Справа № 11-1044
2007 року Головуючий
Категорія ч.1 ст. 121 КК України Гриб
УХВАЛА

Іменем України

2007 року жовтня
місяця 03 дня Колегія суддів
судової палати у

кримінальних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді: Батрака В .В.

Суддів: Довгаль С.А.
,Копитько Л.І.

з участю
прокурора Ведь A.M.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської
області від 31 липня 2007 року. Цим
вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с Орджонікідзе

Ташкентської області Узбекистан,

гр. України, освіта середня,

неодружений, має на утриманні

неповнолітню дитину, працює ПП

«Сантехгаз» в м. Миргороді,

мешкає АДРЕСА_1, раніше несудимий,

засуджено за ч. 1 ст.121
КК України на п'ять років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та
покладенням згідно ст. 76 КК України таких обов'язків:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи;

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним і засуджено за те, що
він 17 лютого 2007 року приблизно о 23 годині, знаходячись
в стані алкогольного сп'яніння,
після спільного вживання спиртних
напоїв з потерпілим ОСОБА_2 в будинку
останнього АДРЕСА_2, під час сварки на грунті ревнощів, завдав удар потерпілому
кухонним ножем в область верхньої третини правого передпліччя, завдавши тяжких
тілесних ушкоджень'.

У апеляції
потерпілий ОСОБА_2 ставить питання про скасування вироку і направлення справи
на новий судовий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
неправильне застосування судом кримінального закону. Потерпілий ОСОБА_2
зазначає, що в судовому засіданні не був
в зв'язку з важким станом здоров я і тому не згоден з висновком суду про
вчинення злочину засудженим на грунті ревнощів. Також не згоден і з тим, що суд залишив цивільний позов без
розгляду.

Інші учасники
судового процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши
доповідача, апелянта ОСОБА_2,
який підтримав свою

апеляцію,
прокурора, захисника засудженого - адвоката ОСОБА_1, котрі

вважають, що
апеляцію потерпілого слід залишити без задоволення, а вирок

суду без змін,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів

дійшла висновку,
що апеляція потерпілого ОСОБА_2 не
підлягає

задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду
про те, що ОСОБА_3 умисно наніс удар кухонним ножем в область верхньої третини
правого передпліччя потерпілого, спричинивши останньому тяжке тілесне
ушкодження у вигляді колото-різаної рани правого передпліччя з ушкодженням
артерії, вени, нерва та геморагічного шоку 4 ступеню у апеляції не заперечується.

Із урахуванням
цього суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України.

Доводи
потерпілого ОСОБА_2 про
те, що
суд необгрунтовано у вироку вказав про вчинення злочину засудженим на
грунті ревнощів не відповідає матеріалам справи.

Як вбачається із
протоколу судового засідання ОСОБА_3 пояснив, що в
будинку потерпілого він посварився із своєю дружиною, яка відмовлялась з
ним йти додому і приревнувавши її до ОСОБА_2
наніс удар кухонним ножем останньому в праве передпліччя. Кухонний ніж
приніс з свого дому. Вважає, що злочин
вчинив внаслідок надмірно вжитими в той день алкольними напоями ( т.1 а.с. 376).

Апелянт зазначає, що судом не встановлена та
обставина, що з його боку жодних
підстав для ревнощів не було. Але засуджений ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_4. в
судовому засіданні вказали, що злочин вчинено внаслідок саме неправомірних дій
засудженого.

Не
ґрунтуються на документах справи і посилання апелянта на те, що цивільний позов
про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5000 грн. та

моральної шкоди
на суму 11 000 грн.. судом першої
інстанції залишено без розгляду.

Як зазначив сам
апелянт в добровільному порядку ОСОБА_3 відшкодував 3 500 грн.

Відповідно до
ч.4 ст. 64 КПК України в кримінальних справах підлягають доказуванню характер і
розмір шкоди, завданої злочином, а також
розмір витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від
цього злочинного діяння.

Посилання
апелянта, що з поважної причини не був
присутній в судовому засіданні безпідставні, оскільки як вбачається із
матеріалів справи він про час та місце судового засіданні був належним чином
повідомлений і не надав жодного документу про поважність відсутності в судовому
засіданні.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
судових рішень, у справі не встановлено.

Покарання
засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням
ступеня тяжкості вчинених ним злочину,
даних про особу ОСОБА_3, обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.365,366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Миргородського міськрайонного суда Полтавської області від 31
липня 2007 року щодо ОСОБА_3 без змін.