печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8556/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколіт» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколіт» ОСОБА_3 , про скасування арешту грошових коштів підприємства, застосованого відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідством не виконано обов`язку, щодо доказування існування обґрунтованої підозри стосовно вчинення підприємством або посадовими особами підприємства кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 212 КК України та є свідченням, що арештом коштів підприємства не може бути виконане будь-яке завдання, що ставить слідство на меті в рамках кримінального провадження. Крім того, жодних доказів, що об`єктивно свідчили б про фіктивність чи причетність ТОВ «Миколіт» до протизаконної діяльності слідством не надано. Посадовими особами ТОВ «Миколіт» не пред`явлено підозри у вчинені злочинів, щодо яких ведеться слідство, не дивлячись на те, що з моменту арешту коштів пройшло майже два місяці. Про наявність кримінального провадження стало відомо виключно через арешт коштів на рахунках. Отже, у порушення ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України арешт коштів ТОВ «Миколіт» проведений без належного обґрунтування та доказів того, що підприємство причетне до здійснення будь-якої незаконної діяльності. Крім того, арешт коштів підприємства є грубим втручанням в господарську діяльність, що заборонено законом.

Особа, що подала клопотання, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Слідчий ГСУ МВС України до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. У заяві поданій на адресу суду просив розгляд клопотання проводити у відсутність слідчого.

За вказаних обставин, слідчим суддею визнано можливим розгляд клопотання у відсутність особи, яка подала клопотання та слідчого.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Судовим розглядом встановлено. що Головним слідчим управлінням МВС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 07.02.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Забезпечуючи кримінальне провадження, з метою досягнення дієвості провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотаннями про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Миколіт» в ПАТ « Банк «Київська Русь».

Ухвалою слідчого судді від 19 січня 2015 року клопотання задоволено та накладено арешт на рахунки ТОВ «Миколіт» в ПАТ «Банк «Київська Русь».

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, яка передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволені клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання про арешт грошових коштів «ТОВ «Миколіт», слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт майна, те, що зазначені рахунки використовуються вказаною групою осіб для обготівковування коштів, отриманих внаслідок незаконного проведених фінансово-господарських операцій з підприємствами-контрагентами, їх легалізації, проведення з ними фінансових операцій, а також, що кошти, розміщені на банківських рахунках, перелічених вказаних у клопотанні суб`єктів господарської діяльності є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошенням підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту майна.

Тому, доводи, особи, що подала клопотання директора ТОВ »Миколіт» про те, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на рахунки підприємства, оскільки в рамках даного кримінального провадження підозру про вчинення кримінального правопорушення нікому із учасників ТОВ «Миколіт» не пред`явлено, є безпідставними.

Щодо тверджень стосовно того, що втручання у діяльність ТОВ «Миколіт», шляхом накладення арешту на грошові кошти призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності товариства в повній мірі не обґрунтовані, оскільки такі докази у матеріалах провадження відсутні та директором ТОВ «Миколіт» не доведені.

Аналізуючи обставини, що встановлені під час судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт накладений на рахунки ТОВ «Миколіт» ухвалою слідчого судді від 19 січня 2015 року є правомірним.

З урахуванням викладеного, клопотання директора ТОВ «Миколіт» про скасування арешту майна слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколіт» ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1