Головуючий в суді першої інстанції: підполковник юстиції Матохнюк Д.Б.
Доповідач : підполковник
№ 11а-91-2007
УХВАЛА

ІМЯМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року м.
Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі:

Головуючого-полковника
юстиції ГОВОРУХИ В.І.,

Суддів - полковника юстиції
ОКСЕНЕНКА О.М. і підполковника
юстиції ТКАЧУКА

О.С,

При секретарі
ГРАБОВІЙ А.В.,

за
участю прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону -підполковника
юстиції БУДОВОГО С. М.
, розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією військовослужбовця військової частини
9971 капітана
ОСОБА_1 на постанову військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 24 жовтня 2007 року, якою він звільнений від кримінальної
відповідальності за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
обвинувачується органами досудового слідства у тому, що 12
вересня 2004 року, перебуваючи на посаді старшого офіцера прикордонної
комендатури „Дубровиця", шляхом
шахрайства заволодів грошовими коштами громадян республіки Білорусь у розмірі 500 доларів США (2655 гривень 25 копійок - за курсом
Національного банку України). Вказане обвинувачення органи слідства
кваліфікували за ст. 190
ч. 1 КК
України.

Вироком
військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 30 жовтня 2006 року ОСОБА_1
визнаний винним у вказаних діях і звільнений від призначеного покарання на
підставі акта амністії.

Ухвалою
військового апеляційного суду Центрального регіону від 16 січня 2007 року вирок суду
першої інстанції стосовно ОСОБА_1 скасовано і прийнято рішення про закриття
кримінальної справи щодо нього на підставі п.4 ч.1 ст. 6
КПК України та звільнення засудженого від кримінальної відповідальності
внаслідок акта амністії.

Після
скасування Верховним Судом України цієї ухвали,
31 липня 2007 року військовий місцевий суд Хмельницького гарнізону
розпочав новий розгляд кримінальної справи.

На
початку судового слідства державний обвинувач звернувся до суду з клопотанням
про закриття справи та звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності, у зв'язку із
закінченням строків давності.

Військовий
місцевий суд Хмельницького гарнізону 24
жовтня 2007 року
клопотання

2

прокурора
задовольнив і постановив, на
підставі ст. 11-1 КПУ України і ст. 49
КК України кримінальну справу закрити, а
ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності.

З
обґрунтованістю постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не погодився і оскаржив
її в апеляційному порядку. В апеляції він зазначив, що винним у злочині себе не визнає і
заперечує проти закриття кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків
давності. Разом з тим, він просив
закрити кримінальну справу у зв'язку з відсутністю події злочину.

Заслухавши
доповідача, а також думку
прокурора, котрий вважав за необхідне
постанову військового місцевого суду Хмельницького гарнізону залишити без
змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши подані матеріали кримінальної
справи та обміркувавши твердження, викладені
в апеляції, військовий апеляційний суд
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Статтею 49 Кримінального
кодексу України на органи і посадові особи,
які здійснюють кримінально-процесуальне переслідування покладено
обов'язок звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які вчинили злочин невеликої тяжкості, за котрий передбачено покарання у виді
обмеження або позбавлення волі, якщо з
дня вчинення ними злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.
У той же час стаття 11-1
Кримінально-процесуального кодексу України встановлює порядок звільнення
від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.
Частина друга вказаної норми закону встановлює обов'язок суду закрити в
судовому засіданні кримінальну за наявності підстав, передбачених у ст. 49 КК України, якщо справа надійшла до суду з обвинувальним
висновком. Такий саме обов'язок закрити
кримінальну справу покладає на суд ст. 282
КПК України. Жодна із цих норм не пов'язує рішення суду із згодою учасників
процесу на закриття справи.

Зважаючи
на те, що з дня вчинення дій, за які ОСОБА_1 обвинувачується органами
досудового слідства по ч. 1
ст.
191 КК
України, минуло більше трьох років, суд першої інстанції прийшов до правильного
рішення про закриття справи у зв'язку із закінченням строків давності.

Стосовно
заяв ОСОБА_1 про невинність у вчиненні злочину,
то це питання врегульовано статтею 62
Основного Закону України, котрий
говорить, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину, доки її
вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком
суду.

Зважаючи
на вищенаведене, військовий апеляційний
суд регіону прийшов до висновку, що

Постанова
військового місцевого суду Хмельницького гарнізону про закриття справи щодо
ОСОБА_1 ухвалена з дотриманням кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.
ст. 362,
365, 366, 377 і 382 КПК України,
військовий апеляційний суд Центрального регіону

УХВАЛИВ:

Апеляцію ОСОБА_1
на постанову військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 24 жовтня
2007 року, якою він звільнений від
кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - залишити без
задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.