В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2015 Справа №607/4840/14-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, не працюючого, не судимого, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , про обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України,-
встановив:
ОСОБА_7 14 листопада 2013 року близько 18 год., керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1140» р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, рухався орієнтовною з швидкістю 90 кілометрів на годину автомобільною дорогою «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» з с.Чернихівці Збаразького району у напрямку м.Тернополя. На 318 км.+140 м. вказаної автодороги в межах дорожнього знаку п.5.47 Шляхтинці на синьому фоні (де швидкість руху становить не більше 90 км./год.) ОСОБА_7 , перетнувши суцільну осьову лінію, що розділяє зустрічні потоки транспорту, виїхав на смугу руху у бік м.Кременець, чим в порушення вимог п.1.5 ч.1 ПДР України, створив небезпеку для руху водію автомобіля «HYUNDAI GETZ» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів. Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 4, 5, 6 (IV, V, VI) ребра зліва по середньо-ключичній (сосковій) лінії, що ускладнена підшкірною емфіземою грудної клітки зліва; черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, поєднаної із зовнішнім ушкодженням м`яких тканин садном в правій передвушній ділянці; садна в ділянці лівого плечового суглоба, в ділянці лівої лопатки, крововиливів на лівому стегні, які за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я відносяться до середньої тяжкості.
Порушення ОСОБА_7 вимог п.1.5 ч.1 (учасники дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян); 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування у дорозі); 2.9 «а» (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); 10.1 (перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху); 11.2 (нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини); 11.3 (виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди); 11.4 (на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги) Правил дорожнього руху України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди і спричиненням ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В суді ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Також, він визнав заявлений ОСОБА_5 до нього позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 47345 грн. 68 коп. та частково визнав позов про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України та стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_5 47345 грн. 68 коп. матеріальної шкоди, обмежившись лише допитом обвинуваченого і постановлено ухвалу досліджувати докази в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що 14 листопада 2013 року близько 18 год. він, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1140» р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, рухався орієнтовною з швидкістю 90 кілометрів на годину автомобільною дорогою «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» з с.Чернихівці Збаразького району у напрямку м.Тернополя. Він перетнув суцільну осьову лінію, що розділяє зустрічні потоки транспорту, виїхав на смугу руху у бік м.Кременець, створив небезпеку для руху водію автомобіля «HYUNDAI GETZ» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів. Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. У вчиненому він щиро розкаюється.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння судовому розгляду, він має на утримані малолітню дитину, обставину, що обтяжує покарання це вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_7 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
ОСОБА_7 просить звільнити його від відбування покарання, застосувавши до нього п.«в» ст.1 Закон України «Про амністію в 2014 році», посилаючись на те, що в нього на утриманні є неповнолітній син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 31.01.2014 року вбачається, що у ОСОБА_7 є син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_7 діяння передбачене ч.1 ст.286 КК України є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Отже, на нього поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році». Тому, його необхідно звільнити від відбування основного і додаткового покарання за цим вироком.
ОСОБА_5 заявлено позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в сумі 47345 грн. 68 коп. та 100000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
За таких обставин з ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 47345 грн. 68 коп. матеріальної шкоди.
На підставі статей 23, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Суд прийшов до переконання, що діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у пережитому стресі, терпінні фізичного болю, тривалому лікуванні, що змінило звичний для нього ритм життя, переживаннях за вагітну дружину, яка разом з ним їхала в автомобілі і те, чи її стрес негативно не вплине на її вагітність і дитину. При визначенні моральної шкоди суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість та оцінює її в 20 000 грн.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання три роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі та позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 8 травня 2015 року, на підставі п.«в» ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 47345 грн. 68 коп. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 3 670 грн. 80 коп. витрат на залучення експертів.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Головуючий суддя ОСОБА_1