Справа180/328/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньотехнічна, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

08.04.2004 року Марганецьким міським судом по ч.2 ст. 185, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,

23.06.2006 року Марганецьким міським судом по ч.3 ст. 185, ч.2 ст.188, 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 29 січня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 раніше тимчасово мешкаючий в квартирі за АДРЕСА_3 у свого знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим маючий особистий ключ від вхідних дверей даної квартири 21.11.2014 року приблизно о 12:30 годині знаходився біля будинку за АДРЕСА_4 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей же час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_4 з вищезазначеної квартири, а саме телевізора «ERGO-2111» та хлібопічки «Viko BJM-750», які він бачив у квартирі раніше. На виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 знайти покупців на вищевказану побутову техніку з метою її продажу, запевнивши останнього в тому, що це майно належить йому особисто на праві приватної власності. Знайшовши покупця на телевізор та хлібопіч, яким виявилась ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , який не знав про його злочинний намір, підійшовши до квартири за АДРЕСА_3 , де приблизно о 13:00 годині 21.11.2014 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що нікого немає вдома, залишивши ОСОБА_6 чекати на приквартирній ділянці, відкрив своїм ключем двері зазначеної квартири та зайшов до неї, звідки таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з корисливих мотивів викрав телевізор «ERGO-2111» колишнього вжитку вартістю 535,00 грн. та хлібопічку «Viko BJM-750» колишнього вжитку вартістю 620,00 грн., які належать ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 1155 грн.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування, 29 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 29 січня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном два роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1