Справа № 1-71 2008 рік
ВИРОК

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 року
Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі:
головуючої-судді Марчук В.С.

при секретарі Тетерук
Т.В.

з участю прокурора Богуцького О.А.

розглянувши
у відкритому засіданні в залі суду в місті Іллінці справу про обвинувачення
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кошлани Оратівського району Вінницької
області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України. Освіта середня,
судимого 22.03.2000 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ч.3
ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1
рік та штрафом у розмірі 200 грн. в силу ст. 45 КК України 1960 року;
14.06.2001 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ч.3 ст. 81 КК
України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 20.11.2003 року
умовно-достроково на 11 місяців і 18 днів; 2 листопада 2007 року Іллінецьким
районним судом Вінницької області по ч.1 ст. 129 КК України до 3 місяців
арешту, який відбуває з 19.01.2008 року; не одруженого, але такого, що
перебував у фактичному шлюбі; не працюючого,

по ч.1
ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_1. 22 листопада 2007 року біля 20-ї год. вАДРЕСА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час раптово виниклої сварки зі своєю
співмешканкою ОСОБА_2, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс
останній декілька ударів кулаком в обличчя та в область тулуба, чим заподіяв
ОСОБА_2. тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей та закритого
перелому 9 -го ребра справа і даний перелом відноситься до середньої тяжкості
тілесних ушкоджень що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я.

У судовому засіданні підсудній частково визнав вину в інкримінованому
злочині та пояснив, що він дійсно побив 22.11.07 року свою співмешканку на
грунті ревнощів; бив по голові та по тулубу, в тому числі вдарив один раз ногою
в правий бік. Коли ОСОБА_2 знепритомніла він перестав бити, підняв її, взявши
на руки і положив на ліжко. Більше не бив. На другий день, ранком ОСОБА_2.
жалілася на біль у правому боку. Крім ОСОБА_1. її ніхто не бив, коли вони
прийшли з гостей додому, то ОСОБА_2 ні на які болі не жалілася, аж доки він її
не побив.

Крім часткового визнання вини підсуднім в судовому засіданні, його вина
підтверджується визнавальними показами на досудовому слідстві на а/с 24;
показами потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2. підтвердила, що її співмешканець ОСОБА_1. 22.11.07 року в гостях у своєї
сестри ОСОБА_3., де вони були обоє, приревнував її і став бити, але сестра
розборонила. Прийшовши додому біля 18 год., він продовжив сварку і знову став
бити по різних частинах тіла руками та ногами. При ударі ногою в правий бік
вона відчула гострий біль. На ранок цей біль Посилився і коли її 25.1.07 року
доставили у лікарню, то там було вияснено, що зламане ребро.

Свідок ОСОБА_3. підтвердила, що ОСОБА_1. 22.11.07 року у неї в дома бив
свою співмешканку на грунті ревнощів. Що було у них вдома, їй не відомо. Але коли ранком 23.11.07
року вона прийшла до них додому, то побачила, що ОСОБА_2. була вся в синяках і
жалілася, що болить у правому боку. При цьому ОСОБА_2 розказала їй, що це її
побив ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_4. вказала, що коли вона прийшла 23.11.07 року до своєї дочки
ОСОБА_2. то та була дуже побита, жалілася на біль у правому боку і розповідала,
що це її побив ОСОБА_1.

Ще підтверджується вина підсуднього рапортом про госпіталізацію ОСОБА_2.
(а/с 2); висновком експерта № 520 на а/с 10 про те, що у ОСОБА_2. мали місце
ушкодження у вигляді синців навколо обох очей та закритого перелому 9-го ребра
справа, який відноситься до категорії середніх тілесних ушкоджень, які
спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я (а/с 10); іншими матеріалами справи.

Що стосується вказаної у висновку експерта дати можливої отримання тілесних
ушкоджень - 23.11.07 р. то в судовому засіданні і підсудній, і потерпіла
підтвердили, що це помилка тому, що 23.11.07 року ОСОБА_2 уже була побита і ці події відбулися не 23, а
22.11.07 року.

Таким чином, оцінивши досліджені докази у сукупності, суд вважає
встановленим, що своїми діями підсудній вчинив злочин, який слід кваліфікувати
по ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,
тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Визнаючи вину частково, підсудній своїми показами фактично визнав вину
повністю, ці покази співпали зі всіма дослідженими доказами.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, особу винного, який негативно характеризується перебуває на обліку
як хронічний алкоголік, раніше тричі судимий.

Також суд враховує таку пом'якшуючу обставину, як щире каяття підсуднього у скоєному та обтяжуючу
обставину - вчинення злочину особою , яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння.
І суд вважає, що виправлення ОСОБА_1. не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому остаточне покарання йому слід обрати за правилами ст. 71 КК
України - за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за новим
вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Слід обрати ОСОБА_1. запобіжний захід взяття під варту з зали суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним та призначити покарання по ч.1 ст. 122 КК України два роки
позбавлення волі.

Застосувавши
ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю вироків
- два роки і один місяць позбавлення волі у кримінально виконавчій установі.
Запобіжний захід обрати взяття під варту з залу суду.

Строк
відбуття покарання рахувати з 28 лютого 2008 року - з часу взяття під варту.

На
вирок протягом 15 діб з часу його проголошення, а для засудженого - з часу
отримання копії вироку, може бути подана
апеляція.

Суддя: /підпис/

Вірно:

Суддя Іллінецького

районного суду
В.С. Марчук