Воловецький районний суд Закарпатської області
Справа № 300/371/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015 рокусмт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Воловецького району - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець кримінальне провадження № 0000255 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пашківці Воловецького району, мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.04.2015 року, біля 19.00 год., знаходячись поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних сусідських стосунків, умисно наніс останньому декілька ударів рукою по обличчю та штовхнув його, внаслідок чого потерпілий впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді садни лівої бровної ділянки, обширного синця лівої щоки з переходом на передньо-бокову поверхню шиї зліва, кровопідтьока слизової лівої щоки та перелому нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта №62 від 21.04.2015 р. кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у злочині, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 майнових претензій до обвинуваченого не пред`явив, однак заявив, що потребує лікування внаслідок отриманих травм щелепи, якщо обвинувачений не відшкодує понесені ним витрати на лікування, буде заявляти позов у цивільному порядку.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, котрі просили визнати недоцільним дослідження всіх обставин справи, які визнаються обвинуваченим, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши положення статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав, що винуватість ОСОБА_4 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов не зявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід не застосовувався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на один рік.

На підставі п.п.2,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.

Головуючий

Суддя ОСОБА_1