Єдиний унікальний номер 234/9214/15-к
Номер провадження 11-сс/775/110/2015

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року місто Артемівськ

Колегія суддів судової палати з розгляд кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 червня 2015 року, якою у кримінальному провадженні № 0001185 задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління нагляду за додержанням законів ОС АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

22 червня 2015 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів ОС АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР» у травні 2015 року військовослужбовці НОМЕР_1 окремої механізованої бригади Збройних сил України створили схему переміщення вантажних автомобілів із забороненими товарами на ввезення на тимчасово окуповану територію України.

Так, що в кінці травня 2015 року ОСОБА_6 за попередньою змовою із командиром 1 батальйону НОМЕР_1 ОМБР майором ОСОБА_7 із позивним « ОСОБА_8 », сприяючи діяльності терористичної організації «ДНР», організували переміщення заборонених до ввезення товарів через взводний опорний пункт №2804, який знаходиться селі Славне Маріїнського району Донецької області на тимчасово окуповану територію, при цьому, останні розподілили ролі та узгодили винагороду за переміщення даних автомобілів із товарами.

ОСОБА_6 здійснював пошук осіб, що мають у власності чи користуванні вантажні транспортні засоби та переміщують заборонені вантажі (товари) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей на тимчасово окуповану територію, а ОСОБА_7 забезпечував їх безперешкодний проїзд шляхом віддання команд підлеглому особовому складу який ніс службу щодо пропуску автомобілів через взводний опорний пункт № НОМЕР_2 , який знаходиться в селі Славне Маріїнського району Донецької області.

16 червня 2015 року ОСОБА_6 за попередньою змовою із командиром 2 роти 1 батальйону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади із позивним « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_7 організував проїзд 9 вантажних автомобілів із забороненими вантажами вагою 20 тонн товару кожен та один мікроавтобус через опорний пункт № 2802. З цією метою, о 00.10 годин 19 червня 2015 ОСОБА_6 приїхав у село Єлизаветівка Маріїнського району Донецької області, зібрав колону із 9 великогабаритних автомобілів з номерними знаками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та 1 мікроавтобус із товарами та вирушили через опорний пункт №2802. На виїзді з села Новомихайлівка Маріїнського району ОСОБА_6 та транспортні засоби були зупинені співробітниками Державної прикордонної служби та СБ України.

Під час огляду вантажного сідлового тягача Е марки «DAF» модель «ТЕ 47», державний номер НОМЕР_5 , 2006 року випуску, жовтого кольору з напівпричепом Н/ПР-Самоскид-Е марки «SCHMITZ» модель «S01», державний номер НОМЕР_12 , 2002 року випуску, сірого кольору, було встановлено, що зазначений транспортний засіб, переміщував на неконтрольовану територію заборонений вантаж, а саме 20500 кг. картоплі. Вказаний транспортний засіб з причепом та вантажем, опечатаний пломбою з назвою «Геркулес» зберігається на контрольному пункті вїзду-виїзду «Курахове».

Відповідно до реєстрації транспортного засобу НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , зазначений тягач з напівпричепом належать ОСОБА_5 .

В провадженні слідчих Генеральної прокуратури України знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001185 від 19 червня 2015 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, що кваліфікується за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.332-1 КК України.

20 червня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що кваліфікується за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.332-1 КК України.

24 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління нагляду за додержанням законів ОС АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про арешт майна.

З ухвалою не погодилась ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, оскільки вона постановлена з порушенням кримінально-процесуального закону. Зазначає, що вона не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, що несе відповідальність за шкоду завдану особою, що несе цивільну відповідальність за шкоду завдану особами, що скоїли суспільно-небезпечне діяння, а є власником вищезазначеного тягача та причепа до нього. Причетність її до злочинів, які скоїв ОСОБА_6 , не доведена, а тому не було підстав для арешту її майна. Слідчий суддя посилається на протокол огляду транспортного засобу, проте в ухвалі не вказано в якому місці, на якій ділянці дороги було здійснено огляд транспортного засобу. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що вона не була обізнана про розгляд справи.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що клопотання про накладення арешту розглядалося слідчим суддею без повідомлення ОСОБА_5 , копія ухвали останній не надавалась.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно відновити, тому що він дійсно був пропущений апелянтом з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних про те, що ОСОБА_6 з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, порушив порядок в*їзду на тимчасово окуповану територію України, сприяв діяльності терористичної організації.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, санкція ч.2 ст.332-1 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації транспортних засобів, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню.

Такі висновки колегія суддів вважає обґрунтованими та законними, оскільки з матеріалів судової справи вбачається наявність достатніх підстав вважати, що арештований вантажний тягач з напівпричепом був підшуканий та використаний як засіб вчинення злочину, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. За таких обставин слідчий суддя дійшов правильних висновків про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту цього вантажного тягача з напівпричепом.

Доводи ОСОБА_5 щодо безпідставності та незаконності арешту її майна, не ґрунтуються на законі, оскільки ст.170 КПК України не забороняє суду накладати арешт на майно осіб, що не є підозрюваними, обвинуваченими або такими, що несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану злочином.

Безпідставні й доводи апелянта щодо не наведення судом критеріїв перелічених у частині 2 ст.167 КПК України, оскільки в ухвалі прямо зазначені обставини, за яких вантажний тягач з напівпричепом використовувався підозрюваним для пересування до місця вчинення злочину та перевезення вантажів.

Також не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не вказано в якому місці та на якій ділянці дороги було проведено огляд транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не вказують на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 395, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 червня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління нагляду за додержанням законів ОС АТО Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: