Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/488/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0000321 стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами 2,3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою останнього на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою 9 класів, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.02.2013 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2013 року та остаточно призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Вирішено питання речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Кримінальні правопорушення вчиненіза таких обставин.

ОСОБА_8 14 вересня 2014 року з метою вчинення корисливого злочину, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 20.00 год. прибув до домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Шляхом подолання висоти паркану обвинувачений потрапив на територію вищевказаного домоволодіння де, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на протиправне заволодіння чужим майном шляхом переставлення шиферного листа, таємно проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав алюмінієву каструлю ємністю 40 літрів, вартістю 360 грн.

Разом із вищезазначеним майном обвинувачений, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, обвинувачений 14 вересня 2014 року з метою вчинення корисливого злочину, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 22.00 год. прибув до домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Шляхом подолання висоти паркану обвинувачений потрапив на територію вищевказаного домоволодіння де, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на протиправне заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу проник до кліток для утримання свійських тварин, звідки таємно викрав чотири гуски віком 2 місяців, вартістю 50 грн. за одну гуску на загальну суму 200 грн., та одного кроля віком 2 роки вартістю 120 грн.

Разом із вищевказаним майном обвинувачений, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 320 грн.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить застосувати усі статті, які пом`якшують покарання та призначити менш суворе покарання.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений посилається на те, що судом при призначенні покарання належним чином не було враховано, те що апелянт хворіє на туберкульоз, відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду потерпілій, а також наявність тяжко хворої матері, яка потребує його піклування.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оцінені судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і жодним учасником судового розгляду оскаржені не були.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. Характеризуючи особу обвинуваченого, суд врахував те, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, утримувався в місцях позбавлення волі, але належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив численні корисливі злочини в період іспитового строку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом обґрунтовано визнано щире каяття. Обтяжуючою покарання обставиною судом вірно визнано вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного, який раніше засуджувався за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, при цьому належних для себе висновків не зробив та знову вчинив 2 епізоди таємного викрадення чужого майна, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка його обтяжує, а тому колегія суддів приходить до переконливого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, який є мінімальним.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано те, що він хворіє на туберкульоз, а також те, що у обвинуваченого тяжко хвора матір, яка потребує піклування., колегія суддів вважає обґрунтованими, але такими, що не можуть бути підставою для застосування до останнього положень ст.ст. 69, 75 КК України з наступних підстав.
Відповідно до абзацу 4 пункту 10 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, в якому вказано що зі змісту частини 3 статті 78 КК України слідує, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Із матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2013 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
Кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_8 останній вчинив 14.09.2014 року, тобто в період іспитового строку.
Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, повторне застосування до нього положень ст. 75 КК України є неможливим.
Згідно абзацу 5 п. 8 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року застосування положень ст. 69 КК щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Виходячи з наведеного, так як ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю злочинів, застосування ст. 69 КК України є неможливим.
Окрім цього, судом першої інстанції, призначено покарання ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України, яка зазначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок районного суду, залишає без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2015 року стосовно нього, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2