Дата документу Справа № 333/5394/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/475/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2014 року ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 09.01.2014 року приблизно о 14.55 год. керуючи автомобілем ВАЗ 21093 транзитний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул.Космічної в м.Запоріжжі з боку вул.Радіо в напрямку вул.Радгоспної не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_9 , яка перетинала проїжджу частину на зелений сигнал пішохідного світлофора, і, порушивши вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху України, скоїв наїзд передньою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , завдавши їй тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Йому призначено покарання у виді штрафу у дохід держави в розмірі 2400 грн. Вирішено цивільний позов і питання речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи обставин справи, винуватість обвинуваченого і кваліфікацію його дій, вважав вирок суду в частині виду і розміру призначеного покарання таким, що не відповідає особі засудженого. Тому прокурор просив в цій частині вирок скасувати, ухвалити новий вирок з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК звільнивши обвинуваченого від основного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого і його захисника, які просили вирок змінити, збільшивши розмір штрафу до 3400 грн.; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину за наведених у вироку суду обставин, а також рішення щодо відшкодування завданої ним шкоди ніким не оспорюється, тому з огляду на положення ст404 КПК в цих частинах вирок суду не переглядався.

Вимагаючи призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, прокурор виходив з того, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 2400 грн.,

- по-перше, невірно визначився з розміром такого виду покарання, оскільки мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією даної статті, складає 3400 грн.,

- по-друге, обвинувачений офіційно ніде не працевлаштований, а тому він не має джерела для сплати призначеного йому штрафу, він не приймав заходів направлених на, принаймні, часткове погашення завданої ним шкоди.

Такі заперечення на переконання судової колегії є цілком слушними і заслуговують на увагу. Так, дійсно, суд першої інстанції невірно визначився з розміром обраного ним виду покарання у виді штрафу, оскільки мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією даної статті, складає 3400 грн.

В зв`язку з чим, вимога прокурора про зміну покарання підлягає задоволенню за запропонованому ним варіанту.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 у справі не вбачається. В зв`язку з чим, дані обставини справи вказують на відсутність підстав для ухвалення судового рішення, яким би погіршувалось би становище обвинуваченого. Вимога ж прокурора про призначення покарання у виді обмеження волі з одночасним звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК, є більш м`яким покарання, ніж реальне відбування покарання у виді штрафу, як того вимагав потерпілий і його захисник. В зв`язку з чим, не може бути задоволене заперечення обвинуваченого і його захисника, які пропонували змінити вирок, збільшивши лише розмір штрафу до 3400 грн., оскільки цим буде лише погіршено покарання, що виходить за межі вимог апеляційної скарги прокурора, який хоч і вважав, що ухвалений вирок в частині призначеного покарання є занадто м`яким, проте фактично вимагав ще більше пом`якшити призначене покарання. Через це, за результатами апеляційної скарги має бути постановлено ухвалу, а не вирок, як того вимагав прокурор. В зв`язку з чим, його скарга й підлягає частковому, а не повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст. 286 КК України до обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому покарання на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4