Справа № 515/2956/14-к
Провадження № 1-кп/515/18/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

22 січня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.05.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.342 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі;

18.10.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

15.10.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2014 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом моделі «ІЖ Юпітер 5К», № двигуна НОМЕР_1 , 1986 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , вартість якого, згідно експертного товарознавчого висновку №68 від 15.10.2014 року складає 3248 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , на якому, викотивши з гаражного приміщення вищевказаного домоволодіння та, завівши двигун, направився в бік м.Білгород-Дністровський Одеської області, тим самим розпорядившись вказаним мотоциклом на власний розсуд.

Обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні вказаного злочину, детально розповів про обставини скоєного та не оспорював фактичні докази по справі, пояснивши, що у вказану дату та час він, знаходячись у домоволодінні потерпілого, вирішив покататися на його мотоциклі. Без дозволу потерпілого, він викотив мотоцикл з гаражного приміщення та поїхав в бік м.Білгород-Дністровський. Однак, по дорозі мотоцикл зламався, тому він залишив його у одного із жителів с.Сергіївка Саратського району. Через деякий час він був затриманий працівниками міліції за скоєння іншого злочину, а тому не зміг забрати

вказаний мотоцикл. Пізніше йому стало відомо, що мотоцикл був повернутий потерпілому працівниками міліції.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується також матеріалами кримінального провадження:

- рапортом;

- заявою про скоєний злочин;

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього;

- протоколом огляду предмету та фототаблицею до нього;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

- розпискою.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд находить їх достовірними, не суперечливими та вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, дані про особу обвинуваченого та всі обставини справи.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдану шкоду, незадовільно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвичнуваченого, є рецидив злочинів.

Разом з тим, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, шляхом обрання йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого норм ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв дане кримінальне правопорушення до попереднього вироку, постановленого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 15.10.2014 року, за яким його засуджено до 3 років 1 місяця позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком, згідно ч.4 ст.70 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Керуючись ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2014 року більш суворим, призначеного даним вироком і, зарахувавши в строк остаточного покарання частково відбуте покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.10.2014 року призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 липня 2014 року з моменту затримання, в порядку ст.72 КК України.

Тимчасово залишити засудженого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі, у відповідності до п.12 ч.1 ст.537 КПК України, до набрання чинності вироком суду.

Речовий доказ (мотоцикл «ІЖ Юпітер 5К»), виданий потерпілому під розписку, вважати йому повернутим.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення,

а засудженим ОСОБА_4 у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Сивоконь