справа №
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді
Кульбакова І.В.,

при секретарі
Баланюк В.О., Ємерченко Х.О.,
Ковальчук Н.А.,

Хорхордіної О.О,

за участю прокурора
Медінцева С.Л., Даніліна О.Є.,

представників
загиблого ОСОБА_2, ОСОБА_3

захисника
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Макіївка
кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5, загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2, у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України,

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 скоїв злочин при
наступних обставинах, так останній 2
лютого 2002 року, між 1300 та 1400 годинами,
проявляючи злочинну самовпевненість, в
порушення вимог Правил дорожнього руху
України, а саме:

п.2.9) «Водію забороняється:

а) керувати транспортним
засобом у стані алкогольного
сп'яніння…»

п.10.1 «Перед початком руху,
перестроюванням та іншою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися в тому, що це буде
безпечним і не створить перешкод іншим
учасникам руху»

п.11.4 «На дорогах з
двохстороннім рухом, які мають
щонайменше дві смуги для руху в одному
напрямку, забороняється виїжджати на
призначений для зустрічного руху бік
дороги»,

керуючи автомобілем марки ВАЗ-2106,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_1, рухаючись по вул. Донецьке шосе
(яка має по дві смуги руху в кожному
напрямку) в ОСОБА_6 районі м. Макіївки
Донецької області в напрямку міста
Донецька, перебуваючи у стані сильного
алкогольного сп'яніння, виїхав на
зустрічну смугу руху, де скоїв
зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2109,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_2, що рухався у напрямку м.
Макіївки під керуванням водія ОСОБА_7 з
пасажиром ОСОБА_8

В результаті даної дорожньо -
транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав
відкритий перелом лівобедреної кістки,
відкритий перелом внутрішньої лодижки,
великоберцової і малоберцової кісток з
вивихом стопи до назовні зліва,
відкритий перелом правого
надколенника з обширним пошкодженням
капсули суглоба та відривом
сухожильної частини чотирьохглавого
м'язу правого бідра, струс головного
мозку, забиті рани підборіддя, обох рук
і лівої ноги, які супроводжувалися
розвитком шоку, які виникли від дій
тупих предметів та відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечні для життя.

Водій ОСОБА_5 в результаті
даної дорожньо - транспортної пригоди
помер на місці події.

На стадії досудового
слідства батьками загиблого при ДТП 2
лютого 2002 року ОСОБА_5 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
порушено питання щодо реабілітації
загиблого сина, яке було підтримано
останніми і у судовому засіданні.

Обґрунтовуючи мотиви
реабілітації загиблого сина, ОСОБА_3 за
своїм баченням виклала свою версію
дорожньо - транспортної події, яка
сталася 2 лютого 2002 року та показала
суду, що її син ОСОБА_5, відпрацювавши
нічну зміну на ТОВ «Трансфер» в якості
водія автомобіля «БілАЗ», вранці
отримав заробітну плату, про що
попередив батьків, та сповістив, що
приїде до них після 1300 години 2 лютого
2002 року, оскільки поїде за подарунком.
Купив син подарунок чи ні, їй не відомо,
проте, в автомобілі після ДТП, ні
подарунку, ні грошей, що належали сину,
не було.

На думку ОСОБА_3, коли водій
ОСОБА_5 рухався на автомобілі марки ВАЗ
- 2106, який належить ОСОБА_9, у напрямку з
м. Донецьку до м. Макіївки додому, по
вул. Донецьке шосе в ОСОБА_6 районі, то
він побачив, що у зустрічному напрямку
рухався автомобіль марки ВАЗ-2109. На
дільниці автошляху, на поверхні
асфальту, біля криниці, колесами
автомобіля марки ВАЗ-2106 під керуванням
її сина були залишені сліди
гальмування, так як малюнок протектору
шин має п'ять доріжок на гальмуванні, що
зафіксовано, а на автомобілі марки
ВАЗ-2109 малюнок шин виглядає як
«ялинка», який при гальмуванні залишає
одну суцільну смугу і цей факт є
основним доказом того, що гальмував
автомобіль марки ВАЗ-2106, тому, слід
гальмування з самого початку
розслідування був вилучений як доказ,
шляхом заміни коліс на автомобілі
марки ВАЗ-2106, так як перед
завантаженням на евакуатор було
замінено ліве заднє колесо, а також
було замінено переднє праве колесо.

При зіткненні обидва
автомобілі розвернуло і вони стали
навпроти один одного поперек дорозі.
Матеріалами справи чітко зафіксовано,
що автомобіль марки ВАЗ-2109 став упором
в дерево лівим боком, тобто цій
автомобіль міг тільки розвернутися
лівим боком. Розворот вказаного
автомобіля зупинило дерево на узбіччі,
і від удару з яким, на його лівому
задньому крилі залишилася вм'ятина.
Розворот лівим боком означає, що такий
розворот відбувався за ходом
годинникової стрілки, дерево
розташовано на відстані 0.9 м. від
проїжджої частини дороги. Осип
відламків деталей, скла і бруду
знаходиться між передніми частинами
автомобілів навпроти дерева на
узбіччі, що зупинило автомобіль ВАЗ-2109
і це є місцем зіткнення автомобілів.

Її син, в керованим ним
автомобілі марки ВАЗ-2106, в момент
зіткнення знаходився один, а в
автомобілі марки ВАЗ-2109 знаходилося
два громадянина. Син загинув на місці
ДТП внаслідок обриву серцевої аорти.

На місце ДТП виїхала слідча
група Макіївського МУ, яку ніхто туди
не посилав, тому вона вважає, що слідча
група незаконно виїхала на місце ДТП.

Слідча ОСОБА_10 умисно та
безграмотно відобразила слідову
інформацію, на схемі не зазначила
дерево, яке зупинило автомобіль марки
ВАЗ-2109, неправдиво вказала напрямок
руху обох автомобілів, в протоколі
огляду місця події не має параметрів
місця зіткнення, не має прив'язки в
метрах закінчення гальмівного сліду
від кінцевого розташування
автомобілів, від тротуару, від дерева.
Слідчий ОСОБА_10 не мала права виїзду
без відповідної фіксації на місце
огляду, не вказала в журналі чергового
і не зареєструвала подію, рапорт
слідчої протиправний. Відсутні фото
коліс обох автомобілів, масштабні
зйомки тормозного сліду. Відсутні
інженерні розрахунки напрямку крутних
моментів 2-х автомобілів в момент їх
зіткнення, не вказані цифрові
параметри місця зіткнення та обставини
розвороту автомобілів після зіткнення,
не вказана зона перекриття по ширині
передніх частин автомобілів при
зіткненні, відстань їх переміщення
після зіткнення, кут зіткнення. Також
відсутні детальні масштабні схеми з
урахуванням послідовності розвороту
2-х автомобілів до кінцевого
розташування, також відсутній протокол
огляду і обміру, розміру всіх ушкоджень
обох автомобілів, не вказані цифрові
параметри місця зіткнення.

Таким чином, на її
переконання, при проведенні
розслідування були перекрученні
вихідні дані для проведення експертиз,
провадження по справі проводилось
упереджено.

Слідство декілька разів
протиправно закривало справу. На
вимоги її та чоловіка про
реабілітацією їх загиблого сина,
слідство займалося тяганиною.
Харківський прокурор надав незаконно
їм статус свідків, не визнавав
представниками загиблого.

На її думку провини ОСОБА_5 в
ДТП не має. Правоохоронними органами
були спотворені вихідні дані. Понятими
протиправно були залучені зацікавлені
особи, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, останній був
громадським співробітником ДАЇ.
Жодного достовірного і законного ані
очевидця, ані свідка по даному ДТП
слідство не встановило. Очевидці на
місці ДТП не були і давали суперечливі
покази. Більшість експертиз виконані
по первинно спотвореним вихідним
даним, просто без досліджень,
підтримуючи попередні висновки своїх
колег, не виконуючи необхідних
інженерних розрахунків, ігноруючи
реальну зону взаємного перекриття
автомобілів при зіткненні, яка була
більшою, ніж 50 %. Медичні висновки про
стан сп'яніння відносно обох водіїв є
недійсними, тому що винесені з грубим
порушенням діючого законодавства.
Вважала, що в діянні загиблого сина
не міститься складу злочину тому, що
останній їхав по своїй смузі руху, а для
запобігання зіткненню застосовував
екстрене гальмування.

В судовому засіданні
захисник ОСОБА_4, а також представник
загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_2 підтримали
викладену версію ОСОБА_3

Незважаючи на те, що
представники загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_2
та ОСОБА_3 наполягали на реабілітації
їх загиблого сина та його винуватість у
вчиненні дорожньо - транспортної
пригоди не визнали, суд вважає провину
ОСОБА_5 доведеною та такою, що знайшла
своє підтвердження в ході судового
слідства, що об'єктивно
підтверджується та узгоджується з
дослідженими у судовому засіданні
доказами.

2 лютого 2002 року в книзі
обліку інформації про злочини та
пригоди Макіївського МУ було
зареєстровано рапорт старшого
слідчого Макіївського МУ ОСОБА_10, про
те, що остання 2 лютого 2002 виїжджала на
місце ДТП, що мало місце по вул.
Донецьке шосе в м. Макіївка, в
результаті якого водій автомобіля
марки ВАЗ-2106 ОСОБА_5 загинув на місці, а
водій автомобіля марки ВАЗ-2109 ОСОБА_7
був доставлений до травматологічного
відділення МЛ № 1. (т. 1 а.с. 14.)

З копії свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ЯНВ № 281520 суд встановив, що власником
автомобіля НОМЕР_3 зареєстровано ПП
«Автопослуга». (т.1 а.с. 70, 131)

З копій свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ЯНВ № 225939 встановлено, що автомобіль
марки ВАЗ-21063, державний реєстраційний
номерний знак НОМЕР_11 зареєстровано за
ОСОБА_3, а ОСОБА_5 мав право керування
вказаний транспортним засобом. (т. 1 а.с.
132)

Допитаний у судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав
суду, що 2 лютого 2002 року він керував
автомобілем марки ВАЗ-2109, де у якості
пасажира також знаходився ОСОБА_8
Маршрут руху керованого ним автомобіля
пролягав у напрямку з м. Донецька до м.
Макіївки. Приблизно від 1300 до 1400 години
після проїзду «Чайкінського кільця»,
рухаючись по вул. Донецьке шосе в місті
Макіївка, між зупинками громадського
транспорту «Червона гірка» та
«Макіївка - Західна» він побачив
автомобіль марки ВАЗ-2106, який рухався
по лівій крайній полосі у зустрічному
напрямку. В процесі руху свого
автомобілю він звернув увагу на рух
даного автомобіля, оскільки авто
віляло. Проїхавши декілька метрів
вказаний автомобіль марки ВАЗ-2106 став
виїжджати на його смугу руху, у зв'язку
з чим, з метою уникнення можливого
зіткнення він прийняв праворуч та
почав подавати світові та звукові
сигнали. Потім він застосував екстрене
гальмування і коли він знаходився в
правій крайній смузі руху, сталося
зіткнення з вищевказаним автомобілем
марки ВАЗ-2106. Від зіткнення його
автомобіль відкинуло назад на узбіччя.
Через декілька хвилин прибула карета
швидкої допомоги та так як він не міг
вийти з автомобіля самостійно, його
робітники «карети» швидкої допомоги
витягнули із автомобілю, після чого він
був госпіталізований. В лікарні у нього
взяли аналіз крові на алкоголь, а потім
відправили до травматології, де
зробили операцію. Хворів він приблизно
шість місяців, але наслідки аварії
мають місце і до теперішнього часу.
ОСОБА_7 додав до своїх показань те, що в
день дорожньо - транспортної пригоди,
яка сталася 2 лютого 2002 року, він ні
ліки, ні алкогольні напої не вживав.
Безпосередню перед зіткненням він
рухався на своєму автомобілі зі
швидкістю приблизно від 60 до 70 км. на
годину, а безпосередньо перед
зіткненням він застосував екстрене
гальмування. Попереду нього ніякого
транспорту не було, позаду нього
рухався транспорт на віддаленні від
нього приблизно 10-20 метрів. Автомобіль
марки ВАЗ-2106, з яким сталося зіткнення,
рухався на його думку зі швидкістю 80 км.
на годину з боку м. Макіївки у напрямку
до м. Донецьку, у зустрічному напрямку.

Свідок ОСОБА_13 показав суду,
що станом на 2 лютого 2002 року він
працював на посаді начальника ДАІ
Гірницького району м. Макіївки. Після
отримання інформації про ДТП, він, як
перший керівник відділення ДАІ, прибув
на місце пригоди, де побачив автомобіль
марки ВАЗ-2106, який знаходився на смузі
зустрічного руху, передня частина
якого стояла у напрямку до м. Донецьк,
недалеко був розташований другий
автомобіль ВАЗ-2109, який знаходився на
узбіччі. На його думку зіткнення
вищевказаних автомобілів було майже
лобовим. В його присутності обидва
автомобілі ніхто не зрушував, у обох
автомобілів була пошкоджена передня
частина автомобілів. Через деякий час
він залишив місце ДТП, де залишилась
працювати слідчо - оперативна група.
Покази, які надавав на досудовому
слідстві, підтверджує в повному обсязі
і вони відповідають об'єктивній
дійсності.

Свідок ОСОБА_14 показав суду,
що на момент допиту в суді він ключові
обставини по даній справі пам'ятає
погано, оскільки пройшло багато часу.
Після оголошених показів (т.2 а.с. 123) у
судовому засіданні свідок підтвердив
їх повністю, пояснив, що давав ці покази
добровільно і вони відповідають
дійсності. 2 лютого 2002 року він
знаходився на роботі і на той час він
працював у якості старшого інспектора
відділення ДПС ДАІ м. Макіївки. В районі
с. Макіївка - Західна сталася ДТП за
участю автомобілів марки ВАЗ-2106 та
ВАЗ-2109. На місці пригоди він
забезпечував безпеку транспортних
засобів та організовував об'їзд іншого
транспорту місця пригоди. На місці ДТП
він бачив, що автомобіль марки ВАЗ-2106
знаходився на проїжджій частині
дороги, а автомобіль марки ВАЗ-2109 на
узбіччі праворуч. До машин, що були на
місці ДТП, він не підходив, саму аварію
не бачив. Зі слів громадян, які
знаходились поблизу місця аварії він
дізнався про те, що автомобіль ВАЗ-2109
рухався з боку м. Донецька у напрямку до
м. Макіївка, а автомобіль ВАЗ-2106 рухався
з боку м. Макіївки до м. Донецька, і
раптово автомобіль марки ВАЗ-2106 виїхав
на смугу для зустрічного руху, в
результаті чого відбулась ДТП.
Фіксуванням обставин аварії він не
займався, але огляд місця ДТП
проводився і він бачив як робилися
заміри, обидва транспортні засоби
ніхто не зрушував з місця.

Свідок ОСОБА_15 суду показав,
що приблизно 10 років по тому, можливо це
і було 2 лютого 2002 року від виїжджав на
місце ДТП в район с. Червона гірка
Гірницького району м. Макіївки у якості
експерта - криміналіста. На місті ДТП
він здійснював фотофіксацію. До
початку огляду місця події та в процесі
огляду ніхто постраждалі автомобілі не
здвигав. В його обов'язок входило
фіксувати всі необхідні обставин події
та положення трупа загиблого водія.
Свідок додав, що він заглядав в салон
автомобіля де був виявлений труп водія
де відчував запах спиртного, але чи
йшов цей запах від трупу або з самого
салону автомобілю, це він пояснити не
міг. На місці ДТП він фотографував слід
гальмування, який вів в бік автомобіля
марки ВАЗ - 2109, який знаходився
перпендикулярно проїжджій частині
дороги на правому узбіччі і, на його
думку, вказаний слід був залишений
автомобілем марки ВАЗ-2109, оскільки вів
в його бік, чи мав описаний гальмівний
слід ознаки «шипованої гуми», пояснити
не зміг. Після оголошених у судовому
засіданні показів, пояснив, що він
добровільно надавав покази на
досудовому слідстві, підтверджує їх у
повному обсязі, та ці покази
відповідають об'єктивній дійсності.

Свідок ОСОБА_16 показав суду,
що станом на 2 лютого 2002 року він
працював на посаді інспектора ДАІ
ОСОБА_6 Макіївського МУ і в цей день він
був на роботі. В цей день Гірницьке
відділення ДАІ отримало повідомлення
від чергового про те, що відбулася
аварія в районі с. Макіївка - Західна по
вул. Донецьке шосе, що входило до
території обслуговування ОСОБА_6 Він
поїхав до Макіївського міського
управління за слідчим ОСОБА_10 та разом
з нею вони прибули на місце ДТП, де він
побачив, що автомобіль марки ВАЗ-2106, в
якому знаходився труп невідомого
чоловіка, розташовувався на проїжджій
частини дороги, а автомобіль марки
ВАЗ-2109 знаходився на узбіччі за
бордюрним каменем між деревами. На
місці ДТП він допомагав оформляти
матеріали, слідча графічно виконала
схему ДТП, оглянула місце ДТП, всі дії
робилися за присутності понятих. Він
оглядав пошкодження обох автомобілів.
За кінцевим розташуванням автомобілів
він для себе зробив висновок, що
зіткнення відбулося на смузі руху з м.
Донецьку у напрямку до м. Макіївки. На
місці з'ясували у свідків напрямок руху
транспорту і покази їх не розходилися в
тому, що автомобіль марки ВАЗ-2109
викинуло задньою частиною на узбіччя.
Свідок додав, що за час роботи слідчо -
оперативної групи ніхто автомобілі не
здвигав. Свідок стверджував, що він чув
запах алкоголю з автомобіля марки
ВАЗ-2106 коли санітари відчинили двері
для того, щоб дістати труп водія. На
місці ДТП було виявлено слід
гальмування, який вів в бік автомобіля
ВАЗ-2109. Протокол огляду м'ясця ДТП він
та поняті читали, зауважень не було та
кожний поставив свій підпис. Після
оголошених в судовому засіданні
свічень, які він надавав слідчому,
свідок пояснив, що він надавав їх
добровільно, підтверджує їх у повному
обсязі і вони відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_10 показала суду,
що станом на 2 лютого 2002 року вона
працювала на посаді старшого слідчого
слідчої частини СВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області та за
своєю спеціалізацією займалась
розслідуванням кримінальних справ
пов'язаних з дорожньо - транспортними
пригодами.

2 лютого 2002 року вона
чергувала у складі слідчо - оперативної
групі, в яку входила вона як слідчий.
При чергуванні черговий повідомив їй
про ДТП, у зв'язку чим вона у складі
слідчо - оперативної групи виїхала на
місце ДТП. Прибувши на місце ДТП вона
побачила там співробітників ДАІ, які
організовували об'їзд місця ДТП де
також було виявлено автомобіль марки
ВАЗ-2109, який знаходився на правому
узбіччі між деревами, якщо їхати з боку
м. Донецька. На проїжджій частині
дороги знаходився автомобіль марки
ВАЗ-2106 на смузі, якщо рухатися з боку м.
Донецька до м. Макіївки, з лівої
сторони, на осевій смузі. При огляді
співробітники ДАІ запросили понятих та
за участю експерта - криміналіста
оглядали місце події. Вимірювали місце
розташування обох автомобілів з
прив'язкою до орієнтиру - найближчого
будинку. Також вимірювали та фіксували
розташування автомобілів по
відношенню один до одного, робили
виміри ширини проїжджої частини
дороги, висоту узбіччя, висоту
бордюрного каменю зі сторони
автомобіля ВАЗ-2109. Все це було
відображено в протоколі огляду місця
події, також нею була складена схема до
протоколу, співробітником ДАІ було
складено протокол огляду обох
автомобілів. Експерт - криміналіст
проводив фотофіксацію місця
розташування обох автомобілів. В
автомобілі марки ВАЗ-2106 знаходився
труп водія і цей автомобіль був
оглянутий візуально, описали місце
розташування трупа. Свідок додала, що
під час слідчих дій слідчий керується
нормами КК, КПК України, а також
відповідними наказами МВС.

З оголошених у судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_12,
причину неявки якого до судового
засідання суд визнав поважною, суд
встановив, що 2 лютого 2002 року останній
був присутнім у якості понятого при
огляді працівниками міліції місця ДТП,
що мало місце по вул. Донецьке шосе в м.
Макіївка. Розташування автомобілів на
місці ДТП було відображено слідчим у
протоколі та складеній схемі до нього.
У його присутності автомобілі на місці
події ніхто не пересував і ніяких
слідів переміщення на місці події не
було, рух по вищевказані вулиці було
зупинено. Від передньої частини
автомобіля марки ВАЗ-2106 мали місце
сліди розливу охолоджуючої рідини
двигуна, які брали свій початок від
передньої частини автомобіля та мали
напрямок по проїзній частині вулиці.
Також з передніми частинами
автомобілів марки ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109 на
поверхні проїжджої частини
знаходились відламки розбитого скла та
пластикових частин обох автівок, якщо
хтось не будь переставляв автомобілі
після події ДТП, то це було б вочевидь
помітно по слідам витікаючої
охолоджуючої рідини двигунів
автомобілів та по осипу відламків
автоскла та пластику. Він пам'ятає, що
шини автомобіля ВАЗ-2109 були майже
новими, шини автомобіля ВАЗ-2106 передні
були майже новими, задні шини старіше
та малюнок протекторів був різним, а
малюнок шин автомобіля ВАЗ-2109 був
однаковий на усіх колесах. Початок
слідів гальмування фіксувався від
правого бордюрного каменю у напрямку
Донецьк - Макіївка і закінчувались вони
біля автомобілю ВАЗ-2109.

З оголошених показів свідка
ОСОБА_17, причину неявки якого до суду
суд визнав поважною, встановлено, що 2
лютого 2002 року останній у складі
бригади служби « 0-58» м. Макіївки
виїжджав на місце ДТП по вул. Донецьке
шосе в м. Макіївка. Коли він у складі
бригади прибув на місце аварії він
побачив обидва автомобілі. В
автомобілі ВАЗ-2106 на сидінні водія
знаходився труп невідомого хлопця.
Дверцята цього автомобілю були
відкриті і його описували працівники
міліції. Коли йому дозволили забрати
труп водія, він підходив до
вищевказаної машини, після чого
забрали труп в морг, запах алкоголю від
трупу та з салолу авто він не чув,
можливо він вивітрився.

Аналогічні покази на стадії
досудового слідства щодо обставин
виїзду 2 лютого 2002 року бригади служби «
0-58» на місце ДТП надавали свідки
ОСОБА_18 та ОСОБА_19, та які були
оголошені у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_20 показав суду,
що у 2002 році він працював на посаді
замісника начальника слідчого відділу
Макіївського МУ ГУМВС в Донецькій
області. По даній справі ніяких слідчих
дій особисто він не проводив. Слідчий
ОСОБА_10 знаходилась в його
підпорядкуванні.

Йому відомо, що 2 лютого 2002
року по вул. Донецьке шосе в м. Макіївка
відбулася ДТП, при якій загинув один з
водіїв, це був ОСОБА_5 Йому також відомо,
що водій ОСОБА_5 керуючи своїм
автомобілем виїхав на зустрічну смугу
руху в результаті чого відбулось
зіткнення з іншим автомобілем. В рамках
розслідування цієї кримінальної
справи проводилася судово - медична
експертиза на можливий стан сп'яніння
ОСОБА_5 і було встановлено, що він в
момент пригоди перебував у стані
алкогольного сп'яніння. До ДТП він
особисто не був знайом як з потерпілим
ОСОБА_7 так і з ОСОБА_5

Допитаний у якості свідка
ОСОБА_11, показав суду, що на лютий 2002
року він працював в одній охоронній
системі з потерпілим ОСОБА_7. 2 лютого 2002
року біля 1400 години він на автомобілі
рухався з м. Донецька до м. Макіївки. У
телефонному режимі йому ОСОБА_19
сповістив, що з ними трапилась ДТП та їм
потрібна допомога. Коли він під'їхав до
Чайкінського кільця то він побачив що
на дорозі утворилася «пробка». Він
виїхав на ліве узбіччя та тротуаром
доїхав до самого місця ДТП, де він
побачив, що на проїжджій частині
знаходилися два автомобілі, ВАЗ-2109,
який стояв передніми колесами на
правій смузі дороги (якщо їхати з м.
Донецьк), задня частина автомобіля
знаходилась між деревами. Посередині
дороги знаходився автомобіль ВАЗ-2106.
Передні колеса автомобілю ВАЗ-2106 були
обернені у бік автомобіля ВАЗ-2109. Він
підійшов до автомобіля марки ВАЗ-2109, за
кермом якого знаходився ОСОБА_7, потім
приїхала «карета» швидкої медичної
допомоги. Після того, як до медичної
установи забрали ОСОБА_7, він приймав
участь в проведенні огляду місця події
як понятий.

З оголошених у судовому
засіданні показань свідка ОСОБА_21,
причина неявки якого до судового
засідання визнана судом поважною, суд
встановив, що 2 лютого 2002 року приблизно
о 1300 години він рухався на ринок з вул.
Пірогова, розташованої біля
«заправки». В тому районі мешкає бабуся
його дружини - ОСОБА_22 Він йшов вгору у
напрямку в бік м. Донецька по лівому
узбіччю. На дорозі він побачив
автомобіль ВАЗ-2109, який здався йому
знайомим. На дорозі він також побачив,
що у зустрічному напрямку на смугу руху
автомобіля ВАЗ-2109 виїхав автомобіль
марки ВАЗ-2106. Одразу він почув звук
гальм і звуковий сигнал. Автомобіль
марки ВАЗ-2109 знизив швидкість, уходячи
праворуч, у бік високого бордюру і
дерев. Автомобіль ВАЗ-2106 їхав швидко
приблизно зі швидкістю 80-90 км/год. та
він продовжував рухатися на зустріч
автомобілю марки ВАЗ-2109 не знижуючи
швидкість. Даний автомобіль рухався по
діагоналі і зіткнення відбулось
миттєво. Від місця ДТП він знаходився
приблизно на відстані 8-12 метрів. Від
удару автомобілі розкидало в сторони -
ВАЗ-2109 відкинуло на праве узбіччя між
деревами за напрямком його руху, а
автомобіль ВАЗ-2106 залишився на
середині дороги. За автомобілем марки
ВАЗ-2109 їхав автомобіль марки
«Крайслер», який майже не зіткнувся з
автомобілем ВАЗ-2109. Свідок показував на
стадії досудового слідства, що
автомобіль ВАЗ-2109 рухався у
зустрічному йому напрямку, тобто з боку
м. Донецьку, а автомобіль марки ВАЗ-2106
рухався з м. Макіївки у напрямку до м.
Донецьк. Водію автомобілю ВАЗ-2106 нічого
не заважало повернутися на його смугу
руху, де перешкод для його руху не було,
якщо водій ВАЗ-2106 відволікся від руху,
то він просто зміг би повернутися на
свою смугу руху, але водій марки ВАЗ-2106
не гальмував, а швидко наближався
назустріч ВАЗ-2109, а саме в «лоб». Після
зіткнення він не підходив до місця ДТП,
а пішов на ринок.

Свідок ОСОБА_23 показав суду,
що 2 лютого 2002 року о 800 годині
закінчивши нічну зміну роботи, він
разом зі своїм напарником - ОСОБА_24
пішки спрямували до свого знайомого
ОСОБА_25, який мешкав в районі зупинки
громадського транспорту «Макіївка -
Західна». Погода була хороша, без снігу.
Вони пройшли зупинку громадського
транспорту «Червона гірка» та йшли по
лівому узбіччю. Праворуч від них у 3 - 4
метрах проходила траса Макіївка -
Донецьк. Пройшовши у вищевказаному
напрямку вони побачили, як з боку м.
Макіївки їх обігнав автомобіль марки
ВАЗ-2106. Коли автомобіль проїхав їх, він
звернув на нього увагу і побачив, що
вказаний автомобіль вже рухається по
зустрічній смузі руху, по діагоналі
наближаючись до лівого бордюру.
Швидкість даного автомобіля була
приблизно 60 км./год. З боку міста
Донецька назустріч рухався автомобіль
марки ВАЗ-2109, який подавав звукові
сигнали водію автомобіля марки ВАЗ-2106.
Автомобіль ВАЗ-2109 рухався майже
впритул до правого бордюрного каменю
по ходу свого руху, він почув
характерний звук гальмування, це
гальмував автомобіль ВАЗ-2109, оскільки
автомобіль ВАЗ-2106 продовжував
рухатися. У правого бордюру по ходу
руху автомобіля ВАЗ-2109 відбулося
зіткнення обох автомобілів.

Аналогічні покази на стадії
досудового слідства надав свідок
ОСОБА_24, та які були оголошені у
судовому засіданні.

З оголошених у судовому
засіданні показань свідка ОСОБА_8,
причина неявки якого до судового
засідання була визнана судом поважною,
суд встановив, що 2 лютого 2002 року о 1300-й
годині він разом з потерпілим ОСОБА_7 на
автомобілі НОМЕР_4 виїхали з боку
лікарні Калініна м. Донецька у напрямку
до м. Макіївка додому. Даний автомобіль
належав ПП «Автопослуга». За кермом
вказаного автомобіля знаходився
ОСОБА_7, а він перебував в салоні
автомобіля у якості пасажиру на
передньому пасажирському сидінні.
Проїхавши «Чайкінське кільце», вони
рухалися по правій смузі ближче до
правого краю дороги зі швидкістю
приблизно 65-70 км./год. Погода була
сонячна, дорога суха, опадів не було,
видимість гарна. Проїхавши зупинку
громадського транспорту «Макіївка -
Західна» він побачив, як по зустрічній
смузі на відстані приблизно 20 м. по
середині дороги рухався автомобіль
марки ВАЗ-2106, темного кольору.
Автомобіль наближався швидко, їхав зі
швидкістю приблизно 80-90 км./год. Раптово
вказаний автомобіль марки ВАЗ-2106
виїхав на їх смугу руху, і не знижуючи
швидкості, рухався назустріч.
Потерпілий ОСОБА_7 подавав звукові
сигнали, так як вони вирішили, що водій
ВАЗ-2106 відволікся від керування та
повернеться на свою смугу. Але водій не
реагував та продовжував рухатись їм
назустріч. Після цього потерпілий став
гальмувати і уходити праворуч. Проте
уникнути зіткнення таким чином було
неможливо через високий бордюр і
дерева. Наскільки було можливо
потерпілий ОСОБА_7 ухилився праворуч,
але уникнути зіткнення не вийшло,
оскільки автомобіль марки ВАЗ-2106, не
знижуючи швидкість, продовжував
рухатись не гальмуючи. Зіткнення
відбулося миттєво, в лічені секунди,
але вже в процесі гальмування їх
автомобіля, швидкість якого складала
приблизно 5 км./год. Від удару їх
автомобіль, розгорнувши, відкинуло
назад і задня частина авто опинилась
між деревами. Він відкрив свої двері і
вийшов на вулицю, озирнувся і підійшов
до ОСОБА_7, який був у свідомості, проте
самостійно покинути салон авто не міг
оскільки йому затисло ноги. Він
підійшов до водія автомобіля марки
ВАЗ-2106, але не торкався його. Водій не
рухався. Одразу після ДТП зібралося
багато людей. Невідомий чоловік
сповістив йому, що він водій та керував
автомобілем марки «Крайслер»
рухаючись за автомобілем ВАЗ-2109 і майже
не зіткнувся з їхнім авто коли водій
ОСОБА_7 застосував екстрене
гальмування. Водій автомобіля
«Крайслер» надав йому свої дані, а сам
уїхав. Потім на місце пригоди прибули
«карета» швидкої допомоги і робітники
ДАЇ, які стали організовувати рух по
вул. Донецьке шосе. Бригада швидкої
допомоги надала первинну допомогу
ОСОБА_7, а потім підійшли до автомобіля
марки ВАЗ-2106, де лікарі оглянули водія,
констатувавши його смерть, останні з
кишені водія дістали посвідчення водія
на ім'я ОСОБА_5, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу.

З оголошених у судовому
засіданні показань свідка ОСОБА_26,
причину неявки якого до судового
засідання суд визнав поважною,
встановлено, що 2 лютого 2002 року на
початку 1400-ї години він керував
автомобілем марки «Крайслер» та
рухався з боку м. Донецька у напрямку до
м. Макіївка. День був ясним, видимість
та дорожні умови для руху були добрі,
асфальт сухий. В районі зупинки
громадського транспорту «Макіївка -
Західна» попереду нього рухався
автомобіль марки ВАЗ-2109 зі швидкістю
приблизно 60 км./год. Він поспішав та
вирішив обігнати автомобіль ВАЗ-2109, але
побачив автомобіль марки ВАЗ-2106, який
рухався назустріч, ближче до середини
проїзної частини дороги зі швидкістю
не менш 60 км./год. Він повернувся у свій
ряд та продовжив рухатися за
автомобілем ВАЗ-2109, дотримуючись
дистанції. Потім водій автомобілю
ВАЗ-2109 почав приймати праворуч до
бордюру, оскільки водій автомобіля
ВАЗ-2106, який рухався у зустрічному
напрямку, різко виїхав на смугу руху
автомобіля ВАЗ-2109 та по діагоналі
рухався до протилежної бордюри. Водій
ВАЗ-2109 застосував екстрене гальмування
подаючи звукові сигнали, які він чув.
Водій автомобіля ВАЗ-2109 намагався
уникнути зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2106 і це було помітно. Праворуч від
нього був високий бордюр, а за ним
розміщені освітлювальні опори та
дерева. Стосовно водія ВАЗ-2106, то ніяких
перешкод попереду у нього не було та
вказаний автомобіль на повній
швидкості по діагоналі виїхав на смугу
зустрічного руху, зіткнувшись з
автомобілем марки ВАЗ-2109. Зіткнення
транспортних засобів відбулося біля
правого бордюру у напрямку руху
автомобіля ВАЗ-2109, від удару автомобіль
ВАЗ-2109 задньою частиною закинуло на
узбіччя між деревами. Він зупинився і
підійшов до автомобіля ВАЗ-2109. В салоні
крім водія знаходився пасажир, який
вийшов із салону. У водія вказаного
авто були затиснути ноги і він не міг
вийти. Потім він, залишивши свої дані
пасажиру автомобіля ВАЗ-2109 поїхав за
своїми справами.

Допитаний у судовому
засіданні експерт ОСОБА_27 показав, що 23
вересня 2002 року він входив до складу
комісії, яка проводила судово -
автотехнічну і транспортно -
трасологічну експертизу (т. 1 а. с. 143 - 168)
по даній кримінальній справі і
вказаний висновок на теперішній час
підтримує в повному обсязі.

При проведенні експертизи
використовувалися матеріали справи, в
тому числі протокол огляду місця події,
схема до протоколу, пояснення всіх
учасників ДТП, а також досліджувалися
транспортні засоби. Вказаних
матеріалів та об'єктів було достатнім
для однозначного висновку, що
зіткнення автомобілів відбулося між
передньою лівою частиною автомобіля
ВАЗ-2109 та передньою частиною
автомобіля ВАЗ-2106 на смузі руху
автомобіля марки ВАЗ 2109, оскільки там
знаходяться передня частина та осип
відламків, а також слід гальмування
пов'язаний з автомобілем марки ВАЗ-2109.
Кінцеве розташування транспортних
засобів на смузі руху автомобіля марки
ВАЗ-2109 вказує на місце зіткнення на цій
смузі, факт контактування передніми
лівими частинами вказує на напрям
оберту проти годинникової стрілки. В
результаті перевірки методом від
супротивного виключено інше
направлення руху автомобіля, таким
чином, висновок про механізм ДТП
заснований на достатньому об'ємі
об'єктивно встановлених фактів та
обставин, а схема місця події
відповідає реальній картині ДТП.

Допитаний у судовому
засіданні експерт ОСОБА_28 показав суду,
що в ході розслідування вказаної
кримінальної справи він приймав участь
у складі комплексної судово -
автотехнічної та транспортно -
трасологічної та фототехнічної
експертизи. При дачі висновків
використовувалась нормативна,
методологічно - довідкова література,
яка представлена в розділі
«література» висновку. Оскільки
питання, які були поставлені на
розв'язання експертам також
стосувались коліс та слідоутворення,
то на експертизу були надані три
колеса. Експертизою вирішувались ті
питання, які були поставлені на
розв'язання, причина ДТП була
висвітлена у висновках експертизи, які
він повністю підтримав.

Допитаний у судовому
засіданні свідок ОСОБА_29 показав суду,
що він не проводив експертизу трупа
ОСОБА_5, така експертиза проводилась у
відділенні бюро СМЕ м. Макіївки. Він
займає посаду завідуючого Донецького
обласного бюро СМЕ. Наявність алкоголю
в організмі людини в кількості
прирівняний до тяжкого ступеню
алкогольного отруєння, в даному
випадку 4.4 % в крові, в сечі 4.3% можливо
при відсутності вільної рідини в
черевній порожнині і запаху алкоголю,
тому він вважає, що в черевній
порожнині в нормі вільної рідини і не
повинно бути. У здорової людини не
повинно бути вільної рідини. Щодо
сприяття запаху алкоголю від
внутрішніх органів, то це
індивідуальна особливість кожної
людини.

Допитаний у судовому
засіданні експерт ОСОБА_30 показав суду,
що він проводив судове - медичне
дослідження трупа ОСОБА_5 приблизно у
2001 - 2002 році, та який загинув внаслідок
ДТП. Причиною смерті останнього була
множинна травма тіла. Для всіх трупів,
які досліджуються відбираються кров та
сеча і направляються в Донецьку судово
- токсикологічну лабораторію для
визначення концентрації етилового
спирту. В крові та сечі трупу ОСОБА_5 був
знайдений етиловий алкоголь в
концентрації більше 4-х проміль. В ході
розслідування вказаної кримінальної
справи його неодноразово допитували,
питання в основному стосувалися
наявності алкоголю, а саме чи міг
ОСОБА_5 керувати в такому стані
транспортним засобом, та і взагалі чи
відповідає така місткість алкоголю
даним розтину трупу. Експерт додав, що
дослідження крові та сечі від трупу
ОСОБА_5 на наявність алкоголю він не
проводив, це дослідження проводилось в
токсикологічній лабораторії
Донецького обласного бюро СМЕ. Він
отримав результати дослідження. Кров
та сеча від трупа ОСОБА_5 відбиралися,
упаковувалися та зберігалися в
загальному порядку.

Експерт ОСОБА_31 показав суду,
що за його участю проводилася
комісійна судово - медична експертиза в
2005 р. Також при проведенні дослідження
приймав участь експерт токсиколог та
гістолог. Висновки комісійної
експертизи підтвердили первинні
висновки та було встановлено, що смерть
ОСОБА_5 настала внаслідок сочетаної
травми тіла, травми грудної клітини з
множинними переломами ребер з розривом
грудної аорти, ускладнених гострим
малокров'ям. При дослідженні трупу
експерт ОСОБА_30 описав те, що побачив.
При комісійному судово - медичному
дослідженні були повторно вивчені
гістологічні матеріали трупа ОСОБА_5,
які відображені в акті від 1.08.2005р.
Висновок № 529, складений за період з
16.06.2005 р. по 18.08.2005 р. на теперішній час
підтверджує в повному обсязі.

Крім того, винність ОСОБА_5 у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
матеріалами кримінальної справи, а
саме:

- даними протоколу огляду місця події
від 2 лютого 2002 року та фототаблицею до
нього (т.1 а. с. 2-6), з яких суд встановив,
що в ході вказаної слідчої дії була
оглянута ділянка проїзної частини вул.
Донецьке шосе, в ОСОБА_6 районі м.
Макіївка із прив'язкою до орієнтиру -
будинку № 93.

На місці події на правій
смузі проїзної частини розташований
автомобіль НОМЕР_5, колір металік.
Автомобіль розташований передньою
частиною до середини проїжджої частини
та розташований переднім лівим колесом
в 13 м. Від правого кута будинку № 93 по
вул. Донецьке шосе (якщо стояти
обличчям к будинку) автомобіль
розташований між двома деревами. Ліве
заднє колесо розташоване
безпосередньо біля дерева, якщо стояти
до них обличчям, а заднє праве колесо
автомобіля в 0.70 м. від правого бордюру.
Виступаюча частина переднього бамперу
розташована в 13.6 м. від кута будинку № 93
по вул. Донецьке шосе. На правій смузі
проїзної частини на відстані 2.60 м. від
правого бордюру мається гальмівний
шлях довжиною 26.20 м., який йде до лівої
сторони передньої частини автомобіля
ВАЗ-2109. На відстані 3 м. від правого
бордюру проїжджої частині наявний
гальмівний шлях довжиною 14.80 м., який
веде до правої сторони передньої
частини автомобіля ВАЗ-2109.

Вказаний автомобіль має
пошкодження: цілком зім'ята передня
частина, дах, ліві передня і задня
двері, переднє ліве колесо, розбиті
вітряне скло, скло передньої двері,
передні освітлювальні прилади.

На середині проїжджої
частини, передньою частиною у бік
передньої частини автомобіля ВАЗ-2109
розташований автомобіль марки ВАЗ-2106,
державний реєстраційний номерний знак
НОМЕР_1, коричневого кольору. Праве
переднє колесо вказаного авто
розташовано у 3.20 м. від переднього
лівого колеса автомобіля ВАЗ-2109. Праве
заднє колесо - в 5.5 м. від лівого бордюру.
Переднє ліве колесо розташовано в 4 м.
від правого бордюру. Переднє праве
колесо знаходиться на відстані 14.20 м.
від будинку № 93 по вул. Донецьке шосе, а
праве заднє в 15.40 м. від вищезазначеного
орієнтиру -будинку.

Автомобіль має пошкодження:
передня частина автомобіля цілком
зім'ята, зім'яті крила, передня і задня
двері, розбиті вітрове скло, передні
освітлювальні прилади, скло передньої
лівої двері. В автомобілі ВАЗ-2106 на
передньому сидінні, розташований труп
водія ОСОБА_5 в положенні лежачи на
правому боці, ноги зігнуті в колінах,
ліва рука розташована впродовж тіла,
права рука витягнута. Труп одягнутий в
куртку шкіряну, чорного кольору, темно -
сірі сорочку і брюки, коричневі
напівчеревики. На обличчі трупу над
правою бровою рана лінійної форми, у
нижній частині підборіддя рана
аналогічного характеру. На проїзній
частині перед автомобілем ВАЗ-2109
знаходиться лобове скло,
багаточисельні уламки скла, фрагменти
декоративних решіток, бамперів.

На фототаблиці до протоколу
огляду місця ДТП зафіксовано розлив
охолоджуваної рідини з автомобіля
марки ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_11 у напрямку до м.
Макіївки. На момент огляду проїжджа
частина дороги суха, без ям, вибоїн,
горизонтальна.

Більш детально описані
пошкодження в протоколі огляду
транспорту від 2.02.2002 р. (т.1 а.с. 12, 174), з
якого суд встановив, що на автомобілі
марки ВАЗ-2109 д/н. НОМЕР_2 виявлені
пошкодження: цілком пошкоджена передня
частина автомобіля, дах автомобіля,
ліві передня і задня двері, переднє
ліве колесо. Розбиті вітряне скло лівої
передньої двері, передні освітлювальні
прилади. Рульове управління заклинено.
Можливості перевірити стан гальмівної
системи не має. Стан шин відповідає
експлуатації. Дзеркала заднього виду в
наявності, склоочищувач зламаний.
Вантаж - один пасажир.

Протоколом огляду транспорту
від 2.02.2002 р. (т.1 а.с. 11) встановлено, що на
автомобілі НОМЕР_6 виявлені
пошкодження: цілком пошкоджена передня
частина автомобіля, дах автомобіля,
ліві передня і задня двері. Розбиті:
вітряно скло, передні освітлювальні
прилади, скло передньої лівої двері.
Рульове управління зламане. Гальмівна
система несправна. Стан шин відповідає
експлуатації. Дзеркало заднього виду
розбито, склоочищувач не працює. Вантаж
відсутній.

В ході розслідування
вказаної кримінальної справи було
проведено відтворення обстановки і
обставин події 4.09.2003 р.(т.1 а.с. 267-268, т.2
а.с. 164-171) з протоколу якої суд
встановив, що в ході вказаної слідчої
дії було проведено реконструкцію місця
та ключових обставин ДТП станом на
2.02.2002 р., в результаті чого розбіжностей
та протиріч з протоколом огляду місця
події не встановлено, як і не
встановлено розбіжностей з
зафіксованими даними додаткового
огляду автомобіля марки ВАЗ-2106 від
4.09.2003 р. (т.1 а.с. 262); - даними додаткового
огляду автомобіля марки ВАЗ-2109 від
4.09.2003 року (т.1 а.с. 265); - даними схеми до
протоколу огляду місця події від
2.02.2002р. (т.1 а.с. 173).

З висновку спеціаліста -
автотехніка № 441/18 складеного 11.02.2002
року при зборі матеріалів дослідчої
перевірки (т.1 а.с. 34-37) вбачається, що
швидкість руху автомобіля НОМЕР_7 на
момент початку гальмування складала 72
км./год. (1 група даних), 75 км./год.(2 група
даних). Це мінімальне значення
швидкості руху автомобіля ВАЗ-2109,
оскільки її частина була погашена в
момент зіткнення транспортних засобів.

З урахуванням місця
розташування уламків скла на проїзній
частині дороги і слідів гальмування
від коліс автомобіля ВАЗ-2109, слід дійти
висновку, що зіткнення транспортних
засобів відбулось на його смузі руху.

В даній дорожній обстановці
водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7 повинен
був діяти у відповідності з вимогами
п.п. 12.4, 12.9 «б», 12.3 ПДР України, так як
водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7, у
населеному пункті рухався зі швидкістю
більш 60 км./год., в його діях вбачається
невідповідність вимогам п. 12.4 та 12.9 «б»
ПДР України.

У даному випадку ДТП дії
ОСОБА_7 не знаходились у причинному
зв'язку з її виникненням, а перевищення
швидкості руху, яке ним допущено не
знаходилось у причинному зв'язку з
виникненням ДТП.

В даній дорожньо -
транспортній ситуації водій
автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_5 повинен був
діяти у відповідності з вимогами п. 10.1
ПДР України. Порівнюючи фактичні дії
водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_5 з тими,
що йому належало виконати, слід дійти
висновку, що його дії не відповідали
вимогам п.10.1 ПДР України.

У випадку ДТП, що
розглядається, дії водія автомобіля
ВАЗ-2106 ОСОБА_5 знаходились в причинному
зв'язку з виникненням ДТП.

В даній дорожній обстановці
дії водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7 не
знаходилися в причинному зв'язку з
настанням події. В даній дорожній
обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-2106
ОСОБА_5 знаходилися в причинному
зв'язку з настанням події.

З висновку спеціаліста -
автотехніка № 958/19 від 26.03.2002 р. (т.1 а.с. 56
- 63), з якого встановлено, що в
початковий момент контакту автомобіль
НОМЕР_7 рухався по своїй смузі в
продольному напрямку, а автомобіль
НОМЕР_8, що рухався у зустрічному
напрямку, виїхав з зустрічної смуги
руху.

У випадку, що розглядається
мало місце зустрічне, косе, блокуюче,
ексцентричне зіткнення автомобілів
ВАЗ-2109 та ВАЗ-2106, в результаті якого
відбулося розвертання вказаних
автомобілів проти годинної стрілки за
ходом руху автомобілів, після чого вони
зайняли положення, яке вказано у схемі
до протоколу огляду місця події.

Фактично вищевказані дані
підтвердили висновки комплексної
судової автотехнічної і траспортно -
трасологічної експертизи № 3089/18-3081/19
від 23.09.2002 року(т.1 а.с. 143-167), де зокрема
експерти встановили, що безпосередньо
перед моментом зіткнення, автомобіль
НОМЕР_7 розташовувався на відстані не
більше 2.60 м. від правого краю проїзної
частини, а автомобіль НОМЕР_8
розташувався під кутом порядку 170о+5о
повздовжньої осі проїзної частини.

Після моменту первинного
контакту обидва автомобіля в
результаті обертаючого моменту
перемістились проти годинної стрілки
на чверть обороту і зайняли положення
поперек проїзної частини, один
навпроти одного, як показано на схемі.
Результати проведених досліджень
виключають можливість зворотного руху
автомобілів, тобто рух автомобіля
НОМЕР_6 в напрямку Донецьк-Макіївка, а
автомобіля НОМЕР_7 в напрямку
Макіївка-Донецьк виключаться. З цієї
причини, слід гальмування, вказаний на
схемі місця події, не може належати
автомобілю НОМЕР_8.

Зіткнення автомобілів
відбулось на смузі руху автомобіля
НОМЕР_9, який рухався у напрямку
Донецьк-Макіївка. Покази водія
автомобіля НОМЕР_7 ОСОБА_7 і пасажира
ОСОБА_8, в частині механізму ДТП,
виходячи з пошкоджень, виявлених на
автомобілях і місці події, з технічної
точки зору сумнівів не викликають.

В умовах даної події, при
зазначених даних, в діях водія ВАЗ-2109
д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 невідповідностей
вимогам ПДР України, які знаходились би
у причинному зв'язку з настанням події,
не вбачається.

В умовах даної події, при
зазначених даних, дії водія автомобіля
НОМЕР_8 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.
10.1 ПДР України і знаходилися в
причинному зв'язку з настанням події. В
умовах даної події, при зазначених
даних, дії водія автомобіля НОМЕР_8
ОСОБА_5, що не відповідали вимогам п. 10.1
ПДР України, створювали умови для
настання події і знаходились в
причинному зв'язку з настанням події.

З матеріалів судово -
трасологічної експертизи № 9705 від
26.01.2005 (т. 6 а.с. 54 - 67) встановлено, що на
фотознімках фототаблиці до протоколу
огляду місця події від 2.02.02 р. (т.1 а.с. 5-10)
і фотознімках фототаблиць до висновку
спеціаліста автотехніка № 958/19 від
26.03.2002 року (т.1 а.с. 59-63) та до висновку
судово - автотехнічної і
транспортно-трасологічної експертизи
№ 3080/18-3081/19 від 23.09.2002 р. (т.1 а.с. 162-167),
зафіксовані різні покришки правого
переднього колеса автомобіля НОМЕР_8.

Покришка лівого переднього
колеса автомобіля НОМЕР_6 зафіксована
на фотознімках фототаблиці до
протоколу огляду місця події від 2.02.2002
р.(т.1 а.с. 5-10), однакова з покришкою
лівого переднього колеса автомобіля
ВАЗ 2106, зафіксованої на фотознімках
фототаблиць до висновку спеціаліста
автотехніка № 958/19 від 26.03.2002 (т. 1 а. с.
59-63) та до висновку судово -
автотехнічної і транспортно -
трасологічної експертизи № 3080/18 - 3081/19
від 23.09.2002 р. (т.1 а.с. 162-167), за загальними
ознаками, а саме за малюнком протектору
покришок.

Встановити ті або різні
покришки лівого переднього колеса і
задніх коліс автомобіля марки ВАЗ-2106
зафіксовані на фотознімках фото
таблиць, зазначених у постанові не є
можливим з причини відсутності на
фотознімках яких-небудь особистих
ознак малюнку протектору покришок.

Покришка лівого переднього
колеса автомобіля НОМЕР_10 зафіксована
на фотознімках фототаблиці до
протоколу огляду місця події від 2.02.2002
р.(т.1 а.с. 5-10), однакова з покришкою
лівого переднього колеса автомобіля
марки ВАЗ-2109, зафіксованої на
фотознімках фототаблиць до висновку
спецілиста автотехніка № 958/19 від 26.03.2002
р. (т.1 а.с. 59-63) та до висновку судово -
автотехнічної і транспортно -
трасологічної експертизи № 3080/18-3081/19
від 23.09.2002 р. (т.1 а.с.162-167), за загальними
ознаками, а саме по крайовій частині
малюнку протектору покришок.

Покришки передніх коліс,
зафіксовані як деталі автомобіля марки
ВАЗ-2106 на фотознімках фототаблиці до
протоколу огляду місця події від 2.02.02 р.
не відповідають покришкам передніх
коліс зафіксованих як деталі
автомобіля НОМЕР_7 на фотознімках
фототаблиці до висновку спеціаліста
автотехніка № 958/19 від 26.03.2002 р. та до
висновку судово - автотехнічної і
транспортно - трасологічної експертизи
№3080/18-3081/19 від 23.09.2002 р. (т.1 а.с.162-167), за
загальними ознаками, а саме по крайовій
частини малюнку протектору покришок.

Об'єктивно винуватість
ОСОБА_5 у скоєнні злочину також
підтверджується висновком судово -
автотехнічної та транспортно -
трасологічної експертизи № 1980/1981/1982
від 19.06.2003 року (т.1 а.с. 202-212), з якого суд
встановив, що безпосередньо перед
зіткненням автомобілі ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109
рухались у зустрічних напрямках.

В початковій фазі зіткнення
автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109 у взаємний
контакт вступили ліві передні частини
кожного з вищевказаних автомобілів,
притому в цей момент їх поздовжні
геометричні осі знаходились під тупим
кутом дещо меншим 1800, розкритим зліва
направо за напрямком руху автомобіля
ВАЗ-2109. Враховуючи те, що удар був
позацентровим, зона перекриття була
достатньо значною і лінія зіткнення
проходила лівіше центра мас кожного з
автомобілів, то вони отримали
обертовий момент направлений проти
напрямку руху годинникової стрілки.
Під дією цього обертового моменту
автомобілі обернувшись навколо
миттєвого центру обертання на деякий
кут (приблизно на чверть оберту)
відскочили один від одного під дією
відцентрових сил зайнявши кінцеві
положення зафіксовані в протоколі
огляду місця ДТП. В процесі пересування
автомобіля ВАЗ-2109 до місця зупинки,
задній лівий кут цього автомобіля
контактував зі стовбуром дерева.

Ймовірніше за все
безпосередньо перед зіткненням
автомобіль ВАЗ-2109 рухався по тій
стороні смузі проїзної частини, що
призначена для руху у напрямку м.
Макіївка, а автомобіль ВАЗ-2106 рухався у
зустрічному напрямку при цьому
зміщуючись дещо зліва направо відносно
напрямку руху автомобіля ВАЗ-2109 (з боку
смуги, що призначена для руху у
напрямку м. Донецька).

Місце зіткнення (проекція
зони первинного контакту на дорожнє
полотно) автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109
розташовувалось на тій стороні
проїзної частини, яка призначена для
руху в напрямку м. Макіївка, що на думку
суду повністю та об'єктивно відповідає
інформації зафіксованої в протоколі
огляду місця події та схемі до нього.

Окрім того, враховуючи
зустрічний характер зіткнення
транспортних засобів місце зіткнення
знаходилось на ділянці розташування
осколків скла, бруду, уламків деталей
автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109. Рух
автомобілів у протилежних напрямках,
тобто при русі автомобіля ВАЗ-2106 у
напрямку м. Макіївка, а автомобіля
ВАЗ-2109 у напрямку м. Донецьк,
виключається.

У експертів не було причин
технічного характеру вважати покази
водія ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8, щодо
механізму ДТП, а саме розташування
місця зіткнення (на смузі, що
призначена для руху в напрямку м.
Макіївка) та напрямку руху
транспортних засобів перед ДТП,
технічно неспроможними.

В момент зіткнення
(первинного контакту) швидкість руху
автомобіля ВАЗ-2109 складала близько 70-71
км./год., а швидкість руху автомобіля
ВАЗ-2106 приблизно 43 км./год.

Водій автомобіля марки ВАЗ-2106
ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен
був діяти у відповідності з вимогами п.
п. 11.4, 12.4 ПДР України. В діях водія
автомобіля марки ВАЗ-2109 ОСОБА_7
невідповідності вимогам п. 11.4 ПДР
України, з технічної точки зору, не
вбачається.

Експерти не мали причин
технічного характеру вважати дії водія
автомобіля марки ВАЗ-2109 ОСОБА_7 такими,
що не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР
України. В даній обстановці дії водія
ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 11.4 ПДР
України, з технічної точки зору.

В даному випадку обставиною,
що послужила виникненню аварійної
обстановки, з технічної точки зору,
став виїзд автомобіля марки ВАЗ-2106 на
зустрічну сторону (смугу) руху в
безпосередній близькості від
автомобіля ВАЗ-2109. Тобто, причиною
виникнення даної пригоди, з технічної
точки зору, слід вважати
невідповідність дій водія автомобіля
ВАЗ-2106 ОСОБА_5 вимогам п. 11.4 ПДР України.

Вказані висновки доповнили
матеріали висновків додаткової
комплексної судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної і
фототехнічної експертизи № 5542/5543/5544/5546
від 11.06.2004 року (т.2 а.с.186-203).

Зокрема, додатково було
встановлено, що при проведенні
дослідження механізму зіткнення
автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109, їх
взаємного розташування один відносно
одного в момент первинного
контактування, брались до уваги
характер та дислокація їх пошкоджень,
зафіксовані в матеріалах кримінальної
справи, що надавались на дослідження.
Дані, що отримані при огляді автомобіля
ВАЗ-2106 4.09.2003 року, а саме щодо
розташування крайньої точки
контактування на відстані 60 см. від
правого габариту, не суперечить
описаному у висновку № 1980/1982/1982
механізму зіткнення автомобілів ВАЗ-2106
та ВАЗ-2109. Оскільки при огляді
автомобіля ВАЗ-2106 4.09.2003 р. описані і
зафотографовані ті ж самі пошкодження,
які були зафіксовані при попередніх
оглядах цього автомобіля і
використовувались у висновку судово -
автотехнічної та транспортно -
трасологічної експертизи № 1980/1982/1982, то
підстав для розбіжностей у висновках
щодо механізму контактування цих
автомобілів не існує.

Можливість руху автомобіля
ВАЗ-2109 в напрямку до м. Донецька, а
автомобіля ВАЗ-2016 до м. Макіївки та їх
обертання з подальшим розчепленням, за
ходом годинникової стрілки суперечить
законам механіки, а тому з технічної
точки зору виключається.

Як було зазначено вище,
вказані експертні дослідження
підтвердив допитаний у судовому
експерт ОСОБА_28, а також письмово були
надані роз'яснення стосовно висновку
експертизи № 5542/5543/5544/5546. У зв'язку з
тим, що з моменту дослідження пройшов
досить тривалий час, то наглядове
експертне провадження було
утилізовано.

З висновків судово -
автотехнічної та транспортно -
трасологічної експертизи № 2979/3309 від
23.05.2007 року ( т. 7 а.с. 9 - 22) судом
встановлено, що в момент первинного
контакту під час ДТП мало місце
зустрічне блокуюче, ліво-ексцентричне
зіткнення автомобіля ВАЗ-2106 з
автомобілем ВАЗ-2109 під кутом біля 175-1800
між повздовжніми осями автомобілів,
який розкривається за напрямком руху
годинникової стрілки відносно осі
автомобіля ВАЗ-2109.

Місце зіткнення автомобілю
ВАЗ-2106 з автомобілем ВАЗ-2109 розташоване
повністю на правій стороні проїзної
частини дороги в напрямку руху до м.
Макіївки, на ділянці розташування
інтенсивного осипу скла та пластмаси,
розливу рідини (смузі руху автомобілю
ВАЗ-2109). При цьому (при умові належності
сліду гальмування довжиною 14.8 м. даній
ДТП) автомобіль ВАЗ-2109 правими колесами
знаходився в межах сліду гальмування
довжиною 14.8 м. - під кутом 20 до
повздовжніх елементів дороги.

В момент кульмінаційного
контактування та в наступній фазі ДТП -
фазі розходження, автомобілі,
отримавши обертальний рух внаслідок
ліво-ексцентричного зіткнення,
розходились з розвертанням навколо
миттєвого центру мас, за напрямком
проти руху годинникової стрілки до
остаточної зупинки.

Під час контактування лівої
задньої частини автомобіля ВАЗ-2109 із
деревом № 2, що розташовано за правим
тротуаром, автомобіль ВАЗ-2109
знаходився в обертально -
поступальному русі, проти напрямку
руху годинникової стрілки в напрямку
від точки зіткнення до остаточного
положення, про що свідчать пошкодження
у вигляді горизонтальних потертостей
на задній лівій частині автомобіля
ВАЗ-2109, які спрямовані ззаду вперед.
Остаточне положення автомобіля ВАЗ-2109
при контакті його лівого заднього
крила з деревом, свідчить про те, що це
зіткнення автомобіля з перешкодою
(деревом) відбулось безпосередньо
перед зупинкою автомобіля ВАЗ-2109.

В даній фазі ДТП автомобіль
ВАЗ-2109 задніми колесами ковзав по
ущільненому снігу з брудом, який
покривав правий бордюр, що призвело до
заносу його передньої частини у
вказаному напрямку обертання із зривом
шини, пошкодженого раніше, лівого
переднього колеса під днище автомобіля
та ковзаючим контактуванням лівого
краю дверки задка (багажного відділу),
розсіювача заднього лівого боку
світлосигнальнх пристроїв, лівої
кутової та бокової частин заднього
бамперу, задньої частини заднього
лівого крила із стовбуром дерева №2.

На адресу суду надійшли
роз'яснення експертів по вищевказаному
висновку №2979/3309 судово - автотехнічної
та транспортно - трасологічної
експертизи (т. 9 а.с. 284 - 286) з яких видно,
що висновки автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
№ 2979/3309, які складені експертами
Львівського НДІСЕ ОСОБА_32 і ОСОБА_33,
останні підтверджують в повному
обсязі. Інженерні розрахунки,
масштабні схеми та комп'ютерні
програми не проводилися.

Не суперечать вищевказаним
висновкам, щодо механізму ДТП, та
слідовій інформації, висновки судової
транспортно - трасологічної та
автотехнічної експертизи № 10868 від
19.06.2008 р. (т. 7 а.с. 276-290).

Даною експертизою
встановлено, що в момент зіткнення кут
між повздовжніми осями автомобілів
ВАЗ-2109 і ВАЗ-2106 складав біля 180 градусів.

Автомобіль ВАЗ-2109 рухався у
напрямку до м. Макіївка, а автомобіль
ВАЗ-2106 рухався у напрямку до м. Донецьк.

Покази потерпілого ОСОБА_7 і
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_26, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_24 про напрямок руху
автомобілів ВАЗ-2109 та ВАЗ-2106 в момент
зіткнення і про механізм зіткнення, є
спроможними з технічної точки зору.

В дорожньо - транспортній
ситуації, що виникла, водій автомобіля
ВАЗ-2106 ОСОБА_5 повинен був діяти
відповідно до вимог п. п. 10.1 та 11.4 ПДР
України.

У даній дорожній обстановці
водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7 повинен
був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР
України.

У виниклій дорожньо -
транспортній обстановці технічна
можливість уникнення події для водія
автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_5 визначалась
виконанням ним вимог п. п. 10.1 та 11.4 ПДР
України, для чого у нього не було
будь-яких перешкод технічного
характеру.

В цьому випадку дорожньої
обстановки дії водія автомобіля ВАЗ-2106
ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та
11.4 ПДР України, та, з технічної точки
зору, знаходились в причинному зв'язку
із виникненням події дорожньо -
транспортної пригоди.

В наслідок грубого порушення
ПДР України з боку ОСОБА_5 потерпілому
ОСОБА_7 були завдані тілесні
ушкодження, зокрема суд встановив, що
актом № 169 від 8.04.2002 року судово -
медичного дослідження та висновком
судово - медичної експертизи № 171/169
проведених за медичними документами
(т.1 а.с. 76, 77) встановлено, що у
потерпілого ОСОБА_7 були встановлені:
відкритий перелом лівобедреної кістки,
відкритий перелом внутрішньої лодижки,
великоберцової і малоберцової кісток з
вивихом стопи до назовні зліва,
відкритий перелом правого
надколенника з обширним пошкодженням
капсули суглоба та відривом
сухожильної частини чотирьохглавого
м'язу правого бідра, струс головного
мозку, забиті рани підборіддя, обох рук
і лівої ноги, які супроводжувалися
розвитком шоку, які виникли від дій
тупих предметів, можливо в зазначений в
постанові строк та відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечні для життя.

При надходженні в лікарню в
крові та в сечі гр. ОСОБА_7 алкоголь
відсутній.

Вказані висновки щодо
ступеню тяжкості отриманих 2.02.2002 р.
ОСОБА_7 при ДТП тілесних ушкоджень, а
також щодо його стану (саме відсутності
в крові та сечі алкоголю) відповідають
висновку експерта № 40 від 18.05.2005 р.
додаткової судово - медичної
експертизи (а.с. 73 - 74)

Висновки вищевказаних
експертиз об'єктивно узгоджуються з
іншими матеріалами кримінальної
справи, а саме: подорожнім листом від
2.02.02 р. з відміткою про проходження
медичного огляду і допуску до
керування ОСОБА_7, журналу обліку
прийому хворих до стаціонару, журналом
обліку ДТП, журналу реєстрації
медичних оглядів для встановлення
факту вживання психоактивної речовини
та стану сп'яніння (т.1 а.с. 192, т. 3 а.с.
195-203), з яких суд зробив категоричний
висновок, що потерпілий ОСОБА_7 на
момент ДТП перебував у тверезому стані.

З висновку СМЕ № 41/250 від
13.05.2002 р. (т.7 а.с. 102), який також
узгоджується з актом судово - медичного
експерта № 250 від 4.02.2002 року (т.7 а.с. 99 -
101), суд встановив, що при дослідженні
трупа гр. ОСОБА_5 встановлено:
крововилив під тверду та м'які мозкові
оболонки, множинні лівосторонні
переломи ребер, розрив грудного
відділу аорти, забиті рани обличчя,
забиті рани та садна правої гомілки,
двосторонній гемоторакс, набряк
головного мозку та легенів. Зазначені
ушкодження утворилися від дії тупих
предметів і мають давність менше 12
годин. Причиною смерті ОСОБА_5 є
сочетана травма тіла, яка
супроводжувалась розвитком шоку,
набряком головного мозку та легенів.

При судово - токсикологічному
дослідженні виявлено етиловий спирт в
крові - 4.4 %0, в сечі - 4.3 %0, що у живих осіб
відповідає тяжкому алкогольному
отруєнню.

З акту № 11 від 5.02.2002 р. судово -
хімічного дослідження крові та сечі
трупа ОСОБА_36 (т. 7 а.с. 103) суд встановив,
що при судово - хімічному дослідженні
крові та сечі від трупу ОСОБА_5 виявлено
спирт етиловий: в крові 4.4 %0, в сечі 4.3 %0

Факт направлення на
дослідження та результати такого
проведеного дослідження підтверджують
дані реєстраційного журналу
матеріалів і об'єктів токсикологічного
дослідження Донецького обласного бюро
СМЕ(т. 5 а.с. 30-35).

За заявами родини Бургас
проводилось службове розслідування
щодо недостовірності ведення журналів
реєстрації актів знищення
гістологічних архівів, журналів
реєстрації Макіївського відділення
СМЕ видачі цінностей, реєстрації
трупів (т.5 а.с. 54-55, т.7 а.с. 23-35), зокрема,
за проведеною перевіркою було
встановлено, що грубих порушень щодо
ведення вказаної документації
встановлено не було.

Також із записів робочого
журналу експерта - токсиколога за лютий
2002 р. (т.5 а.с. 61) вбачається, що за
результатами проведеної перевірки не
було виявлено розбіжностей із
записами, що об'єктивно
підтверджується протоколом його
огляду. Вилучити об'єкти з органами
трупа ОСОБА_5 після їх гістологічного
дослідження не надалось можливим,
через знищення їх за спливом строків
давності зберігання (т.5 а.с. 62-73).

Висновки судово - медичної
експертизи № 41/250 від 13.05.2002 р. також
погоджуються з висновками комісійної
судово - медичної експертизи № 508 від
24.07.2003 року (т.7 а.с. 106-108).

При цьому, судово - медична
експертна комісія не виключила, що
ОСОБА_5 при концентрації алкоголю 4.4 %0 в
крові, міг самостійно пересуватися
природнім способом і керувати
автомобілем.

Комісія також зазначила, що
ступінь алкогольного сп'яніння
встановлюється за клінічними ознаками.
В той же час вважається, що в середньому
концентрація алкоголю в крові 3.0 - 5.0 %0
відповідає тяжкому отруєнню алкоголем,
а при концентрації алкоголю вище за 5 %0
як правило настає смерть. Однак
зустрічаються випадки смерті не від
отруєння алкоголем (асфіксія, травми,
тощо), коли потерпілий здійснював
активні і цілеспрямовані дії за
концентрації алкоголю 6 %0 і більше.

Концентрація алкоголю в
крові, що дорівнює 4.4 %0, визначена при
судово - токсологічному дослідженні, у
випадку відбору проб через 48 годин
після настання смерті, а аналіз
зроблений через 96 годин, повинна
відповідати концентрації алкоголю в
крові на момент загибелі, за умови
відсутності гнилісних змін, дотриманні
вимог відбору, зберігання,
транспортування біологічних
матеріалів. При дотриманні вимог
відбору, зберігання, транспортування
біологічних об'єктів, концентрація
етилового алкоголю в них довгий час не
піддається змінам.

Додатково судово - медична
експертна комісія дійшла висновку
(висновок № 51/508 від 25.08.2004 р. т. 2 а.с. 285),
що при вирішенні питання: «Чому під час
розтину трупу гр. ОСОБА_5 в акті СМЕ № 250
від 04.02.02 р. відмічено «…від речовини
головного мозку сторонніх запахів не
відчувається» хоча при
токсикологічному дослідженні крові та
сечі ОСОБА_5 знайдено спирт етиловий у
кількості в крові - 4.4%0, у сечі - 4,3 %0»
відчуття запахів залежить від різних
факторів, а також носить
індивідуальний характер. Відповідь на
дане питання може дати експерт, який
проводив дослідження трупу.

З висновку додаткової судово
- медичної експертизи № 22 від 18.05.2005
року (т.7 а.с. 104-105) суд встановив, що при
дослідженні трупа гр. ОСОБА_5 виявлено:
закрита черепно - мозкова травма з
крововиливами під оболонки головного
мозку, перелом 2-7 ребер зліва з розривом
грудного відділу аорти, який
супроводжувався внутрішньою
кровотечею та скупченням крові в
плевральних порожнинах.

Зазначені ушкодження мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Забиті рани обличчя, забиті
рани та садно правої голені мають
ознаки не менш як легких тілесних
ушкоджень.

Всі зазначені ушкодження
утворились від дії тупих предметів,
якими могли бути виступаючі частини
салону автомобіля, можливо в строк і за
обставин зазначених у постанові.
Враховуючи ступінь розвитку трупних
явищ - смерть ОСОБА_5 могла настати в
зазначений у постанові строк.

Враховуючи тяжкість тілесних
ушкоджень, смерть ОСОБА_5 настала
протягом кількох хвилин після їх
спричинення. Можливість здійснення
будь - яких дій після отримання
тілесних ушкоджень, а також можливість
залишитись живим при наданні ОСОБА_5
медичної допомоги можна виключити.

В момент спричинення
тілесних ушкоджень ОСОБА_5 міг
відчувати фізичний біль, проте в
подальшому, враховуючи наявність
черепно - мозкової травми, повинна була
настати втрата свідомості, після чого
він не міг відчувати фізичного болю.
При дослідженні трупу ОСОБА_5 їжі в
шлунку не виявлено.

З висновків повторної
комісійної судово - медичної
експертизи № 529 від 18.08.2005 року (т. 7 а.с.
112-116) суд встановив, що відчуття запахів
при дослідженні трупа залежить від
багатьох факторів, як зовнішніх так і
внутрішніх, і є індивідуальним,
суб'єктивним почуттям кожної людини,
лікаря, експерта. За відсутності їжі і
сторонніх запахів, може бути виявлений
етиловий спирт у крові 4.4 %0, і в сечі 4.3 %0.

Виявлені при дослідженні у
ОСОБА_5 міжуточний сірозний гепатит
мінімального ступеню активності,
дрібноосередкована паренхіматозна
жирова дистрофія печінки, є
початковими проявами хронічного
захворювання печінки та може свідчити
про часте вживання потерпілим спиртних
напоїв. Інших яких - небудь
патологічних змін внутрішніх органів,
характерних для хронічних захворювань,
при макроскопічному і мікроскопічному
дослідженнях у ОСОБА_5 не виявлено.

Визначення в акті
дослідження трупа того, що «…ліва
легеня спала…», свідчить про масивний
гемоторакс в лівій плевральній
порожнині « 1200 гр. темно - червоних
згустків крові і 400 мл. темної рідини
крові». Набряк легенів можливо
діагностувати як при макроскопічному
так і при мікроскопічному дослідженні,
в тому числі і за таких обставин.

Утворення набряку головного
мозку можливо в результаті забою
головного мозку і є однією з попередніх
ознак настання смерті.

Смерть ОСОБА_5 наступила від
сочетаної травми тіла, яка
супроводжувалася закритою черепно -
мозковою травмою із забитими ранами
обличчя, крововиливами під тверду та
м'які мозкові оболонки головного мозку,
закрита травма грудної клітини з
безліч переломи ребер, розрив грудного
відділу аорти, двостороннім
гемотораксом, забиті рана та садна
правої голені, яка ускладнилась
гострим малокров'ям внутрішніх
органів, набряком головного мозку та
легенів. З урахуванням характеру
травми смерть ОСОБА_5 настала через
короткий проміжок часу після отримання
вищевказаних тілесних ушкоджень, через
що розвиток больового шоку
малоймовірний.

Більш вірогідно, потерпілий
після отримання даних тілесних
ушкоджень до настання смерті, деякий
недовготривалий час знаходився у стані
втрати свідомості.

Висновок про те, що
«крововилив в м'які тканини з області
перелому ребер - строком давності не
менш 12 годин» свідчить про те, що
тілесні ушкодження утворились в період
часу не більш ніж 12 годин до настання
смерті ОСОБА_5 Мікроскопічні прояви в
області крововиливів в м'яких тканинах
людини, не змінюються після настання
смерті.

Концентрація етилового
спирту, що виявляється у рідинах,
органах і тканинах людини після
настання смерті і до початку
гнилістних проявів трупу, не
змінюється. Концентрація етилового
спирту у крові і сечі ОСОБА_5
визначалась за допомогою апарату
«газовий хроматограф». Відповідно до
проведених розрахунків ОСОБА_5 міг
вжити, не менш ніж за 3 години до
настання смерті 271.6 гр. етилового
спирту, або 679 гр. 400 алкогольних напоїв.

Для тяжкого алкогольного
сп'яніння характерні численні трупні
плями, різке повнокров'я внутрішніх
органів, повнокров'я та набряк судинних
сплетень, гіперемія слизової шлунку,
переповнення системи нижньої статевої
вени, але у зв'язку з характером травми
у гр. ОСОБА_5 та ознак швидкого настання
смерті з розвитком гострого малокров'я,
вищеперелічені ознаки отруєння
алкоголем нівелювалися.

Принципових розбіжностей між
результатами лабораторних досліджень
і даними дослідження трупа ОСОБА_5 не
виявлено. Для уточнення або проведення
повторного дослідження з метою
визначення концентрації етилового
спирту в організмі людини, від моменту
настання смерті до проведення
ексгумації може минути не більш 6
місяців.

З висновків комісійної
судово - медичної експертизи № 572 від
10.09.2007 року (т.7 а.с. 84-98) проведеної
експертами Головного бюро СМЕ МОЗ
України суд встановив, що яких - не будь
принципових розбіжностей між
результатами лабораторних досліджень
та даними дослідження трупа ОСОБА_5 не
виявлено.

Отже висновки експертів
Донецького обласного бюро СМЕ про те,
що причиною смерті ОСОБА_5 стала
«сочетана травма тіла, яка
супроводжувалася закритою черепно -
мозковою травмою, з забитими ранами
обличчя, крововиливами під тверду та
м'які мозкові оболонки головного мозку,
закрита травма грудної клітини з
множинними переломи ребер, розрив
грудного відділу аорти, двостороннім
гемотораксом, забита рана та садна
правої голені, яка ускладнилась
гострим малокров'ям внутрішніх
органів, набряком головного мозку та
легенів, можна вважати обґрунтованими.

На адресу суду експерт судово
- медичної експертизи МОЗ України
ОСОБА_37, надав роз'яснення (т.9 а.с.367), з
яких суд встановив, що останній цілком
і у повному обсязі підтримує зміст
підсумків, що викладені у висновку
експерта № 572 від 10.09.2007 р. щодо факту
смерті гр. ОСОБА_5

З інформації наданої
Донецьким обласним центром
гідрометеорології (т.1 а.с. 286)
встановлено, що 2.02.02 р. в м. Макіївка в
період з 1300 до 1400 години спостерігались
добрі погодні умови, а саме малохмарно,
без опадів, метеорологічна дальність
видимості 10 км., температура повітря 0-10
морозу, відносна вологість повітря
складала 70 %, стан дорожнього
покриття-сухе.

Батьки загиблого ОСОБА_5
акцентували увагу суду на висновку
комплексної судово - автотехнічної і
транспортно - трасологічної експертизи
№ 221 від 22.07.2002 р. (т.1 а.с. 114 - 115), які у
судовому засіданні підтримав експерт
ОСОБА_38 Згідно вказаних матеріалів
експертизи експерти дійшли висновку,
що покази водія ОСОБА_7 та пасажира
ОСОБА_8, здобуті на стадії досудового
розслідування про механізм дорожньо -
транспортної події, що мала місце 2
лютого 2002 року по вул. Донецьке шосе в м.
Макіївка, технічно неспроможні.

Проте даний висновок та
покази експерта ОСОБА_38 суд не приймає
до уваги, оскільки він спростовується
висновком судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
№ 1980/1981/1982 від 19.06.2003 р.(т. 2 а.с. 186-203), з
якої вбачається, що при виконанні
комплексної судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
№ 221, та відповідно на якій батьки
загиблого ОСОБА_5 формулювали свої
доводи, експерти НІЕКЦ при УМВС України
в Донецькій області вирішували лише
питання щодо технічної спроможності
показів водія автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_7
та свідка ОСОБА_8, проте на думку суду,
їх аргументація неможливості зайняття
автомобілем ВАЗ-2109 кінцевого положення
зафіксованого при огляді місця події
не переконлива. Інші поставлені
питання, зокрема № 2, 3, 7, вони
відмовились вирішувати без належної
аргументації причин такої відмови.

Спростовуючи висновки
експертизи № 221 експерти Київського
НДІСЕ відзначили, що автотехнічні і
транспортно - трасологічні експертизи
та дослідження по даній справі, які
раніше проводились співробітниками
Донецького НДІСЕ, в цілому виконані із
застосуванням чинних в експертній
практиці методик.

Аналогічний висновок
міститься і у висновку додаткової
комплексної судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної та
фототехнічної експертизи № 5542/5543/5544/5546
від 11.06.2004 р. (т.2 а. с. 186-203).

В матеріалах кримінальної
справи наявні матеріали
«автотехнічного висновку спеціаліста»
№ 304/07-2005 від 19.07.2005 р., які підписані
ОСОБА_39 (т. 6 а.с. 92-118), з урахуванням яких,
представники загиблого ОСОБА_5 також
обґрунтовували свою позицію, щодо
реабілітації загиблого сина.

Зокрема, особа, яка підписала
вказані матеріал, відзначила, що кут
взаємного розташування транспортних
засобів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109 в момент удару
(кут між продольними осями), виходячи із
загальної лінії зіткнення, складав
біля 8 градусів.

Автомобіль ВАЗ-2106 під
керуванням ОСОБА_5, рухаючись у
напрямку м. Макіївки, в момент
зіткнення знаходився на середині
проїжджої частини дороги з боковим
інтервалом біля 2.0 м. від правого краю.

Слід гальмування на місці
події, обірвався в момент удару і
належить автомобілю ВАЗ-2106. Точка
первинного контакту розташована на
відстані біля 1.4 м. від зафіксованої на
місці події дальнього краю плями
розсіювання скла автомобілів і на
відстані біля 3.2 м. від правого краю
проїжджої частини дороги.

Швидкість автомобіля ВАЗ-2106
до моменту зіткнення складала біля 43
км./год. Швидкість автомобіля ВАЗ-2106 під
керуванням ОСОБА_5 перед початком
гальмування складала біля 70 км./год.

Швидкість автомобіля ВАЗ-2109
під керуванням ОСОБА_7 до моменту
зіткнення складала біля 70 км./год.

Розрахункова сумарна
швидкість зближення транспортних
засобів в момент удару, з урахуванням
кута відхилення, складала біля 112
км./год. Ударна реакція, сила удару,
склала біля 14 т.

Покази водія автомобіля
ВАЗ-2109 ОСОБА_7 в частині напрямку руху
його автомобіля перед подією в бік м.
Макіївка, швидкості його руху перед
подією і застосуванні гальмування з
метою уникнення зіткнення технічно не
спроможні. З технічної точки зору, в
даному випадку, єдиний можливий
варіант зіткнення це: автомобіль марки
ВАЗ-2106 рухався в напрямку м. Макіївки,
автомобіль марки ВАЗ-2109 рухався в
напрямку м. Донецьк.

Автомобіль марки ВАЗ-2109 під
керуванням водія ОСОБА_7 в процесі руху
зі швидкістю не менше 70 км./год.
перетнув суцільну подвійну осьову
лінію, виїхав на зустрічну смугу, де
відбулося зіткнення з автомобілем
марки ВАЗ-2106, який рухався приблизно в 2
м. від правого краю проїжджої частини
дороги в гальмівному стані та даному
конкретному випадку в діях водія
ОСОБА_5 невідповідності вимогам ПДР
України не вбачається.

Проте, суд не приймає до уваги
та критично ставиться до вказаних
матеріалів «автотехнічного висновку
спеціаліста» № 304/07-2005 від 19.07.2005 р.
підписане ОСОБА_39, оскільки така особа
як ОСОБА_39 відсутня у списку
атестованих експертів України з
наданим правом проведення експертиз за
відповідною спеціалізацією.

До того ж, даний висновок не
відомо за яких підстав був долучений до
матеріалів кримінальної справи,
складанню висновку не передувало
складання уповноваженою посадовою
особою відповідного процесуального
документа (постанови про призначення
експертизи), перед проведенням так
званого «дослідження» ОСОБА_39 не
попереджався про кримінальну
відповідальність за дачу завідомого
неправдивого висновку, отже, такий
«висновок» не може вважатися судом
належним та достовірним доказом.

Також представники загиблого
акцентували увагу на висновках № 9-7/8
від 7.06.2006 р. повторної комісійної,
комплексної судово - автотехнічної і
транспортно - трасологічної експертизи
(т. 6 а.с. 18-39), з матеріалів яких
вбачається, що визначити експертним
шляхом якому з автомобілів, учасників
ДТП належать зафіксовані сліди юзу та
чи належать вони автомобілям марки ВАЗ
-2106 чи ВАЗ-2109 не є можливим.

В результаті зіткнення
автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ 2109 виникає
обертаючий момент спрямований за
напрямком руху годинникової стрілки, в
результаті чого система автомобілів
обертається за годинниковою стрілкою.
Вказаний механізм зіткнення цілком
підтверджується положенням
транспортних засобів після зіткнення.
В дорожньо - транспортній ситуації, що
розглядається, мало місце рух
автомобіля ВАЗ-2106 під керуванням водія
ОСОБА_5 в напрямку м. Макіївки
(Харцизьк), а автомобіля марки ВАЗ-2109 в
напрямку м. Донецька.

Зазначені висновки у
судовому засіданні підтримав експерт
ОСОБА_40

Проте, суд вказані висновки
та покази експерта ОСОБА_40 оцінює
критично та не приймає до уваги,
оскільки вони суперечать слідовій
інформації, зафіксованій в протоколі
огляді місця пригоди, де осип відламків
частин контактуючих автомобілів та
бруду розташовується ідентично біля
кожного з автомобілів, а також вказані
висновки спростовуються іншими
висновками криміналістичних
експертиз, які були досліджені судом, в
сукупності з комплексом доказів, у тому
числі показами потерпілого, свідків та
іншими матеріалами справи.

Як було зазначено вище,
потерпілий ОСОБА_7 показував, що він,
керуючи технічно справним автомобілем
НОМЕР_4, який належав ПП «Автопослуга»,
рухався з боку м. Донецька у напрямку до
м. Макіївка додому. В салоні керованого
ним авто знаходився пасажир ОСОБА_8,
який знаходився на передньому сидінні
авто. У зустрічному йому напрямку
рухався автомобіль НОМЕР_11, як йому
згодом стало відомо, під керуванням
ОСОБА_5, який перед зіткненням виїхав на
смугу зустрічного руху та рухався по
діагоналі. ОСОБА_7 став подавати як
світлові так і звукові сигнали, при
цьому став приймати праворуч. Водій
автомобіля марки ВАЗ-2106 ОСОБА_5 на ці
сигнали не реагував та продовжував
рухатися в його бік, при цьому,
швидкість не зменшував, він на скільки
мав можливості прийняв праворуч, але не
зміг уникнути зіткнення і внаслідок
удару його автомобіль відкинуло на
узбіччя праворуч між деревами.

В ході судового слідства
потерпілий ОСОБА_7 надавав стабільні,
послідовні та логічні покази і у
потерпілого не має підстав обмови
ОСОБА_5, тому суд вважає його покази
правдивими та достовірними.

Суд, вирішуючи питання
стосовно винуватості ОСОБА_5, дав
оцінку показанням свідка ОСОБА_8, які в
повному обсязі підтверджують покази
потерпілого ОСОБА_7 щодо ключових
обставин ДТП.

З показань свідка ОСОБА_26,
було встановлено, що 2.02.02 р. він, на
керованому автомобілі, рухався з боку
м. Донецька у напрямку центра м.
Макіївки. Попереду нього в попутному
напрямку рухався автомобіль марки
ВАЗ-2109 срібного кольору. Він бачив, як
водій автомобілю марки ВАЗ-2109 став
приймати праворуч до бордюру і бачив,
що у зустрічному напрямку зі сторони м.
Макіївки, почав різко виїжджати на
смугу руху автомобіль марки ВАЗ-2106, при
цьому будь - яких перешкод для водія
автомобіля ВАЗ-2106 на його смузі руху не
було. Після зіткнення автомобілів
відбулося біля правого бордюру за
напрямком руху автомобіля ВАЗ-2109, який
від удару відкинуло та вказане авто
зупинилось між деревами задньою
частиною.

Покази свідка ОСОБА_26 логічно
узгоджуються з показами потерпілого
ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 щодо ключових
обставин ДТП.

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24, які
рухалися паралельно траси у якості
пішоходів підтвердили напрямок руху
обох автомобілів ВАЗ-2106 та ВАЗ-2109 в бік
м. Донецька та центра м. Макіївки
відповідно, а перед зіткненням чули
характерні звуки гальмування.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які
в якості понятих приймали участь під
час огляду місця події, яке мало місце
2.02.2002 р. підтвердили, що розташування
автомобілів відображено в протоколі
вірно, також гальмівний слід вів до
автомобіля марки ВАЗ-2109, а гальмівний
слід у автомобіля марки ВАЗ-2106
відсутній і до початку гальмівного
сліду були помітні характерні для
шипованої гуми подряпини на асфальті,
яка була встановлена на колесах
автомобіля марки ВАЗ-2109.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив
суду, що в його присутності транспортні
засобі після ДТП ніхто не пересував, і
від сторонніх людей не було
встановлено, що автомобіль марки ВАЗ-2109
рухався у напрямку центру м. Макіївка, а
автомобіль марки ВАЗ-2106 у напрямку м.
Донецьк.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16
також показали що у їх присутності
автомобілі на місці ДТП ніхто не
пересував та не зрушував.

Даючи оцінку показам свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_26, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, а також
ОСОБА_41, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_42 та
інших, суд дійшов однозначного
висновку, про те, що у вказаних свідків,
по даній кримінальній справі, ніякої
зацікавленості обмови ОСОБА_5 не має,
тому показання всіх цих осіб у
сукупності з другими, дослідженими у
судовому засіданні доказами, суд також
знаходить правдивими та достовірними.

Доводи представників
загиблого підсудного в частині того,
що свідок ОСОБА_12, який виступав в
якості понятого по справі є родичем
свідка ОСОБА_16, у зв'язку з чим, його
покази можуть розцінюватися
неправдивими та незаконними, є
неспроможними, оскільки відповідно до
ст. 127 КПК України (в редакції 1960 року),
понятим не може бути потерпілий, родич
потерпілого, підозрюваного,
обвинуваченого, а також не може бути
працівником ні органу дізнання, ні
досудового слідства.

В ході судового слідства не
було встановлено, що ОСОБА_12 є
працівником міліції, а також родичем як
потерпілого, так або підозрюваного та
обвинуваченого, тому його покази суд
вважає правдивими.

До цього ж, при наданні
свідчень останній попереджався про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивих свідчень.

Доводи представників
загиблого ОСОБА_5 про наявність у
потерпілого ОСОБА_7, станом на 2.02.02 р.
трудових відносин із спецпідрозділом
«Барс», не вказують на інший механізм
дорожньо - транспортної пригоди, який
було встановлено органом досудового
слідства та суду, враховуючи ще й те, що
останні, відповідно до наказів про їх
звільнення з ВДСО «Барс», були
звільнені 1.02.2002 року на підставі
поданих заяв. (т. 4 а.с. 250, 284, 323-324).

В ході судового слідства суд,
вислухавши версію представників
загиблого ОСОБА_5 та їх доводи,
аналізуючи всі докази в їх комплексі та
сукупності вважає, що дії водія ОСОБА_5
знаходилися у причинному зв'язку з
виникненням та настанням ДТП і не
відповідали вимогам п. п. 10.1, 11.4 ПДР
України.

На це об'єктивно вказує
висновок спеціаліста - автотехніка №
958/19 від 26.03.2002 р., відповідно якого, в
початковий момент контакту автомобіль
ВАЗ-2109 рухався по своїй смузі в
продольному напрямку, а автомобіль
марки ВАЗ-2106, який рухався у
зустрічному напрямку, виїхав на
зустрічну смугу руху. У даному випадку
мало місце зустрічне косе, блокуюче,
ексцентричне зіткнення зазначених
автомобілів, внаслідок якого відбулося
їх розвертання проти годинникової
стрілки за ходом руху автомобілів,
після чого вони зайняли положення, що і
відображено в протоколі огляду місця
події.

На це також вказує висновок
комплексної судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
№3089/18-3081/19 від 23.09.2002 року, відповідно до
якого після моменту первинного
контакту обидва автомобілі в
результаті обертаючого моменту
перемістилися проти годинникової
стрілки на чверть обороту і зайняли
положення поперек проїзної частини,
один навпроти одного, як вказано в
протоколі огляду місця події та схемі
до нього.

Результати проведених
досліджень виключили можливість
зворотного руху автомобілів ВАЗ-2106 у
напрямку Донецьк-Макіївка, а
автомобіля ВАЗ-2109 у напрямку
Макіївка-Донецьк, тому слід
гальмування не може належати
автомобілю ВАЗ-2106. Показання
потерпілого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_8, в
частині механізму ДТП, виявлених на
автомобілях пошкодженнях і місці події
слідах, з технічної точки зору сумнівів
не викликають. В діях водія автомобіля
марки ВАЗ-2109 ОСОБА_7 невідповідностей
вимогам ПДР України, які б знаходилися
в причинному зв'язку з настанням події
не вбачається. Дії водія автомобіля
марки ВАЗ-2106 ОСОБА_5 не відповідали
вимогам п.10.1 ПДР України, створювали
умови для настання події і знаходилися
в причинному зв'язку з настанням події.

Вказані висновки експерт
ОСОБА_43, у повному обсязі підтвердив у
судовому засіданні.

Слід зазначити, що на момент
проведення експертизи експерт ОСОБА_43
мав повне право на проведення
вказаного виду досліджень за
спеціальністю «транспортно -
трасологічні дослідження», яке було
надано йому на підставі рішення
експертно - кваліфікаційної комісії
Донецького науково - дослідницького
інституту судових експертиз 25 січня 2002
року. Крім того, стосовно даного
експерта слідчим було винесено
постанову на підставі ст. 6 п.2 КПК
України про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_43, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу злочинів, передбачених ст. ст. 384,
385 КК України, і вказана постанова
набрала законної сили.

Також версію досудового
слідства об'єктивно підтверджує
висновки судово - автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертизи
№ 1980/1981/1982 від 19.06.2003 р. які визначили,
обставиною, що послужила аварійній
обстановці та ДТП, з технічної точки
зору став виїзд автомобіля ВАЗ-2106 на
зустрічну смугу руху, а саме
невідповідність дій водія ОСОБА_5
вимогам п. 11.4 ПДР України, що також
підтвердили матеріали висновків
додаткової комплексної судово -
автотехнічної експертизи та
транспортно - трасологічної,
фототехнічної експертизи № 5542/5543/5544/5546
від 11.06.2004 р., автотехнічної та
транспортно - трасологічної експертиз
№ 2979/3309 від 23.05.2007 р. та № 10868 від 19.06.2008
року.

З урахуванням цього доводи
представників загиблого ОСОБА_5 є
неспроможними, оскільки по вказаній
справі було проведено ряд експертиз з
урахуванням первісних даних всіх
учасників ДТП, та у даному випадку, в
повному обсязі з'ясувались всі
обставини ДТП.

Доводи представників
загиблого про те, що акт судово -
хімічного дослідження № 11 від 4.02.2002 р.,
складений експертом ОСОБА_44 є
незаконним з тих підстав, що останнім
не заповнені всі графи, не вказано
розрахунок і акт не підтверджується
додатком, а також 2-ма хроматограмами та
колібровочним графіком, суд вважає
необґрунтованими, оскільки
представники загиблого не надали суду
достатньо аргументованих доводів його
незаконності, а відповідних порушень з
боку експерту органами досудового
слідства встановлено не було.

У той же час, суд вважає за
необхідне відзначити, що судом був
досліджений лист начальника ВДАІ
Макіївського МУ УМВС України в
Донецькій області Рубцова, згідно
якого судом було встановлено, що
раніше, а саме 13 листопада 2000 року
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в м.
Макіївка за керування транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння,
за що, відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП 21
листопада 2000 року останнього було
притягнуто до адміністративної
відповідальності та на останнього було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штраф у у розмірі 260 гривень. (т.1
а.с. 190)

Наведене вказує суду про
певну системність в поведінці ОСОБА_5
щодо порушення вимог ПДР України та
керування транспортними засобами у
стані алкогольного сп'яніння, оскільки
останній після притягнення до
адміністративної відповідальності для
себе не зробив певних висновків та
знову допустив порушення вимог ПДР
України, але вже тяжкими та
незворотними наслідками.

Також, в ході судового
слідства була оглянута кримінальна
справа 22-4064 порушена за ознаками
злочину, передбаченого за ст. 185 ч. 1 КК
України, за фактом крадіжки чужого
майна (матеріальних цінностей, які
належали ОСОБА_5.)

В рамках розслідування
вказаної справи 5.09.2003 р. винесено
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_41,
ОСОБА_16, ОСОБА_45 на підставі п.2 ст.6 КПК
України. Дана постанова набрала закону
силу і в подальшому не оскаржувалася.

12.12.2003 р. прокурором м.
Макіївки винесено постанову про
порушення кримінальної справи за
фактом таємного викрадення чужого
майна, грошових коштів ОСОБА_5 в сумі 244
гривні 99 копійок, за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

18.06.2007 р. було винесено
постанову про зупинення досудового
слідства по кримінальній справі та
рішення по вказаній справі до
теперішнього часу не прийнято та
винного не встановлено.

Крім того, судом встановлено,
що 4.05.2007 року на підставі ст. 6 п.2 КПК
України ухвалено постанову про відмову
в порушенні кримінальної справи
відносно судового експерта Донецького
НДІСЕ ОСОБА_27 за ст. ст. 384, 385 КК України
(т.6 а.с. 79-80)

20.07.2006 р. на підставі п.2 ст.6
КПК України ухвалено постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно слідчого - ОСОБА_10 за
ст. ст. 364, 366, 367, 374, 396 КК України (т.6
а.с.211-219).

31.08.2010 р. ухвалено постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_7 за фактом
скоєння ним ДТП за ч.2 ст. 286 КК України
на підставі п.2 ст.6 КПК України.
Представниками загиблого ОСОБА_5
вказані постанови не оскаржені та
набрали законної сили. (т.8 а.с. 185-191).

Таким чином, суд вважає, що
вина ОСОБА_5 у вчинені злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України була
у судовому засіданні доведена повністю
та його дії вірно кваліфіковані за
вищевказаною нормою Закону, оскільки
ОСОБА_5 допустив порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, внаслідок
чого потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення правил безпеки
дорожнього руху з боку ОСОБА_5 були
допущені у стані алкогольного
сп'яніння, що обтяжує відповідальність,
але оскільки винна особа померла, то
суд вважає у даній справі не призначати
покарання винній особі.

Речові докази по справі: одяг
ОСОБА_5 (куртку, жакет, сорочки, брюки,
плавки, шкарпетки,туфлі), необхідно
передати за належністю родині ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Переднє ліве та заднє колесо
автомобіля марки ВАЗ-2106, передати за
належністю родині ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
ОСОБА_9

Автомобіль марки ВАЗ-2109 д/н
НОМЕР_2 та переднє ліве колесо даного
автомобіля передати за належністю ПП
«Автопослуга», копію журналу обліку
прийому хворих до стаціонару по МЛ № 1
м. Макіївка необхідно залишити в
матеріалах кримінальної справи.

Цивільний позов по справі не
заявлявся.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,

З
А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, не призначаючи покарання
винній особі за даною нормою Закону у
зв'язку з її смертю.

Речові докази по справі: одяг
ОСОБА_5 (куртку, жакет, сорочки, брюки,
плавки, шкарпетки, туфлі), необхідно
передати за належністю родині ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Переднє ліве та заднє колесо
автомобіля марки ВАЗ-2106, передати за
належністю родині ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
ОСОБА_9

Автомобіль марки ВАЗ-2109 д/н
НОМЕР_2 та переднє ліве колесо даного
автомобіля передати за належністю ПП
«Автопослуга», копію журналу обліку
прийому хворих до стаціонару по МЛ № 1
м. Макіївка необхідно залишити в
матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд м.
Макіївки протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: