АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/370/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 645/8423/14-К
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001128 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 70 годин.
Долю речових доказів вирішено на підставі вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1000 ( одна тисяча) гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Згідно вироку, 28.03.2014 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні бухгалтерії ГБК «Індустріальний» за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 271/1, вчинив сварку з головою ГБК «Індустріальний» ОСОБА_8 , щодо даних, внесених ОСОБА_8 до бланку направлення на медичну комісію на ім`я ОСОБА_7 під час сварки з метою припинення конфлікту ОСОБА_8 вийшов із приміщення бухгалтерії ГБК «Індустріальний», розташованого за вищезазначеною адресою на вулицю, де знаходився належний йому автомобіль «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 , в цей час у ОСОБА_7 виник неправомірний намір на спричинень тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 усвідомлюючи в подальшому протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, наздогнавши ОСОБА_8 , коли той сідав у належний йому автомобіль «Мерседес Віто», діючи умисно, наніс удар дверима вказаного автомобіля по лівій нозі потерпілого ОСОБА_8 . Внаслідок зазначених дій ОСОБА_9 спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 624-с від 31 березня 2014 року синець на лівій нозі, яка відповідно до п.п.2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування свого апеляційного прохання прокурор зазначає про те, що судом необґрунтовано змінено кваліфікацію дій ОСОБА_9 із додаванням кваліфікуючої ознаки «спричинення короткочасного розладу здоров`я», без подальшої перекваліфікації дій обвинуваченого та обґрунтуванням цього, а також апелянт посилався на неналежне формулювання обвинувачення судом у вироку ;
- з уточненим апеляційним проханням, обвинувачений просить вирок районного суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким його виправдати за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину, або закрити провадження. В своїх апеляційних доводах апелянт зазначає про те, що інкримінований йому злочин він не вчиняв, оскільки між ним та ОСОБА_8 був лише словесний конфлікт, який спровокував останій, адвері машини він випадково зачепив, коли ОСОБА_8 сідав до свого автомобіля, та не мав умисного наміру заподіювати тілесні ушкодження потерпілому.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_10 , а також доводи обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та закрити кримінальне провадження, а також думку потерпілого щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного вироку, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту (т.1 арк. 110-111, т.2 арк. 1-2), ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження. Натомість у вироку дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.1 ст. 125 КК України, тобто як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Наявність встановленої судом кваліфікуючої ознаки «спричинення короткочасного розладу здоров`я» не охоплюється пред`явленим ОСОБА_7 обвинуваченням, тобто виходить за його межі. Вказані висновки суду свідчать про перекваліфікацію дій обвинуваченого, яке не узгоджується з нормами ч.1 ст.125 КК України, оскільки вказана кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.125 КК України, і саме це судом не враховано. Більш того, мотивувальна частина вироку не містить висновків суду щодо будь-якого обґрунтування такої перекваліфікації дій обвинуваченого, що свідчить про неналежне дотримання судом вимог ст.370 КПК України в частині належного обґрунтування та вмотивованості судового рішення. Про ці порушення слушно зазначає прокурор у своїх апеляційних доводах.

Окрім вказаного, виходячи з доводів обвинуваченого та прокурора, наданих при апеляційному розгляді, вбачається неконкретність формулювання обвинувачення стосовно фактичного механізму заподіяння тілесного ушкодження, тобто якими саме дверима автомобіля ОСОБА_7 завдав удар по нозі потерпілого. При цьому належить врахувати наявність висновку судово-медичної експертизи № 1345-с/14 від 26.06.2014 року щодо можливості утворення синця по внутрішній поверхні лівої гомілки на рівні нижньої третини, але при умові технічної можливості повного закриття дверей, тобто травматизація даної ділянки гомілки об кузов автомобіля (т.1 арк. 49-50). Разом з цим, колегія суддів вважає слушними апеляційні доводи обвинуваченого щодо істотної неповноти судового розгляду, з урахуванням того, що в судовому засіданні судово-медичні експерти не допитувалися, а в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо своєчасного, тобто безпосередньо після події, звернення потерпілого за лікарською допомогою.

Враховуючи наявність встановлених при апеляційному розгляді істотних порушень КПК України, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду, колегія суддів в силу норм ч.2 ст.415 КПК України позбавлена процесуальної можливості оцінювати доводи ОСОБА_7 в частині підстав для закриття провадження.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,3 ч. 1 ст. 409 КПК України, що не погіршує становище обвинуваченого.

Тобто ухвала підлягає скасуванню лише внаслідок допущених судом істотних процесуальних порушень.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить ретельно дослідити та перевірити доводи апелянтів в частині кваліфікації дій обвинуваченого, формулювання обвинувачення, також надати оцінку доказам з дотриманням вимог норм ст.ст. 94- 99 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п.1, 3; ст. 412 ч. 1; 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4