Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007
року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого
судді - Устіченко К.І. при секретарі - Себестьянській І.П.3 участю прокурора - Коновалова В.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця сЛьвово Бериславського району Херсонської області, українця,
громадянина України, з середньо
освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, не військовозобов'язаного, мешканця с.
Тамарине Снігурівського
району Миколаївської області,

за ст.
162 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2007 року біля 23-00 год. в с.
Тамарине Снігурівського району Миколаївської області підсудний ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, з метою викрадення чужого
майна шляхом виставлення вхідних дверей ,
незаконно проти волі власника проник до приміщення літньої кухні
домоволодіння потерпілого ОСОБА_2,
звідки таємно викрав бензопилу „Дружба-4 М", спричинивши потерпілому шкоду в сумі 500 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 у судовому засіданні винним
визнав себе повністю. Суду пояснив, що
11 лютого 2007 року вечірнього часу зайшов до потерпілого додому . Встановивши, що потерпілий відсутній , проник через двері в літню кухню, таємно викрав бензопилу, яку
через два дні повернув потерпілому. Просив суд слухати справу без дослідження
доказів.

На
підставі ч.3 ст. 299 КПК України та згодою учасників процесу
суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи
оскільки вони ніким не оспорюються, а
винність підсудного у вчиненні злочину підтверджена, окрім його особистих зізнань, доказами,
вказаними в обвинувальному висновку.

Суд
кваліфікує дії підсудного за ч.1
ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи до
іншого володіння особи.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, вчинено злочин
невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується
позитивно, раніше не судився, у вчиненому злочині визнав себе винним і
розкаявся.

Як
обставина, що обтяжує відповідальність -
вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

Суд
вважає, що виправлення підсудного
можливе і без ізоляції його від суспільства,
а тому застосовує до нього
ст. ст. 75, 76
КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєні злочину передбаченого ч.1
ст. 162 КК України і призначити
покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим терміном на один рік.

Згідно ст. 76
КК України покласти на засудженого слідуючі обов"язки:

1.
Без дозволу органу кримінально - виконавчої системи не
виїжджати за межі України;

2.
Повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;

3. Періодично з"являтися для реєстрації в
органи в кримінально - виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може
бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через місцевий

суд протягом
15-ти днів з моменту його проголошення.