Справа № 495/4225/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000417 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.10.1994 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області, ст. 142 ч.3 КК України на 6 років позбавлення волі,

- 25.01.2010 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області, ст. 17, 140 ч.3, 229-6 ч.1, 229-6 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

- 11.03.2011 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області, ст.. 307 ч.2,69, 309 ч.2., 69, 70 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- 28.10.2014 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області, ст. 186 ч.1, 15.ч.3. ст.186 ч.1 КК України на 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачив, що на подвір`ї вказаного будинку, знаходиться металобрухт, при вигляді якого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Далі, діючи з корисливих мотивів, здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підійшов до воріт, які були обладнані засувним замком, лівою рукою відімкнув механізм та проник до подвір`я вказаного будинку, після чого, продовжуючи свій злочинний намір, здійснив замах на таємне викрадення майна, а саме металобрухту масою 200 кілограмів.

Однак, ОСОБА_3 , не зміг довести свій злочинний намір до кінця, з причин не залежних від його волі, так як був замічений свідком ОСОБА_5 , та у подальшому потерпілою ОСОБА_6 , яка з`явилась на території домоволодіння разом з співробітниками Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеської області.

Своїми діями, ОСОБА_3 , міг заподіяти майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 660 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 19 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, він, знаходячись біля будинку № 55 по вул. Кропивницького в м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачив, що на подвір`ї вказаного будинку, знаходиться металобрухт, підійшов до воріт, відімкнув засувний замок та проник до подвір`я, після чого, намагався викрасти металобрухт, однак він був затриманий співробітниками Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеської області. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, не доведене до кінця з причин не залежних від його волі, вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, не одружений, також враховуючи думку потерпілої, яка просила у своїй заяві обвинуваченого покарати на розсуд суду, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення не можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.06.2015 року.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеному за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2014 року в виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно йому призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.06.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1