібраними під час досудового слідства і
дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджено, що в липні 2007 року ввечері він вийшов до міста, де
зустрічався з багатьма своїми знайомими, друзями, відвідували бари, випивали
пива. Повертаючись додому близько 3-ї години зустрів свого приятеля ОСОБА_4,
який був сильно випивший , що його дуже здивувало, так як до цього той не пив
півтора року. На його запитання, чому той випив, відповів, що так сталося і
покликав його на пиво. Він не хотів залишати ОСОБА_4, бо знав, що той , коли
п'яний , може кудись піти і наробити якоїсь біди. Вони вирішили піти в єдиний
відкритий бар «Нон-Стоп» , куди поїхали на таксі, там випили по пиву і
повернулися в місто. Він проводжав ОСОБА_4 додому і той запропонував ще випити
пива в цілодобовому магазині. Там ОСОБА_4 купив два пива і вони сіли під
дерево, щоб розпити пиво. Потім до них підійшов ОСОБА_1, якого він знав тільки
візуально і почав з ними розмовляти, розповідав, що він капітан міліції, що має
бути майором. ОСОБА_4 ОСОБА_4 випадково зачепив одну з пляшок і вона розбилася.
ОСОБА_1 наказав йому прибрати скло, на що він не погодився, сказавши , що на це є прибиральниця, яка за це отримує
гроші. ОСОБА_1 почав погрожувати, що
посадить їх за грати. Це все слухав ОСОБА_4, який почав збирати скло , м'яти в
руках і порізав руку. Він розбив ще дві пляшки, які там були, піднявся на ноги,
ним трясло, перевертав очі, а з рота було видно піну , став агресивний , почав
плакати. Він це побачив і сам злякався, став перепрошувати ОСОБА_4. ОСОБА_1
теж відступив назад, сказав , що
пожартував, що все нормально , а потім ОСОБА_1 пішов у магазин і приніс пиво,
щоб примирилися. В подальшому ОСОБА_4 знову щось не сподобалося і вони почали
штовхатися. У ОСОБА_1 вся сорочка була в крові, бо у ОСОБА_4 були порізані
руки. Він намагався їх розборонити , але не зміг і відійшов в сторону та
спостерігав. ОСОБА_4 почав бігти на другу сторону до «Едельвейса»а ОСОБА_1 біг
за ним. ОСОБА_4 там взяв віник. В цей час з магазину вийшов ОСОБА_4, і він став
біля нього спостерігати за тим, як ОСОБА_4 і ОСОБА_1 штовхаються біля
автомобіля, почув удар по склі , але сам не бачив і ОСОБА_4 втік. ОСОБА_1 побіг
за ним, але не наздогнав. Тоді він пішов додому , але його наздогнав ОСОБА_1,
вхопив за одяг на грудях і запитав, де живе той хлопець, на що він відповів, що
не знає, і ОСОБА_1 одразу почав його бити кулаками по голові , від чого він втратив
свідомість. Він спробував тікати, але не зміг, так як ОСОБА_1 його наздогнав і
вони разом з ним впали. Коли вдруге прийшов до себе, ОСОБА_1 обшукував його
кишені і знайшов ножик , який він мав з собою. ОСОБА_1 тримав його за одяг на
грудях, піднімав і опускав, а він бився колінами об землю , він втрачав
свідомість. ОСОБА_1 почав тягнути його до машини і після цього одразу прийшли
його батьки, які ситали у ОСОБА_1, за що він його так побив, на що той одразу
показав посвідчення і сказав , що він розбив скло на машині. Його мама
попросила ОСОБА_1, щоб він його відпустив, і якщо то дійсно він зробив, то вони
йому заплатять. ОСОБА_1 сказав, що не відпустить , а поїдуть в міліцію , щоб
розібратися. В цей час приїхали працівники міліції, ОСОБА_1 затягнув його у свій автомобіль на
заднє сидіння і постійно тримав , а коли його витягував з машини вже біля
райвідділу, то він вдарився о дверку головою та втратив свідомість і впав під
пліт. ОСОБА_1 його затягнув у райвідділ , вони зайшли у якусь кімнату, де ОСОБА_1 поставив його на
стілець , де він знову втратив свідомість. Прийшовши до тями, побачив
міліціонера, який підняв його з підлоги, посадив на стілець сказав, що він може
йти додому. Внизу його чекали батьки і ОСОБА_1 , який знову схопив його за
груди і сказав, що не відпустить і просив гроші. Його мама
сказала, що вони при собі не мають і запропонувала проїхати додому, де дасть
йому гроші. Коли давали гроші в сумі 1500 гривень, він присутній не був, але
він просив матір, щоб не давали ОСОБА_1 ніяких грошей, бо він не розбивав скло
і навіть не підходив до машини.

Потерпілий
ОСОБА_5 в судовому засідання пояснив, що він є батьком потерпілого ОСОБА_3 і
24.07.2007 року зранку до них додому прийшла їх знайома із сусіднього будинку
ОСОБА_6 і сказала його дружині, що їх сина в місті біля цілодобового магазину
б'є якийсь здоровий чоловік. Дружина одразу ж побігла до цілодобового магазину,
а він одягнувся і пішов за нею. Там він побачив, що не знайомий йому
громадянин, високий на зріст і міцної статури тримає його сина ОСОБА_3 за одяг
на спині і трясе. Коли він підійшов, його дружина вже була там і вияснила, що
сталося. Той чоловік сказав, що ОСОБА_3 розбив скло на його автомобілі. Його
син ОСОБА_3 був сильно побитий, все обличчя було в крові. Потім той чоловік
представився, що він працівник міліції, Тоді вони запропонували заплатити
гроші, але той сказав, що треба їхати в райвідділ міліції. Потім приїхали на
автомобілі два працівники міліції. Вони поїхали до райвідділу на автомобілі
ОСОБА_1. Коли ОСОБА_1 витягував сина з салону автомобіля , то він вдарився
головою о дверку і втратив свідомість. ОСОБА_1 заніс сина в одну з кімнат біля
чергової частини , посадив на стілець, а сам пішов до чергового. Черговий почав
кричати на ОСОБА_1, що чому той привіз його сина у райвідділ, якщо той такий
побитий, що його треба доставляти в лікарню. Протягом часу, який вони
перебували у райвідділі, його дружина весь час стояла біля дверей, за якими був
їх син, а він спустився із ОСОБА_1 по сходах
на подвір'я і розмовляв. Потім він піднявся назад наверх і там черговий
сказав, що вони можуть іти. До цього ОСОБА_3 ще втрачав свідомість, упав із
того стільця, де сидів. Вони з дружиною та сином вийшли із райвідділу, а
ОСОБА_1 чекав їх на подвір'ї, знову взяв його сина за одяг, тримав і казав, що
поки вони не відшкодують 1500 гривень, він не відпустить сина. Тоді вони
запропонували ОСОБА_1 поїхати із ними додому, де вони дадуть гроші. Той
погодився і на автомобілі вони поїхали до них додому, де він особисто дав
ОСОБА_1 гроші в сумі 1500 гривень. Весь час син повторював, що він не винуватий
і що він не розбивав ніякого скла на автомобілі ОСОБА_1 та не ображав його та
не потрібно йому було давати гроші. В подальшому син знаходився на лікуванні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив,
що 23 липня 2007 року він вживав алкогольні напої зі своїми друзями. Потім всі
розійшлися, а він вирішив піти до міста. Останні півтора року він не пив, але
того вечора випив вина і пива. У центрі міста біля магазину «Глобус» зустрів
свого знайомого ОСОБА_3 ОСОБА_3 і запросив його поїхати з ним на таксі до бару
«Нон-стоп», знаходиться по вулиці Київській, на що ОСОБА_3 погодився, і вони
поїхали туди, там випили по пляшці пива і повернулися до цілодобового
гастронома. Звідти вони пішки йшли в напрямку до його будинку, однак він
захотів випити ще пива і знову
повернулися до цілодобового магазину. Там вони взяли ще по пляшці пива, присіли
справа від входу біля дерева, випивали пиво і розмовляли. Він був досить
п'яний. До них підійшов незнайомий йому чоловік і почав із ними розмову. В цей
час він випадково розбив пляшку пива. На вимогу того чоловіка він намагався
прибрати скло , але порізав руку та через це і виник конфлікт , в ході якого
вони штовхали один одного. Він розізлився , нічого не міг зробити ОСОБА_1 , а
тому віником , який знайшов поряд вдарив по машині і втік. ОСОБА_3 нічого не
робив , ножа в нього не бачив. Через провали в пам'яті конкретні обставини не
пам'ятає.

Суд оцінює ці
показання свідка ОСОБА_4, зміну даних ним під час досудового слідства показань
з приводу того , що не чув як підсудний представлявся працівником міліції ( т.2
а.с. 65-68 ) , з врахуванням того , що по даному факту йому пред'явлено
обвинувачення у вчиненні хуліганства.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснив, що 24 липня 2007 року , близько 6 години
ранку, він прийшов до цілодобового
магазину, щоб купити собі сигарети. Справа від вхідних дверей до магазину на
тротуарі біля дерева стояли троє чоловіків, з яких він знав ОСОБА_3 ОСОБА_3.
Вони між собою сварилися, у незнайомого йому молодого хлопця були руки
закривавлені. ОСОБА_3 заспокоював хлопця, якого називав ОСОБА_4. Коли він
вийшов із магазину з сигаретами, то побачив як ОСОБА_1 штовхнув того хлопця із
закривавленими руками, а той стояв із пляшкою в руці і від поштовху похитнувся
і трохи не впав, лише затримався на своїй руці. Тоді той хлопець побіг через
дорогу до кафе «Едельвейс» вхопив віник із дерев'яною ручкою і підбіг до
автомобіля ВАЗ 2115 (15 модель) червоного кольору, який був припаркований
навпроти входу до цілодобового магазину і вдарив ручкою віника по лобовому склу
автомобіля. Після цього ОСОБА_4 кинув віник і втік. Тоді той чоловік підбіг до
ОСОБА_3, і почав його питати, що хто був той хлопець і де він живе, на що
ОСОБА_3 відповів, що не знає. В подальшому той чоловік почав його бити. В цей
час він зайшов до цілодобового магазину,
а коли знову вийшов, то вже побачив, що ОСОБА_3 сильно побитий, той
чоловік тяг його до свого автомобіля , але ОСОБА_3 вирвався і втік у сторону
Ощадбанку. На іншому боці вулиці ОСОБА_3 упав із клумби біля Ощадбанку на
тротуар, той його наздогнав і знову притягнув до автомобіля та казав , щоб той признався, де живе ОСОБА_4
інакше його посадить , так як говорив , що він капітан міліції. В подальшому
прийшли батьки ОСОБА_3. Мати почала плакати, щоб той відпустив її сина, але
міліціонер сказав, що не відпустить і що ті мають заплатити за те, що ОСОБА_3
розбив скло на автомобілі, хоча насправді ОСОБА_3 скло не розбивав, а це зробив
ОСОБА_4, який утік. Ті погоджувались заплатити, хоча ОСОБА_3 і він казали, що
скло розбив не ОСОБА_3, однак міліціонер зателефонував у міліцію зі свого
мобільного телефону і сказав, щоб прислали групу. За кілька хвилин приїхали на
червоному автомобілі два працівники міліції, і сказали щоб всі їхали до
райвідділу, і він також. В райвідділі йому сказали сидіти біля віконечка
чергового, і він там сидів. Сам ОСОБА_3 був за дверима, що знаходяться справа
від віконечка чергового. Капітан теж зайшов у ті двері, мав розмову із
черговим, після чого ОСОБА_3 відпустили. Його ні про що не питали і теж
відпустили трохи пізніше. ОСОБА_3 із своїми батьками сіли в автомобіль до
капітана і разом кудись поїхали.

Свідок ОСОБА_19
в судовому засіданні пояснила, що 24.07.2007 року зранку, близько 6 години, до
неї додому прибігла її сусідка ОСОБА_6 і сказала, щоб швидше бігла до
цілодобового магазину, бо там якийсь великий чоловік б'є її сина ОСОБА_3. Вона одразу ж побігла на місце і побачила, що
між цілодобовим магазином та магазином «Меблі» , напроти банкомату «Ощадбанку»
стоїть незнайомий їй чоловік високого зросту, міцної статури і біля нього стояв
її син ОСОБА_3, який був сильно побитий, обличчя було закривавлено, з рота
текла кров, вся футболка та шорти були у крові , і якого цей чоловік, яким був
ОСОБА_1, тримав рукою за футболку ззаді і тряс. Вони з чоловіком підбігли і
ОСОБА_1 сказав, що її син повинен заплатити за розбите на автомобілі скло та за
зіпсований одяг. Вона просила, щоб той відпустив її сина, але ОСОБА_1, який на
її думку перебував у стані алкогольного сп'яніння, дістав із кишені сорочки
посвідчення, сказав, що він капітан міліції і
не відпустить сина, поки вони йому не заплатять , і що її син за це буде
покараний. У процесі розмови ОСОБА_1 дістав із кишені мобільний телефон,
сказав, що викликає міліцію, набрав номер і кудись зателефонував. Вона просила,
щоб той не викликав міліцію, що вони самі розберуться, якщо її син винуватий,
то вони заплатять за ремонт автомобіля і за одяг. ОСОБА_3 їй весь цей час
повторював, що він ні в чому не винуватий і що скло не розбивав. Потім приїхали
працівники міліції, підійшли до них, і
ОСОБА_1 сказав їм забирати її сина у відділ. Один із працівників міліції сів за
кермо автомобіля ОСОБА_1, вона сіла спереді, а ОСОБА_1, тримаючи її сина, сів
ззаду. В інший автомобіль сіли другий працівник міліції та її чоловік, а також
незнайомий їй молодий чоловік, як тепер знає ОСОБА_7 , який був свідком події.
Приїхавши до райвідділу, зупинилися навпроти калітки, де вона вийшла з
автомобіля і побачила, що ОСОБА_1 витягує її сина з автомобіля, тягнув його за
руку дуже різко і сильно, і при цьому вдарив правою стороною голови в районі
вуха в частину даху автомобіля над дверкою, від чого син втратив свідомість і
впав на землю. ОСОБА_1 взяв її сина за
одяг і так провів до райвідділу, де завів до кімнати, з якої двері наліво
ведуть до кімнати чергового, де посадив на стілець. За ними пройшла і вона, так
як боялася, щоб ОСОБА_1 не продовжував бити ОСОБА_3. Вона залишилася стояти
біля вікна і через привідкриті двері дивилась за сином, а ОСОБА_1 разом з її
чоловіком вийшов на двір. В цей час вона почула звук падіння і побачила, що
ОСОБА_3 упав із стільця. Вона почала кричати, що потрібно викликати швидку
допомогу. Після цього зайшов її чоловік і повідомив, що ОСОБА_1 попросив у
нього 1500 гривень, щоб заплатити за скло і все інше, на що син сказав , що він
ні в чому не винуватий. Один з працівників міліції, який знаходився у черговій
частині, почав кричати на ОСОБА_1, що чому той привіз її сина побитого сюди,
коли його треба везти на швидку, після чого повідомив їм, що вони можуть іти.
Вони вийшли з приміщення райвідділу і ОСОБА_1 знову вхопив сина за одяг та
почав ним трясти, вимагаючи при цьому 1500 гривень за розбите скло та одяг, на
що її чоловік сказав йому, що при собі грошей не має, однак запропонував
поїхати з ними додому, де дадуть йому гроші, на що ОСОБА_1 погодився і вони
поїхали додому. Вдома її чоловік, який напередодні отримав заробітну плату,
віддав ОСОБА_1 1500 гривень, після чого той пішов. Через деякий час ОСОБА_3
стало погано , вони викликали швидку допомогу і сина забрали до лікарні.
Наступного дня ОСОБА_1 зустрів її у місті і повернув їй 1500 гривень.

Свідок ОСОБА_8 в
судовому засіданні ствердила , що 24.07.2007 року вона прокинулась від того, що
почула на вулиці крик. Близько о 6.30 год. їй у двері постукала сусідка
ОСОБА_6, яка повідомила, щоб вона вийшла на балкон і подивилася, що там хтось
б'є її сусіда ОСОБА_3 ОСОБА_3. Коли вона вийшла на балкон, то побачила, що біля
цілодобового магазину високий мужчина тримає за одяг ОСОБА_3 ОСОБА_3 і наносить
удари по тілу. Біля них стояла мати ОСОБА_3 ОСОБА_3 і дуже просила, щоб мужчина
перестав бити її сина. Вона декілька разів крикнула, щоб той чоловік відпустив
ОСОБА_3 і перестав його бити, але той на її прохання не реагував. Після цього
вона побачила, як той чоловік вийняв із кишені якесь посвідчення і почав
говорити ОСОБА_3 та його мамі, що він працівник міліції і хто йому заплатить за
скло, яке було розбите на його автомобілі. Мама ОСОБА_3 відповіла, що якщо він
відпустить сина, то вона за все розрахується. В подальшому під'їхали два працівники міліції і цей
високий мужчина разом з ОСОБА_3 та його батьками, а також ще з одним молодим
хлопцем поїхали. Через деякий час ОСОБА_1 на своєму автомобілі під'їхав разом
із ОСОБА_3 до їх будинку.

Свідок ОСОБА_6 під
час досудового слідства пояснила, що вона проживає на четвертому поверсі
п'ятиповерхового будинку, що знаходиться над приміщенням Ощадбанку і частина
вікон квартири, зокрема у спальній кімнаті, виходять на центральну вулицю міста
Рахів - вулицю Миру. А 24.07.2007 року зранку вона відкрила вікно на балконі,
так як було жарко, і почула шум на вулиці, після чого подивилася у вікно і
побачила , що незнайомий їй високий мужчина тримав за одяг на грудях молодого
хлопця, який був значно менший за нього. Вона придивилась і побачила, що той
хлопець схожий на ОСОБА_3, сина її сусідки , про що одразу повідомила сусідку.

Свідок ОСОБА_9
під час досудового слідства ствердив , що влітку 2007 року працював на
будівництв і десь у липні, точної дати не пам'ятає, зранку, близько 7.15 години
ішов на роботу разом зі свої товаришем ОСОБА_10 по вулиці Миру. ОСОБА_10 зайшов
до цілодобового гастроному купити сигарети, а він залишився на вулиці перед
входом. Також там стояв незнайомий йому з вигляду працівник міліції, якого він часто
бачив біля опорного пункту дільничних інспекторів, з вигляду високий і
здоровий. Цей міліціонер, який був у цивільному одязі, тримав якогось
незнайомого йому молодого хлопця, який був набагато менший за нього, невисокий
і худий, трусив його за одяг і щось питав. Потім хлопець вирвався в нього з рук
і почав тікати в сторону Ощадбанку, міліціонер побіг за ним і вони десь там
обоє упали. Вони з ОСОБА_10 у цей час вже йшли далі вниз по вулиці Миру.
ОСОБА_10 запропонував розборонити їх, але він його відговорив, сказавши, що той
чоловік із міліції, і що їм втручатися не потрібно.

Ці показання
свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_9, у зв'язку з їх неявкою в судове засідання ,
оголошені і досліджені в судовому засіданні.

(
Т.2 а.с. 59-61 , 106-108)

Свідок ОСОБА_10
в судовому засіданні пояснив, що влітку 2007 року, точної дати не пригадує, він
разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 зранку ішли на роботу. Він зайшов до
цілодобового магазину купити сигарети, а ОСОБА_9 залишився перед входом до
магазину. Також біля входу стояв незнайомий йому молодий чорнявий високий
хлопець, а трохи далі по тротуару стояли ще два незнайомі йому чоловіки, один з
яких, високий та здоровий, тримав за одяг іншого, який був набагато нижчим і
худішим. Вони про щось говорили, але про що, він не чув. Він купив сигарети,
вийшов із магазину, побачив, що хлопець, якого тримали за одяг, був
закривавлений, тобто у нього на обличчі та на одязі була кров. Тоді він
запропонував ОСОБА_9 розборонити тих людей, однак ОСОБА_9 повідомив, що той
вищий чоловік працює в міліції і розбороняти їх не потрібно.

Свідок ОСОБА_11
в судовому засіданні ствердив , що він працює інспектором патрульної служби
Рахівського РВ УМВС і 24 липня 2007 року він разом зі своїм колегою ОСОБА_12 на
автомобілі ВАЗ 2107 здійснювали патрулювання по місту. Близько 7.30 години вони
знаходились по вулиці Шевченка і по вулиці проїжджав автомобіль білого кольору,
який виїхав з вулиці І. Франка і водій сказав їм, щоб вони їхали до
цілодобового гастронома, так як там проходить бійка. Вони під'їхали і побачили,
що навпроти входу до цілодобового на тротуарі стояв ДІМ ОСОБА_1, який тримав за
одяг незнайомого йому молодого хлопця, який був невисокого росту і худенький, а той намагався від ОСОБА_1
вирватися. ОСОБА_1 повідомив, що цей хлопець розбив лобове скло на його
автомобілі. На автомобілі ОСОБА_1 червоного кольору марки ВАЗ 2115 дійсно було
розбите лобове скло. Про інші пошкодження ОСОБА_1 не заявляв. Він тоді
запропонував ОСОБА_1 щоб йшли до
райвідділу і там розбиралися. ОСОБА_1 погодився. За кермо автомобіля ОСОБА_1
сів напарник ОСОБА_13, а також до
автомобіля сіла мати того хлопця. До нього в автомобіль сів ще один молодий
хлопець, який до цього стояв біля дверей до цілодобового магазину і сказав, що
хоче поїхати з ними, так як все бачив і він є свідком. Вони доїхали до
райвідділу, там всі вийшли з автомобілів і зайшли на територію райвідділу, а
вони з ОСОБА_13 поїхали.

Аналогічні
показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_13.

Разом з цим
свідок ОСОБА_13 заявив , що по прибуттю на місце пригоди ОСОБА_1 їм повідомив ,
що той хлопець розбив йому скло і подряпав крило на автомобілі. ОСОБА_13 він
бачив , але чи свіжа сказати не може.

Суд не бере до
уваги його показання в цій частині , оскільки він являється співробітником
підсудного молодшого складу і розбіжність з даними під час досудового слідства
показаннями ( т.2 а.с. 101-105) пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_14
в судовому засіданні пояснив, що в кінці липня 2007 року на прохання ОСОБА_1,
який працює у міліції, він привіз йому вітрове скло , яке той у нього купив за
ціною близько 190 гривень.

Свідок ОСОБА_15
в судовому засіданні ствердив, що десь у кінці липня 2007 року до нього
звернувся його знайомий і сусід ОСОБА_1, який попросив, щоб він замінив розбите
переднє вітрове скло на його автомобілі ВАЗ 2115. Він погодився і у нього в
дворі вони удвох замінили це скло на нове. Скло було пошкоджене з правого боку,
розбито було ударом у праву стійку, від чого і пішли тріщини. Крім заміни скла
ОСОБА_1 нічого не просив.

Свідок ОСОБА_16
в судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем у Рахівському відділенні
Ощадбанку, що знаходиться напроти цілодобового магазину. В ніч з 23 на 24 липня
2007 року він чергував на своєму робочому місці, десь зранку 24 липня, вже
розвиднялось, він був біля вікна і
побачив, що біля входу до цілодобового магазину двоє незнайомих йому
чоловіків, один із них високий і міцний, а інший нижчий і не такий сильний,
щось між собою з'ясовували. Чоловіки сперечалися, тягалися за одяг, а потім той
менший чоловік відбіг у бік та повернувся із палкою в руках. Тією палкою вдарив
по автомобілю, який знаходився біля цілодобового магазину. Після цього хлопець
утік, а другий побіг за ним у бік пошти, але не наздогнав, так як скоро
повернувся сам. Весь час, коли ті двоє сперечалися, біля них стояв ще один
молодий хлопець, який був із них найменший і худіший. Той хлопець участі у
сварці не приймав. Коли високий чоловік повернувся , то зразу підійшов до того
хлопця, почав із ним розмову, показуючи рукою на свій автомобіль, а потім взяв
хлопця рукою за одяг на грудях, а іншою рукою став бити по обличчю. Хлопець
вирвався і побіг у бік Ощадбанку, але впав на тротуарі. Високий побіг за ним і
теж упав, потім взяв хлопця за одяг і потягнув назад до цілодобового магазину.
Через деякий час прийшли батьки того хлопця, що його побив високий чоловік, а
далі під'їхали працівники міліції і вони всі разом сіли в автомобіль і
поїхали.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив
, що 24 липня 2007 року зранку він йшов до цілодобового магазину і побачив суперечку
між ОСОБА_1 і молодими людьми , які штовхали ОСОБА_1 , а потерпілий стояв
збоку. Суперечки між ОСОБА_1 і потерпілим не бачив. А коли вдруге повертався ,
то бачив , як ОСОБА_1 заштовхував потерпілого в машину.

З протоколу
огляду місця події від 13 вересня 2007 року встановлено місце вчинення злочину.

(
т.1 а.с. 119-124)

З протоколу огляду від 19.09.2007 року
автомобіля ВАЗ-2150 , державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено наявність
вм'ятини на правій передній стійці та ряд подряпин на фарбовому покритті
автомобіля.

(
т. 1 а.с. 125-130)

Згідно до
висновку судово-медичної експертизи №309 від 20.08.2007 року у потерпілого
ОСОБА_3 встановлено тілесні ушкодження у вигляді синців обох пара орбітальних
ділянок, саден правої щоки, правого колінного суглобу, задньої поверхні обох
ліктьових суглобів, струсу головного мозку.

Тілесні
ушкодження у вигляді синців обох пара орбітальних ділянок, саден правої щоки,
правого колінного суглобу, струсу головного мозку виникли внаслідок тупих
твердих предметів , по ударному механізму спричинення якими могли бути руки ,
стиснуті в кулак сторонньої особи. Строку події 24.07.2007 року відповідають і
відносяться до групи легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом
здоров'я.

(
т.3 а.с. 19 )

Доводи підсудного
про вчинення протиправних дій з боку потерпілого і про не заподіяння ним
потерпілому тілесних ушкоджень жодними належними і допустимими доказами в
судовому засіданні не стверджені і спростовуються зібраними по справі і
дослідженими в судовому засіданні наведеними доказами , які узгоджуються як з
показаннями потерпілого , так і між собою.

А тому дії
підсудного ОСОБА_1 по відношенню до потерпілого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.
365 ч.2 КК України як перевищення влади , тобто умисне вчинення службовою особою
дій , які явно виходять за межі наданих їй прав і повноважень , і заподіяли
істотної шкоди інтересам громадян та державним інтересам , що супроводжувалося
насильством.

Органом
досудового слідства ОСОБА_1 також обвинувачується в тому , що він , перебуваючи
на посаді дільничного інспектора міліції відділення ДІМ Рахівського РВ УМВС
України в Закарпатській області, будучи службовою особою, працівником
правоохоронного органу - представником влади, зобов'язаним вживати заходів щодо
запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням, їх припинення,
затримання порушників, 24 липня 2007 року, близько 7 години , доставив ОСОБА_3
до приміщення Рахівського РВ УМВС в Закарпатській області , де повторно,
умисно, перевищуючи надану йому владу, протиправно примусив батька ОСОБА_3 -
ОСОБА_18 в необхідності заплатити за розбите скло, пошкоджений одяг та за
моральні збитки грошові кошти в сумі 1500 гривень, погрожуючи у випадку
несплати цих коштів не відпустити ОСОБА_3 та затримати його, хоча таке
затримання і не входило до компетенції ОСОБА_1, а скло на його автомобілі
фактично розбив ОСОБА_4 а не ОСОБА_3, який взагалі не був правопорушником.
ОСОБА_5 , бажаючи звільнення свого сина ОСОБА_3, погодився на сплату коштів у
розмірі 1500 гривень, після чого у приміщенні квартири за місцем свого проживання у АДРЕСА_2, надав
ОСОБА_1 вказані кошти. А наступного дня, 25.07.2007 року , ОСОБА_1 , зрозумівши
протиправність своїх дій, повернув кошти в повному обсязі дружині ОСОБА_5
ОСОБА_19 , чим заподіяв істотної шкоди інтересам ОСОБА_5 , що виразилось у
заподіянні матеріальної шкоди в розмірі 1500 гривень, а також істотної шкоди
державним інтересам, що виразилось у підриві авторитету державних органів
взагалі та органів внутрішніх справ зокрема.

Ці дії ОСОБА_1
органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 365 КК України як
перевищення влади , тобто умисне вчинення службовою особою дій , які явно
виходять за межі наданих їй прав чи повноважень , і заподіяли істотної шкоди
інтересам громадян та державним інтересам.

У відповідності
до п.2 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364 , 365 , 367
, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків , вважається така шкода ,
яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Інкриміноване
ОСОБА_1 заподіяння істотної шкоди інтересам ОСОБА_5, що виразилося у заподіянні
матеріальної шкоди в розмірі 1500 гривень , не перевищує сто і більше разів
неоподаткований мінімум доходів громадян , а тому підстав для кваліфікації цих
дій ОСОБА_1 за ст. 365 ч.1 КК України немає.

Крім цього ,
стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведено жодних доказів щодо
заподіяння інкримінованими діями ОСОБА_1 істотної шкоди державним інтересам, що
виразилось у підриві авторитету державних органів взагалі та органів внутрішніх
справ зокрема.

Факт вимоги і
отримання підсудним грошового відшкодування за фактично заподіяну шкоду від
батьків товариша заподіювача , за присутністю останнього при заподіянні такої
шкоди , суд не може визнати таким , що завдав
істотної шкоди державним інтересам, що виразилось у підриві авторитету
державних органів взагалі та органів внутрішніх справ зокрема.

Враховуючи
наведене , суд вважає , що підсудного ОСОБА_1 по цьому епізоду обвинувачення
слід виправити за відсутності в його діянні складу злочину , передбаченого ст.
365 ч.1 КК України.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1 за вчинення злочину , передбаченого ст. 365 ч.2 КК
України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , дані про особу
винного , який по місцю проживання і праці характеризується позитивно ,
обставини , що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1: наявність на утриманні
двох неповнолітніх дітей , раніше не судимий.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 суд не знайшов.

Враховуючи наведене
, суд вважає , що виправлення підсудного
ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства , а тому відносно нього необхідно
і достатньо призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк з
позбавленням права займати посади в правоохоронних органах , із звільненням від відбуванням основного
покарання з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст. 76 КК
України обов'язків.

Цивільний позов
прокурора Рахівського району про відшкодування витрат на лікування потерпілого
від злочину ОСОБА_3 , розмір якого підтверджено довідкою Рахівської ЦРЛ №242 від 28.08.2007 року , на підставі ст. 1206 ЦК України , підлягає до
задоволення.

При вирішенні
цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування моральної і
матеріальної шкоди , суд враховує , що протиправними винними діями підсудного
потерпілому заподіяно моральну шкоду , яка виразилася у фізичних та душевних
стражданнях внаслідок заподіяння шкоди його здоров'ю , перенесених болях та
необхідності лікування , втраті у зв'язку з цим нормальних життєвих зв'язків ,
а тому з дотриманням вимог розумності і справедливості , на підставі ст.ст. 23
, 1167 ЦК України , суд вважає за можливе позов в частині відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково , на суму 5000 гривень.

Позовні вимоги в
частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому матеріалами справи не
стверджені , оскільки подані фіскальні чеки на придбання медикаментів без
зазначення їх назви не свідчать про придбання ліків саме потерпілим і саме для
свого лікування від заподіяних йому тілесних ушкоджень , а тому позов в цій
частині до задоволення не підлягає.

Судових витрат
немає.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,

З А С У
Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину , передбаченого ст. 365 ч.2 КК України і призначити
йому покарання за ст. 365 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на чотири
роки з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на два роки.

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, якщо він
протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
на підставі ст.76 КК України наступні
зобов'язання:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
- виконавчої системи ,

- повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_1 за ст..
365 ч.1 КК України з-під обвинувачення виправдати.

Запобіжний захід
відносно засудженого ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь фінансового відділу Рахівської райдержадміністрації 501
гривню 74 копійки витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3.

Цивільний позов
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 п'ять тисяч гривень в відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

Судових витрат
немає.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний
суд протягом 15 діб з моменту його
оголошення.

Суддя Тячівського

районного суду: Розман М.М.