Справа 10-215 Головуючий у суді І інстанції Мельник В.В.
Категорія ст. 375 ч. 2 КК Доповідач у суді II інстанції Лещенко P.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року. Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого - судді Зубка К.А., суддів Лещенка P.M., Ремеза П.М., за участю прокурора
Волошина Є.М., розглянула у
відкритому судовому засіданні
у м. Кіровограді
апеляцію прокурора
Ленінського району м.
Кіровограда на постанову
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 серпня 2007 року, якою
задоволено скаргу ОСОБА_1. на постанову прокурора Ленінського району м.
Кіровограда від 10 травня
2007 року, скасовано
зазначену постанову про
порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого
ст. 375 КК України, за фактом постановления третейським суддею
завідомо неправосудного
рішення, та відмовлено в
порушенні справи за
ознаками злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 375 КК України, за фактом постановления
третейським суддею завідомо
неправосудного рішення, що потягло тяжкі наслідки.

ОСОБА_1звернувся
до Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою в якій просить
скасувати як незаконну постанову прокурора Ленінського району м. Кіровограда
від 10.05.2007 року про порушення кримінальної справи №77-265 за ознаками
злочину передбаченого ч. 2 ст. 375 КК
України, за фактом постановления суддею
третейського суду завідомо неправосудного рішення, що потягло тяжкі наслідки,
посилаючись на те, що прокурор при винесенні даної постанови проігнорував
вимоги ч. 2 ст. 98 КПК України та порушив кримінальну справу за фактом постановления суддею третейського суду завідомо неправосудного рішення, хоча
знав, що дане рішення винесено ним, ОСОБА_1., як третейським суддею, та що в
його діях, як фізичної особи, відсутні
будь-які ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
Крім того, вважає, що суб'єктом даного злочину є лише професійні судді, народні засідателі та присяжні, при здійсненні
ними правосуддя, а відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські
суди» третейський суддя є фізичною особою, яка обирається чи призначається
сторонами, а тому не є посадовою особою та суб'єктом зазначеного злочину. Також
вказує в своїй скарзі, що суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, характеризується тільки
прямим умислом, але прокурор в своїй постанові не зазначив на підставі
яких даних був зроблений висновок що

2

він усвідомлював суспільно
небезпечний характер свого діяння, передбачав суспільно-небезпечні наслідки
своїх дій та бажав їх настання. Так як при укладанні договору купівлі-продажу
неповнолітня ОСОБА_2. сама, з дозволу своїх
батьків, діда, баби, уклала договір та продала свою частину своїй рідній
матері, то він не мав ніякого відношення до їхнього бажання укласти даний
договір. Вирішуючи даний спір він поклався на свою пам'ять щодо закону, який
регулює дане питання, та не перевірив, чи внесені зміни до даної норми. Тому
ніякого умислу навмисно порушити закон у нього не було.

В подальшому, за
клопотанням прокурора Ленінського району м. Кіровограда, головою апеляційного
суду Кіровоградської області скарга ОСОБА_1. була передана для розгляду в
Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Задовольняючи
скаргу ОСОБА_1. суд першої інстанції послався на те, що в діях скаржника відсутні ознаки складу злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 375 КК України, оскільки суб'єктом даного злочину є лише
професійні судді, народні засідателі, присяжні при здійсненні ними правосуддя,
а згідно ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суддя є
фізичною особою, яка обирається та призначається сторонами, а тому він не є
суб'єктом даного злочину.

В своїй апеляції
прокурор, який приймав участь у судовому засіданні, просить скасувати зазначену
постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 серпня 2007 року
посилаючись на те, що постановою прокурора кримінальна справа порушена за
фактом постановления третейським
суддею завідомо неправосудного рішення, а не відносно третейського судді ОСОБА_1., та що в цій постанові ніде не зазначено
про ознаки будь-якого складу злочину саме в діях ОСОБА_1. Крім того зазначає, що під час досудового слідства слідчий,
впевнившись у відсутності складу злочину, передбаченого ст. 375 КК
України, сам може перекваліфікувати на іншу статтю КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, скаржника ОСОБА_1., який вважає що постанову суду
необхідно залишити без зміни, перевіривши матеріали скарги та матеріали
дослідчої перевірки, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Порушуючи 10
травня 2007 року кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
375 КК України, за фактом постановления
суддею третейського суду завідомо неправосудного
рішення, що потягло тяжкі наслідки, прокурор Ленінського району м. Кіровограда
зазначила, що в порушення ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч. 2 ст. 32, ст. 71
Цивільного кодексу України, суддею Третейського суду 24 травня 2007 року прийнято рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу
від 20.05.2006 року 1А частини квартири АДРЕСА_1між неповнолітньою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, та
ОСОБА_3, визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1за
ОСОБА_3 . Тим

3

самим суддею третейського суду було
винесено завідомо неправосудне рішення, так
як неповнолітня ОСОБА_2. не мала права підписувати договір купівлі-продажу
житла, органом опіки та піклування - виконкомом Кіровоградської міської ради не
надавався дозвіл на відчуження житла зазначеною неповнолітньої, внаслідок чого
вона залишилася без житла, яке їй належало на праві власності.

Відповідно до
Конституції України (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 127 та ч. 1 ст. 129) правосуддя в
Україні здійснюється виключно судами, до складу яких входять професійні судді,
а у визначених законом випадках - народні засідателі і присяжні.

Згідно ст. 1 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року «1.
Професійні судді (далі - судді) та залучені у визначених законом випадках для здійснення правосуддя представники народу є носіями
судової влади в Україні, які здійснюють правосуддя незалежно
від законодавчої та виконавчої влади.

2. Судді є
посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України
наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на
професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.»

Відповідно ж до
ст. 2 Закону України «Про третейські суди» «третейський суддя - фізична особа,
призначена чи обрана сторонами у погодженому
сторонами порядку або призначена чи обрана відповідно до цього Закону
для вирішення спорів у третейському судді.»

Так як диспозиція ст. 375 КК України передбачає відповідальність за постановления суддею (суддями)
завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали
або постанови, а зазначені судові акти ухвалюються лише професійними суддями, то суб'єктом злочину, передбаченого ст.
375 КК України можуть бути тільки професійні судді, а також народні засідателі
та присяжні при здійсненні ними правосуддя у кримінальних, цивільних та
адміністративних справах, а тому висновок суду першої інстанції про те, що
третейський суддя не є суб'єктом злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, та відсутність у діях третейського
судді, що вирішив спір між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., складу злочину - є правильним.

З урахуванням того, що рішення від 24.05.2006 року було прийняте третейським
суддею ОСОБА_1., призначеним для вирішення конкретного спору на підставі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» ОСОБА_3 та ОСОБА_2.,
то саме його інтересів стосується порушена прокурором кримінальна справа, через що він мав право оскаржувати зазначену
постанову про порушення кримінальної справи.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення
апеляції прокурора та скасування постанови місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Ленінського району м. Кіровограда залишити без задоволення,
а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 серпня 2007 року
про задоволення скарги ОСОБА_1та

4

скасування постанови прокурора Ленінського району м. Кіровограда від 10.05.2007 року про порушення кримінальної справи №77-265
за фактом постановляння третейським суддею
завідомо неправосудного рішення, та відмову в
порушенні справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, за фактом постановляння третейським суддею
завідомо неправосудного рішення, що потягло
тяжкі наслідки, - без зміни.