Справа № 11-323 Головуючий у І інстанції Бугіль
Категорія 42 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Беха М.О.

суддів - Гайдай Р.М., Романець Л.А.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

представника потерпілої адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_2 захисника засудженого ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4. на вирок Яготинського районного суду від 24 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_3,

03.07. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого касиром комірником ПВО «Міськсвітло», раніше не судимого,

засуджено за ст. 286 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , періодично зявлятись в цю інспекцію для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10594 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 10000грн. моральної шкоди, на користь експертних установ 10653 грн. 36 коп. судових витрат.

ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 13 липня 2008 року, близько 23 години, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись навпроти будинку №36 по вул. Незалежності в м. Яготин Київської області вирішив виконати маневр розвороту. Перед початком руху він не переконався , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і почав виконувати розворот, перетинаючи при цьому вузьку переривчасту лінію дорожньої розмітки , що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху. Через це втратив контроль за дорожньою ситуацією. Здійснюючи вказаний маневр ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху і своєчасно не помітив моторолер під керуванням ОСОБА_4, що наближався до нього зправа, рухаючись по зустрічній смузі руху в напрямку від залізничного вокзалу до центра міста.

Виїхавши на смугу зустрічного руху ОСОБА_3 створив небезпеку для руху моторолера , змусивши водія ОСОБА_4 застосувати термінове гальмування у екстремальній для нього, аварійній ситуації, не уникнувши зіткнення моторолера з автомобілем, оскільки, незначна відстань між ними не дозволила цього.

Після зіткнення моторолера з автомобілем ОСОБА_4 впала на дорожне покриття в результаті чого згідно з висновком судово-медичної експертизи отримала перелом правої ключиці та садна тулуба. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості.

ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п.п. 1.3, 1.5, 2.3, 10.1. Порушення ОСОБА_3 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України є у прямому причинному звязку з виникненням ДТП та наслідками, які наступили.

Прокурор, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції в апеляції просить вирок щодо ОСОБА_3 скасувати через мякість призначеного покарання та постановити новий вирок і призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки із зобовязаннями повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Прокурор вважає, що судом не дотримані вимоги ст. 65 КК України при призначенні покарання. ОСОБА_3 своєї вини не визнав, ні матеріальної ні моральної шкоди не відшкодував потерпілій, крім того, судом не мотивовано встановлення іспитового строку строком на 2 роки.

Потерпіла ОСОБА_4 в апеляції просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ст. 286 ч.1 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов задоволити в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд не врахував її думку, так як вона просила призначити засудженому сувору міру покарання, а саме обмеження волі. При стягненні моральної шкоди суд не врахував, що тривалість її душевних та психічних страждань продовжується в звязку з подальшим розглядом даної справи і засуджений не відшкодував бодай якусь суму коштів, а тому сума 10000 грн., з врахуванням наслідків отриманих нею моральних страждань, не є достатньою грошовою компенсацією моральних страждань.

Засуджений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 в своїх апеляціях просять вирок скасувати, виправдати ОСОБА_3 за ст. 286 ч.1 КК України, справу закрити.

Адвокат ОСОБА_2 вважає вирок незаконним в звязку з неправильним застосування норм кримінального закону та з істотним порушенням норм кримінально- процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 ґрунтується виключно на показаннях потерпілої-неповнолітньої ОСОБА_4 , показаннях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, котрі самого зіткнення не бачили, внаслідок чого не можуть пояснити траєкторію руху моторолера безпосередньо перед контактом транспортних засобів.

Суд не дав оцінки показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є послідовними, неупередженими і повністю узгоджуються з висновками судово- трасологічної та судово-автотехнічної експертиз, з яких вбачається , що в момент зіткнення автомобіль ВАЗ- 21112 і моторолер рухались в попутному напрямку , що з точки зору експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчить про технічну неспроможність показань потерпілої .Суд у вироку, не погоджуючись з висновком експерта ОСОБА_9, віддав перевагу висновку комісійної експертизи від 27.10.2010 року, не привівши при цьому ніякого мотивування.

Крім того, не дана оцінка показанням експерта ОСОБА_9 в тій частині, що при боковому русі моторолера обовязково був би блокуючий удар, пов'язаний із заносом заднього колеса скутера в бік автомобіля засудженого, та показанням експерта ОСОБА_10 , який пояснив, що різке вивертання керма двоколісного транспортного засобу приводить до неминучого падіння водія і моторолера в точці зіткнення.

Враховуючи, що водій скутера після зіткнення з автомобілем ВАЗ зміг проїхати певну відстань в напрямку, попутному руху автомобіля , що підтверджується протоколом огляду місця пригоди, протоколами огляду транспортних засобів та локалізацією тілесних ушкоджень у потерпілої то висновок комісійної експертизи не можна вважати повним, обєктивним та науково обґрунтованим.

Сукупність зібраних у справі доказів, при умові їх ретельного аналізу, як з точки зору допустимості, так і достовірності, давали суду можливість дійти до обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину.

Крім того, суд без обґрунтування застосував додаткове покарання, не врахував вимоги розумності та справедливості при визначенні розміру моральної шкоди , а також безпідставно задоволив позов в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 9535 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра апеляцію свою підтримала, потерпілу ОСОБА_4 та її представника-адвоката ОСОБА_1, котрі апеляцію потерпілої підтримали, апеляцію засудженого та його захисника не підтримали, засудженого ОСОБА_3, котрий підтримав апеляцію свою та свого захисника, інші апеляції не підтримав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до переконання , що апеляції до задоволення не підлягають з таких підстав.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.

Доводи засудженого та його захисника про те, що ДТП сталася з вини потерпілої ОСОБА_4 у вироку спростовані:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4, котра показала, що 13.07. 2008 р. після 22 години вона їхала на моторолері по вул.. Незалежності в м. Яготин з включеним ближнім світлом по своїй смузі руху. Доїжджаючи до магазину «Ера»побачила легковий автомобіль в якому працював двигун та були ввімкнені фари і який включив покажчик повороту. Думаючи, що водій автомобіля її пропустить , вона продовжувала рух, проте автомобіль із зустрічної смуги почав різко виїжджати та розвертатись, не уступаючи їй дорогу і повністю виїхав на її смугу руху. Вона почала тормозити та відвертати кермо вправо щоб уникнути зіткнення, але так як відстань між нею та автомобілем була 3-4 метри, то вона вдарилась переднім колесом моторолера в праве крило автомобіля від чого впала та отримала тілесне ушкодження у виді перелому правої ключиці;

-показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, котрі як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні показали, що потерпіла їхала на моторолері зі сторони залізничного вокзалу в напрямку центра міста, зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_3 відбулась на смузі руху потерпілої;

-протоколами огляду місця події із схемою до нього та фототаблицею, відтворення обстановки та обставин події з потерпілою ОСОБА_4 , свідками: ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, протоколами очних ставок між обвинуваченим ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_4, де вищевказані свідки та потерпіла підтримали свої показання дані в ході досудового слідства;

-висновком експерта №1181А від 17.11.2008 року транспортно-трасологічної експертизи, згідно якого первинний контакт відбувся деталями передньої правої частини автомобіля ВАЗ-21112, з передньою лівою частиною моторолера при розташуванні подовжніх осей транспортних засобів під кутом 10-30 градусів і попутному напрямку руху.

Зіткнення транспортних засобів (ВАЗ 21112 та моторолера ), з урахуванням кінцевого положення автомобіля та характеру їх пошкоджень, також повній відсутності слідів контакту на одній із смуг руху, вказує на те, що зіткнення сталося на правій смузі руху в напрямку центра міста. Але встановити точне місце зіткнення на цій смузі неможливо.

-висновком комісійної судової транспортно- трасологічної експертизи від 27.10.2010 року № 4323/10-18, згідно якого в момент первинного контакту , поздовжні геометричні вісі автомобіля ВАЗ та скутера , були розташовані під деяким гострим кутом, величина якого становила 20-30 градусів; зіткнення транспортних засобів сталося на правій смузі руху (відносно напрямку руху до центра міста ). Встановити точне місце зіткнення ТЗ в даній ДТП, не видається можливим. Перед зіткненням скутер рухався в поперечному напрямку відносно напрямку руху автомобіля і не виключно, що по правій смузі руху в напрямку центра міста.

На момент первинного контакту, автомобіль ВАЗ ймовірніше за все перебував у русі, його кермо мало бути дещо повернутим вліво, скутер при цьому також рухався і найбільш ймовірним є те, що його переднє колесо було повернуто вправо.

Із варіанту зіткнення , при якому скутер перед ДТП рухався по своїй смузі руху та його водій застосував екстрене гальмування заднім колесом з послідуючим відворотом керма, вбачається його спроможність з технічної точки зору.

Із варіанту зіткнення , при якому скутер безпосередньо перед зіткненням рухався від магазину «Ера», вбачається його необґрунтованість з технічної точки зору.

Оцінивши, досліджені в судовому засіданні докази, суд обгрутовано дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Доводи апеляції захисника ОСОБА_2 про те, що вирок суду є необґрунтований, без аналізу доказів, а особливо висновків експертиз є безпідставними.

Безпідставними є також і доводи його апеляції про те, що суд без обґрунтування призначив засудженому додаткове покарання та неправильно вирішив цивільний позов потерпілої.

Не підлягає до задоволення апеляція прокурора, оскільки, суд призначив покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Підстав для призначення більш суворого покарання ОСОБА_3 колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляції потерпілої про неправильне вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди у надто малому розмірі також не підлягають до задоволення, оскільки, суд у вироку обґрунтував своє рішення і підстав для його зміни немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_2- захисника ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Яготинського районного суду від 24 грудня 2010 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

Судді Апеляційного суду

Київської області /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя Р.М. Гайдай