Провадження №: 1-кп/752/192/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
25.07.2005 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
22.12.2008 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
11.11.2014 року близько 16:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ просп. Голосіївський, 25 маючи злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, побачив ОСОБА_6 , яка йшла одна, та несла в руці гаманець.Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та з-заду ривком своєї руки вирвав з її руки гаманець марки «ТАІLАN» вартість 200 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 1000 грн., купюрами номіналом 500 грн., 1-шт., 200 грн., 2-шт., 100 грн., 1-шт, банківські картки «Приват Банк», «Укрсіббанк», дисконтні картки «Космо», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 та декілька візиток, які для потерпілої ніякої матеріальної цінності не становлять.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєного ним злочину зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної на загальну суму 1200 грн.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 11.11.2014 року близько 16:00 год., він перебуваючи за адресою: м. Київ просп. Голосіївський, 25, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, побачив ОСОБА_6 , яка йшла одна, та несла в руці гаманець.Після чого, він підбіг до ОСОБА_7 та з-заду ривком своєї руки вирвав з її руки гаманець марки «ТАІLАN» та зник з місця скоєного злочину, з викраденим майном він розпорядився на свій власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, ніде не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 16.01.2015 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 11.11.2014 року по 15.01.2015 року включно.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПСв м. Києві та Київській обл.
Мобільний телефон марки «SAMSUNG» імеі НОМЕР_1 , сім-карту «Київстар» НОМЕР_2 , які передано під зберігальну розписку ОСОБА_8 повернути ОСОБА_3 .
Мобільний телефон марки «Нокіа-1280» імеі: НОМЕР_3 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві повернути ОСОБА_9 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя