АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/5183/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/257/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження
23 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до 10.06.2015р. до 22.00 годин, з обранням альтернативного запобіжного заходу у виді грошової застави в розмірі 400000 гривень, у кримінальному провадженні , внесеному в ЄРДР за №0003291 від 06.08.2013р. відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Оскарженою ухвалою суду першої інстанції від 07 квітня 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , про заміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання. Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 22.00 години 10 червня 2015 року та призначено заставу в розмірі 400000 гривень, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 може бути звільнений з-під варти під заставу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_3 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ризики, які враховувалися під час обрання запобіжного заходу при винесенні ухвали слідчого судді 22.05.2014р. та у попередньому рішенні суду при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і не відпали, що, з урахуванням обставин, визначених у ст.178 КПК України, свідчить про неможливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу, котрий не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам. При цьому, суд першої інстанції обрав альтернативний запобіжний захід у виді грошової застави в розмірі 400000 гривень, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 буде звільнений з-під варти під заставу з покладенням на нього обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 07.04.2015р. про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою до 10.06.2015р. через її необґрунтованість. Судом не взято до уваги, що відповідно до висновку експерта, відносини які склались між ТОВ ЛОКО КВС та ФОП Трегуб є господарськими, а кредиторська заборгованість не є збитком (шкодою). Не враховано судом і надані докази того, що ОСОБА_3 не заінтересований будь-яким чином впливати на хід розслідування чи на свідків, а навпаки намагається сам допомогти слідству та суду встановити істину по справі. Крім того, захисник обвинуваченого зазначає, що судом невірно визначено термін дії оскарженої ухвали від 07.04.2015р., який перевищує зазначений в законі строк в 60 днів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, вважаю, що у відкритті провадження по апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, оскаржена ухвала суду першої інстанції була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції при розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.ст.209 ч.1, 190 ч.4 КК України, тому така ухвала, з урахуванням положень ст.392 КПК України, не підлягає окремому апеляційному оскарженню, про що також було зазначено і в резолютивній частині оскарженої ухвали суду.

З огляду на вищенаведене та враховуючи положення ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 не підлягає розгляду в апеляційній інстанції, а тому у відкритті провадження по ній слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 395, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до 10.06.2015р. до 22.00 годин, з обранням альтернативного запобіжного заходу у виді грошової застави в розмірі 400000 гривень, у кримінальному провадженні , внесеному в ЄРДР за №0003291 від 06.08.2013р. відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати захиснику обвинуваченому ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_2