Справа № 1-49 / 2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2008 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А.І. КОСТЕНКО

при секретарі - В.І.
ОКОЛІТА

з участю
прокурора - М.В.
КЛИМЕНКА

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про
обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1уродженки та жительки с. Молодецьке
Маньківського району, Черкаської області, вул. Леніна, українка, громадянка
України, освіта середня, приватного підприємця, одружена, на утриманні
неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

- у вчиненні
злочинів, передбачених ст.172 ч.1, ст.366 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудня ОСОБА_1
будучи приватним підприємцем з 19.08.2004р. по даний час, в порушення вимог
ст.ст. 21,24,24-1 та 48 Кодексу Законів про Працю України, згідно яких «у разі укладання трудового договору між
працівником та фізичної особою, фізична особа повинна у тижневий строк з
моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у
письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого
проживання та трудова книжка ведеться у всіх працівників, які працюють у
фізичної особи понад п'ять днів», однак всупереч вказаному, ОСОБА_1 при
прийнятті на роботу з 20.12.2007 року грОСОБА_2, на посадупродавця-бармена
кафе-бару «Надія» с. Молодецьке, Маньківського р-ну, не уклала з останньою
трудовий договір та не оформила на неї трудову книжку, що призвело до не
нарахування їй трудового стажу та повної відсутності соціальних та трудових
гарантій найманих працівників.

Крім того, вона же, будучи приватним підприємцем з 19.08.2004р по даний час, і являючись службовою
особою, остільки виконувала адміністративно господарські обов'язки і мала у
своєму підпорядкуванні чотири найманих особи - продаців магазину, 10.01.2008
року та 21.04.2008 року, надала два щоквартальні звіти за формою ДФ до ДПІ в
Маньківському районі, про податкові розрахунки сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників податків і отриманого з них податку суб'єктом
господарської діяльності, в які внесла
завідомо неправдиву інформацію про кількість найманих працівників, так вона не
вказала у вказаних формах звітності, те що гр. ОСОБА_2. працює в кафе-барі
«Надія» в с. Молодецьке Маньківського району, Черкаської області з
20.12.2007 року по квітень 2008 року. В результаті внесення до вищевказаної
форми звітності неправдивої інформації щодо кількості найманих працівників,
державним інтересам була завдана істотна шкода у вигляді ненадходження
обов'язкових платежів до бюджету та фондів, які мали утримуватись з заробітної
плати гр. ОСОБА_2. та доходу
приватного підприємця ОСОБА_1

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою визнала повністю, та
пояснила, що 19.08.2004р вона зареєструвалася приватним підприємцем і почала
здійснювати підприємницьку діяльність в с. Молодецьке, Маньківського району,
Черкаської області. У вказаному селі вона орендує приміщення в кафе-магазині
«Надія». У вказаному кафе-магазині продаються продукти харчування та горілчана
продукція. Для здійснення підприємницької діяльності вона наймає людей. Так
20.12.2007 року вона прийняла на роботу на посаду продавця-бармена ОСОБА_2.,
жительку с. Молодецьке, Маньківського району, Черкаської області. Коли вона
брала останню на роботу, то з нею трудового договору не було укладено, запис в
трудовй книжці про те, що ОСОБА_2. працює в кафе-магазині «Надія»
продавцем-барменом, вона не робила. За усною домовленістю з останньою, сума
заробітної плати складала 500 грн., заробітна плата виплачувалась щомісячно на
початку місяця. У зв'язку з тим, що окрім ОСОБА_2. в неї маються ще наймані
працівнки, у ІV кварталі в неї було офіційно зареєстровано двоє, а у І
кварталі 2008 року було четверо, вона щоквартально здавала податкової інспекції
форму звітності 1ДФ. У вказаній формі звітності, зазначається кількість
найманих працівників, сума виплаченої їм заробітної плати та сума утриманого з
них податку. Зазначену форму звітності вона складала сама особисто. Так, нею до
форми звітності 1ДФ у січні 2008 року та квітні 2008 року було внесено завідомо
неправдиву інформацію щодо кількості найманих працівників, суми виплаченої їм
заробітної плати та суми утриманого з них податку, оскільки у вказаній формі
звітності не було зазначено, що внеї на той час працювала гр. ОСОБА_2.

Вина підсудної
підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження
яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було
визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під час судового слідства з
занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та
істинності їх позицій у суді не виникло.

Суд вважає, що
пред'явлене ОСОБА_1обвинувачення доказане повністю, зібраними по справі
доказами, перевіреними в порядку, встановленому ст. 299 КПК України. Дії ОСОБА_1
суд кваліфікує:

за ст. 172 ч.1 КК України, як грубе порушення
законодавства про працю;

за ст. 366 ч.1 КК України як, службове
підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1.
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, позитивну характеристику
за місцем проживання та роботи, те що вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин покарання і вважає за
необхідне призначити покарання:

ОСОБА_1

У вигляді
штрафу, при цьому суд рахує за необхідне не застосовувати до неї додаткове
покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю на підставі ст.69 КК України, беручи до уваги те, що за місцем
проживання підсудня характеризується позитивно, вчинила злочин вперше та
невеликої тяжкості, розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю
злочину.

Як обставини, що
пом'якшують покарання підсудної ОСОБА_1, суд вважає її щире каяття у
вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

При остаточному призначенні
покарання слід керуватись ст. 70 КК України

Речових доказів
по справі немає.

Судових витрат
по справі немає.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1визнати
винною у скоєні злочинів, передбачених ст. 172 ч. 1 КК України, ст. 366 ч.1 КК
України і призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.
172 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

- за ч. 1 ст.
366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу в розмірі
850 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити за
даним вироком покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. без позбавлення
права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Міру запобіжного
заходу - підписку про невиїзд скасувати.

На вирок може
бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через
Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І.
КОСТЕНКО