1-кп/357/734/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українець, освіта середня, одруженого, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, призваний для проходження військової служби за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), рядовий запасу, працюючий водієм філії КЗ КОР КОЦЕМД та МК «Білоцерківської станції екстреної медичної допомоги» проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи призваним по мобілізації військовослужбовцем, проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 1,2 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 2 лютого 2015 р. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та до 2 березня 2015 р. ухилявся від обов`язків військової служби без поважних причин тривалістю понад 10 діб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно будучи призваним по мобілізації військовослужбовцем, проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 1,2 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 2 лютого 2015 р. самовільно залишив військову частину та до 2 березня 2015 р. ухилявся від обов`язків військової служби без поважних причин тривалістю понад 10 діб. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження прокурором, долучені до обвинувального акта, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 407 ч.2 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у виді штрафу у ближче до верхньої межі санкції ч.2 ст. 407 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази,витрати на залучення експерта відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1683 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області