АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 .
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що нормами ст. 55 КПК України не передбачено, що визнання особи потерпілою повинно бути оформлено постановою, а також те, що ця дія повинна бути вчинена у будь-який строк, а тому рішення слідчого, про яке йдеться мова у скарзі, в даному конкретному випадку, оскарженню в порядку ст. 303 КПК України не підлягає.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, скасувати та постановити нову ухвалу.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що ухвала слідчим суддею винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме норм ст.ст. 55, 303 КПК України, та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчий суддя не правильно трактує норми ст. 303 КПК України та припустився суперечностей, так як ______________________________________
Справа №11-сс/796/477/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
вказуючи, що рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржене до суду, в той же час дійшов висновку, що рішення слідчого у даному випадку оскарженню в порядку ст. 303 КПК не підлягає.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, який при цьому пояснив, що заяви про вчинення злочинів щодо нього він подавав у дні їх вчинення, тобто 20.09.2012 року та 14.04.2013 року відповідно, проте результати розгляду його заяв йому невідомі, водночас 16.02.2015 року він подав нову заяву щодо цих злочинів, яка вже внесена в ЄРДР, однак не зміг сформулювати своє прохання до суду апеляційної інстанції щодо нового рішення, яке, на його думку, повинен ухвалити апеляційний суд, а також вислухавши заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, надані прокурором документи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою, ОСОБА_6 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим за його заявами щодо вчинених відносно нього злочинів: 20 вересня 2012 року крадіжки його майна (велосипеда) та 14 квітня 2013 року про застосування до нього газового балончика та спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Таким чином, оскільки за змістом скарги ОСОБА_6 предметом його оскарження є рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, що, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, підлягає оскарженню на досудовому провадженні, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
За змістом апеляційної скарги, саме вказаний лист ОСОБА_6 вважає рішенням слідчого про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Отже, за змістом вказаної норми набуття особою процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні пов`язується з необхідністю подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яким їй завдано шкоду, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Між тим, ОСОБА_6 будь-якого підтвердження того, що ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, по якій внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування, або ж вже здійснюється розслідування в кримінальному провадженні, в якому йому завдано шкоду, не надано.
З огляду на те, що заявник вважає, що саме у вищевказаних провадженнях він звертався із заявою про визнання його потерпілим, що підтвердив в суді апеляційної інстанції і прокурор, проте в цих провадженнях, як вважає колегія суддів, він не може набути статусу потерпілого, оскільки відомості про вчинення кримінальних правопорушень були внесені за заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , в яких вони повідомляли щодо вчинених відносно них ОСОБА_6 неправомірних дій із визначенням правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто ОСОБА_6 не є заявником та у результаті цих кримінальних правопорушень не могла бути завдана йому шкода, а тому його скарга задоволенню не підлягає.
Що стосується тверджень ОСОБА_6 , що ним також подавалися до відповідного органу заяви про кримінальні правопорушення вчинені відносно нього, то вони не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки за такими його заявами до ЄРДР відомості не вносились, досудове розслідування не розпочиналось та бездіяльність слідчого, прокурора, пов`язана з невиконанням таких дій, ОСОБА_6 до суду не оскаржувалась, тобто в даному провадженні предметом оскарження є рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а суд апеляційної інстанції діє виключно в межах скарги ОСОБА_6 .
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:
_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3