ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1184/15-к
Провадження № 1-кп/210/293/15

"10" червня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000581 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Тернопільська область, Чортківський район, с. Сіняково, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України.

Даний обвинувальний акт надійшов разом із угодою про визнання винуватості між прокурором прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди до нього вбачається наступне.

Приблизно на початку лютого 2015 року в денний час доби ОСОБА_5 , знаходячись на Центральному ринку Дзержинського району по вул. Косіора, 29б, міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, знайшов оригінал документу пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 видане 15 квітня 2014 року Пенсійним Фондом України.

На початку лютого 2015 року, перебуваючи за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 самостійно видалив фотокартку власника документу з вищевказаного посвідчення та на її місце вклеїв власну фотокартку і зафіксував її, та став зберігати зазначене підроблене посвідчення з метою подальшого його використання для протиправного отримання права на пільги з безоплатного проїзду, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року №354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування».

Згідно висновку експерта НДЕКЦ №58/06-97 від 16 березня 2015 року: «бланк серії ААИ №483661 пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовлений поліграфічним способом із використанням плоского та високого (шестизначний номер бланку) друку. В представленому документі мала місце зміна первісного змісту документу у вигляді вклеювання фотокартки замість первинного фотозображення, яке було видалено шляхом вирізання фрагменту лицьової сторони бланку документу.».

Крім того, в період початку лютого 2015 року по 04 березня 2015 року ОСОБА_5 , в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року №354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування», використовував завідомо підроблений документ, пенсійне посвідчення із заміненою фотокарткою на ім`я ОСОБА_7 , серії НОМЕР_1 , видане 15 квітня 2014 року Пенсійним Фондом України, для безоплатного проїзду громадським транспортом трамваєм.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст.358 ч.1 КК України, за ознаками підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та ст.358 ч.4 КК України - за ознаками використання завідомо підробленого документу.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні вказаних злочинів, яку укладено 27 березня 2015 року.

За змістом угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України та обставини вчинення цих злочинів, погодився понести покарання за вчинені ним злочини, передбачені ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України у вигляді:

- за ст.358 ч.1 КК України у вигляді 01 (одного) року обмеження волі;

- за ст.358 ч.4 КК України у вигляді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 02 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 01 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.2,3,4 КК України.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченого можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, КК України, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 27 березня 2015 року та ухвалює обвинувальний вирок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України від 27 березня 2015 року укладену сторонами кримінального провадження, прокурором прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.358 ч.1, ст.358 ч.4 КК України та призначити покарання:

- за ст.358 ч.1 КК України у вигляді 01 (одного) року обмеження волі;

- за ст.358 ч.4 КК України у вигляді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 01 (один) рік.

На підставі ст.76 ч.1 п.2,3,4 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров. №22, 23, а саме: пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України, судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи документу в сумі 491,04 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1