АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
адвокат ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002897 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, розлученого, на утриманні якого знаходяться двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого: 01.12.2009 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.ст. 187 ч.1, 69 КК України до 1 року позбавлення волі; 23.03.2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі; 27.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 19.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнився 18.07.2014 року у зв`язку із відбуттям покарання,;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від «02» березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі; ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено
Справа №11-кп/794/184/15 р. Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст.15, 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання відраховано з 28.11.2014 року та зараховано в цей строк знаходження його під вартою з 10.11.2014 року по 21.11.2014 року.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 10.11.2015 року біля 17:30 год., знаходячись в салоні маршрутного таксі №39, який проїжджав по вул. Героїв Майдану, діючи умисно, повторно, з метою викрадення чужого майна, намагався таємно викрасти гаманець з сумки потерпілої ОСОБА_9 вартістю 100 грн. в якому знаходилися грошові кошти, а саме 75 грн., 19 дол. США, що еквівалентно 281 грн. 28 коп., 20 ізраїльських шекелів, що еквівалентно 68,75 грн., всього на суму 525, 03 грн., банківські картки та візитки, які цінності для потерпілої не представляють, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в момент крадіжки був виявлений потерпілою.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , 28.11.2014 року біля 19:10 год. в м. Чернівці, знаходячись в салоні маршрутного таксі №9, який проїжджав по просп.. Незалежності, діючи умисно, повторно, викрав з сумочки потерпілої ОСОБА_10 гаманець чорного кольору вартістю 170 грн., в якому знаходилося грошові кошти, а саме 400 грн., 3 дол. США, що еквівалентно 48 грн., 4 леї, що еквівалентно 4 гривні, 270 російських рублів, що еквівалентно 80 грн., всього на суму 702 гривень, банківські картки, які цінності для потерпілої не представляють, з викраденим втік з місця вчинення злочину.
На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він просить по обвинуваченню за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України виправдати його на підставі ст. 62 Конституції України. По епізоду ч.2 ст. 185 КК України просить пом`якшити йому покарання застосувавши до нього ст. 69, ст. 75 КК України.
Також захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона просить по ч.2 ст. 185 ККУкраїни зменшити йому міру покарання до меж встановлених ст. 69 КК України. Що стосується ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України виправдати ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги, міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила залишити вирок суду І інстанції без змін, надавши слово у судових дебатах та останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вказані апеляції підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто замах на вчинення крадіжки чужого майна; та ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна за кваліфікуючою ознакою вчинене повторно при обставинах, викладених у вироку є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.
Оскільки доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України ніким не оспорюється, колегія суддів не наводить доказів на підтвердження обставин в цій частині обвинувачення.
Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто у замаху на вчинення крадіжки чужого майна підтверджується показами потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надані ними в судовому засіданні, протоколом заяви ОСОБА_9 від 10.11.2014 року, протоколом добровільної видачі та огляду від 10.11.2014 року.

Покази обвинуваченого надані в судовому засіданні, щодо вищевказаного епізоду, суд першої інстанції вірно оцінив критично, оскільки вони суперечать іншим доказам, що були досліджені судом першої інстанції.

Що стосується міри покарання, яка обрана обвинуваченому ОСОБА_6 та про яку він апелює у кримінальному провадженні, то вона обрана йому згідно загальних принципів ст.ст. 65 - 67 КК України.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Як вбачається з вироку, призначаючи покарання ОСОБА_6 районний суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6 визнав вину частково, а саме по ст. 185 ч.2 КК України, повністю відшкодована заподіяна шкода, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та знов вчинив кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 районним судом визнано часткове визнання вини, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, шкода заподіяна злочином відшкодована.

Колегія суддів, так як і суд першої інстанції враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на шлях виправлення не бажає ставати.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, злочини скоєні ОСОБА_6 , відноситься до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку та належним чином мотивував, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини вироку вказівку на те, що до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є те, що він неодноразово судимий і на шлях виправлення не бажає ставати, оскільки вказані обставини характеризують його особу.

Крім того, з урахуванням в сукупності всіх обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, колегія суддів вважає за можливе при призначенні ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, а не повного або часткового складання покарань і таким чином пом`якшити йому покарання.

Саме така міра покарання є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставини справи судом з`ясовано повно і об`єктивно. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону передбачених ст. 409 КПК України, які б давали підстави для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від «02» березня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначення йому покарання за сукупністю злочинів.
Вважати ОСОБА_6 засудженим:
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду на попередні судимості ОСОБА_6 та небажання стати на шлях виправлення, як на обставини, що обтяжують його покарання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
Копія згідно з оригіналом: суддя