районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа № 1-657/11
ВИРОК

Іменем України

28 грудня 2011 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -судді Чернієнка С.А.

при секретарі Куземі А.С.

за участю прокурора Бєлана В.М.,

підсудного та його захисника
-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3
року у м. Миколаєві, є громадянином
України, неодруженим, має базову
загальну середню освіту, не працює, є
раніше судимим 16 листопада 2010 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до
покарання у виді обмеження волі
строком на два роки, від відбування
якого звільнений на підставі ст. 75 КК
України з випробуванням строком на 1
рік, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2,
3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2011 року, близько 14 год. 30 хв.,
ОСОБА_2, маючи незаняту та непогашену у
встановленому порядку судимість за
вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України, знаходячись за місцем
свого проживання -у будинку АДРЕСА_1,
повторно, діючи умисно з корисливих
мотивів, таємно викрав майно своєї
сестри ОСОБА_3, а саме золоту каблучку
вартістю 600 грн., з викраденим з місця
вчинення злочину зник та розпорядився
ним на власний розсуд.

17 травня 2011 року, у період часу з 16 год. 00
хв. до 18 год. 00 хв., ОСОБА_2, маючи право
користуватися жилим будинком, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
також ключі від цього будинку, потрапив
до приміщення останнього, та, повторно,
діючи умисно з корисливих мотивів,
таємно викрав майно своєї сестри
ОСОБА_3, а саме м'ясорубку
«Скарлет»вартістю 222 грн., з викраденим
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився ним на власний розсуд.

10 червня 2011 року, близько 10 год. 30 хв.,
ОСОБА_2, знаходячись у тому ж місці,
повторно, діючи умисно з корисливих
мотивів, знову таємно викрав майно
своєї сестри ОСОБА_3, а саме золотий
ланцюжок з кулоном загальною вартістю
1500 грн., з викраденим з місця вчинення
злочину зник та розпорядився ним на
власний розсуд.

03 липня 2011 року, близько 13 год. 00 хв.,
ОСОБА_2, знаходячись у тому ж будинку,
повторно, діючи умисно з корисливих
мотивів, знову таємно викрав майно
своєї сестри ОСОБА_3, а саме мобільний
телефон «Нокія 6300»вартістю 500 грн. з
флеш-картою вартістю 100 грн., з
викраденим з місця вчинення злочину
зник та розпорядився ним на власний
розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
у пред'явленому йому обвинуваченні у
вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3
ст. 185 КК України, винним себе визнав
повністю та повідомив, що дійсно на
початку літа 2011 року, точних дат не
пам'ятає, перебуваючи вдома, за адресою:
АДРЕСА_1, він зайшов до кімнати рідної
сестри ОСОБА_3, двері до якої були
відчинені, побачив ювелірні вироби та
взяв золоту каблучку, яку заклав у
ломбарді, що знаходиться на вул. 3-й
Слобідській, або в той, що знаходиться
на Центральному ринку, точно не
пам'ятає. Через 5-6 днів, потому він, за
допомогою наявних в нього ключів
відкрив вхідні двері вказаного будинку
зайшов до кімнати матері і, знаходячись
там, побачив електром'ясорубку, вирішив
її викрасти. Взявши м'ясорубку він
хотів закласти останню, але в ломбарді
її не взяли. Тоді він продав м'ясорубку
наглядно знайомій за 100 грн.. Оскільки
він був винен гроші хлопцю з Матвіївки,
приблизно через місяць, в обідній час,
зайшов до кімнати сестри, взяв золотий
ланцюжок з кулоном, який також заклав у
ломбарді. Дещо пізніше він, будучі у
лікарі, зустрів друзів, які
запропонували поїхати на відпочинок,
але повідомили про відсутність грошей
на пальне. Тоді, прийшовши додому він
побачив, що в кімнаті сестри на столі на
підзарядці лежить мобільний телефон
«Нокіа»з флеш-карткою, взяв його і
заклав до ломбарду. У будинку АДРЕСА_1
він проживає з народження. Там і
зареєстрований, мав вільний доступ до
всіх приміщень цього домоволодіння.
Хоча мати з сестрою й заборонили йому
заходити до будинку і сказали, що він
буде жити у літній кухні, але він мав
ключі і не дивлячись на цю заборону,
заходив до будинку. У судовому порядку
ніхто не обмежував його право
користуватися будинком. У вчиненому
щиро кається.

Крім власних показань підсудного факти
вчинення ним крадіжок майна ОСОБА_3 за
викладених вище обставин
підтверджуються іншими доказами, що
досліджені у ході судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_3 суду повідомила,
що у будинку АДРЕСА_1 у м. Миколаєві
проживають вона, її дитина, мати і
підсудний, який є її братом. Усі вони
зареєстровані за цією адресою. Точних
дат вона не пам'ятає, але всі крадіжки
відбувалися десь на початку літа цього
року. Якось брат попросив взяти цукерок
у неї в кімнаті. Вона дозволила. У цій же
кімнаті лежали її золоті прикраси.
Підсудний потайки від неї взяв золоту
каблучку, що коштує 600 грн., і вже через
декілька хвилин вона це виявила. Коли
брат повернувся вона висунула йому
претензії і той визнав, що викрав
каблучку, сказав, де він її заклав. Вона
пішла і викупала її. Приблизно через
місяць зник золотий ланцюжок з
підвіскою вартістю 1500 грн., який був
схований в білизні, у крадіжці якого
підсудний також зізнався, повідомив
куди заклав прикрасу, і вона викупила
останню. Коли брат викрав м'ясорубку,
вона була на роботі, прийшла додому і
мати розповіла про зникнення
м'ясорубки вартістю 222 грн., що
знаходилася у неї в кімнаті. У
викраденні цієї речі підсудний також
зізнався, повідомив, куди її продав.
М'ясорубку вона також викупила за свої
кошти. Коли брат викрав у неї мобільний
телефон, вона була вдома, але цього не
бачила. Телефон лежав на підзарядці у
неї в кімнаті. Пізніше підсудний
повідомив, куди заклав телефон і вона
сама його викупала у ломбарді. Телефон
коштує 500 грн., та 100 грн. -флеш-карта
пам'яті, що знаходилася у ньому.
Оскільки підсудний вживає наркотичні
засоби, викрадає майно, вони з матір'ю
вирішили, що брат буде жити у літній
кухні, де він і жив на момент вчинення
крадіжок, однак при цьому він мав
вільний доступ до будинку, коли вони
були вдома. Будь-якого судового рішення
про виселення брата з будинку, або
встановлення порядку користування
будинком, які б забороняли йому
користуватися будинком, з якого він
викрадав її майно, немає.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
підтвердила, що підсудний, якій є її
сином постійно виносить речі з дому та
закладає їх у ломбарді. Всі речі
викупали вона та її дочка за власні
кошти. У період весни початку літа 2011
року він викрав золоту каблучку,
ланцюжок з підвіскою із зображенням
«Миколи Угодника», м'ясорубку та
мобільний телефон. Гроші йому були
необхідні для придбання наркотичних
засобів. Син постійно проживає разом з
нею, її дочкою та онуком за адресою:
АДРЕСА_1. Вона, як власниця будинку,
вигнала його з будинку і наказала жити
в літній кухні. Щоб обмежити право
користування сина будинком до суду
вона не зверталась.

Оголошеними у судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_5
підтверджується факт продажу їй
підсудним викраденої м'ясорубки
«Скарлет»(т. 1 а.с. 24).

Згідно висновків судово-психіатричних
експертиз № 385 від 15.06.2011. (т. 1 а.с.81-85) та
№ 438 від 15.07.2011р. (т. 2 а.с. 32-37), підсудний
на хронічні психічні захворювання,
недоумство не страждав та не страждає,
а виявляє ознаки змішаного типу
розладу особистості (мозаїчна
психопатія) у стані нестійкої
компенсації, ускладнені синдромом
залежності від вживання психотропних
речовин (опіатів, канабіноїдів,
алкоголю). Ступень вираженості наявних
в нього розладів особистості така, що у
період часу, який належить до
інкримінованих йому діянь, ОСОБА_2 міг
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Таким чином, суд, дослідивши наведені
вище докази, вважає доведеною вину
підсудного ОСОБА_2 у крадіжках майна
ОСОБА_3 за викладених вище обставин.

Дії підсудного за епізодом крадіжок
майна ОСОБА_3, що мали місце 12 травня 2011
року, 10 червня 2011 року та 03 липня 2011 року
досудовим слідством правильно
кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України,
як крадіжки -таємні викрадення чужого
майна - вчиненні повторно.

Разом з цим, суд вважає неправильною
кваліфікацію дій підсудного за ч. 3 ст.
185 КК України, як крадіжку, поєднану із
проникненням до житла, за епізодом
крадіжки майна ОСОБА_3, що мала місце 17
травня 2011 року.

Як слідує з наведених вище доказів
підсудний з народження проживав та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. У
судовому порядку права користування
жилим будинком, що знаходиться за
вказаною адресою не позбавлявся, та
хоча й проживав останній час переважно
у літній кухні, мав ключі від будинку і
користувався ним. Враховуючи ці
обставини, неможливо визнати
проникнення підсудного до вказаного
будинку неправомірним, а за такого
кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК
України є неправильною. За цим епізодом
дії підсудного також належить
кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як
крадіжка -таємне викрадення чужого
майна - вчинене повторно.

При призначенні покарання підсудному
суд, відповідно до ст. 65 КК України,
враховує, що він вчинив умисні злочини
середньої тяжкості, його особу, а саме
те, що він є раніше судимим за вчинення
корисливого злочину, не працює, за
місцем проживання характеризуються
негативно, перебуває на обліку в
Миколаївському обласному
наркологічному диспансері з діагнозом:
«синдром залежності від опіатів,
канабіноїдів, алкоголю», відсутність
обставин, що обтяжують покарання, та як
обставину, що його пом'якшує, -щире
каяття підсудного.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне призначити ОСОБА_2 за
вчинені ним злочини покарання у виді
обмеження волі строком на два роки, яке
вважає таким, що відповідає особі
підсудного та тяжкості вчинених ним
злочинів.

Оскільки підсудний вчинив вказані вище
злочини у період строку випробування,
суд вважає за необхідне на підставі ст.
71 КК України до покарання, призначеного
за цим вироком, частково приєднати
невідбуте покарання у виді обмеження
волі строком на два роки, призначене
вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 16.11.2010р., та остаточно
призначити підсудному за сукупністю
вироків покарання у виді обмеження
волі строком на два роки шість місяців,
яке вважає необхідним та достатнім для
виправлення підсудного і попередження
вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 321-324, 330-335, 337, 338, 343 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді обмеження волі строком на два
роки.

На підставі ст. 71 КК України, до
вказаного вище покарання частково
приєднати невідбуте покарання у виді
обмеження волі строком на два роки,
призначене вироком Центрального
районного суду м. Миколаєва від 16.11.2010р.,
остаточно призначивши ОСОБА_2 за
сукупністю вироків покарання у виді
обмеження волі строком на два роки
шість місяців.

Строк відбування покарання засудженим
ОСОБА_2 відраховувати з моменту
приведення вироку до виконання.
Зарахувати у цей строк час його
затримання у порядку, передбаченому ст.
115 КПК України, в періоди з 23 травня 2011
року по 26 травня 2011 року та з 08 липня 2011
року по 11 липня 2011 року, відповідно до п.
«б»ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України із
розрахунку два дні обмеження волі за
кожен день затримання.

Речові докази у справі -мобільний
телефон «Нокія 6300»з флеш-картою,
м'ясорубку «Скарлет», золоті каблучку
та ланцюжок з кулоном, віддані на
збереження до рішення суду потерпілій
ОСОБА_3 -вважати повернутим за
належністю.

Запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд, обраний щодо засудженого
ОСОБА_2 під час досудового слідства, до
набрання вироком законної сили -
залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.

Головуючий: