ОСОБА_1 ОСОБА_2ОСОБА_3
Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

19 червня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Котіка В.П., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Селюченко І.І.

засудженого: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2012 року

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого в силу ст. 89 КК України, -

засуджено за ст. ст. 296 ч.1 КК України на 4 (чотири) місяці арешту, ст. 122 ч.1 КК України на 6 (шість) місяців виправних робіт з відрахуванням 10 % його заробітку в дохід держави.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 4 (чотири) місяці арешту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту з залу суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 18.04.2012 р.

Як визнав суд, ОСОБА_4 14.01.2012 р. приблизно о 02 годині 30 хвилин підійшов до ОСОБА_5, який проходив поблизу будинку № 2 по вул. Молодогвардійській в місті Бердичеві, де умисно завдав йому два удари кулаком по обличчю. В результаті нанесених ударів ОСОБА_5 впав на землю закриваючи голову руками.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав ще 34 удари ногами по голові та руках ОСОБА_5, якими останній закривав голову.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що викликали тривалий розлад здоровя.

В апеляції прокурор просив вирок суду у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та мякістю призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 296 КК України 6 (шість) місяців арешту, за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) місяці арешту, за ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 6 (шість) місяців арешту. Посилається на те, що за ст. 122 ч. 1 КК України ОСОБА_4 як не працюючому суд безпідставно призначив покарання у вигляді виправних робіт.

На думку апелянта, суд не врахував як помякшуючу обставину активне сприяння ним розкриттю злочину, а тому, при призначенні покарання за ст. 122 ч. 1 КК України слід застосувати правила ст. 69 КК України і обрати йому більш мяке покарання , ніж вказане у санкції статті.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора в підтримання апеляції, засудженого, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким із можливих апелянтів не оспорюється.

На час винесення вироку ОСОБА_4 не працював, а відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засудженого.

Згідно ст. 66 КК України суд визнав помякшуючими покарання обставинами щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в зясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 як під час досудового так і судового слідства розповідав про час, місце вчинення злочину, тому, дану обставину слід врахувати як помякшуючу при призначенні покарання засудженому, оскільки вона істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливає на помякшення покарання і застосування ст. 69 КК України.

Враховуючи наявність кількох обставин, що помякшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та добровільного відшкодування завданого збитку, особу винного, який характеризується позитивно, молодий вік, те, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судимий, колегія суддів вважає за потрібне при призначенні ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 122 КК України перейти до більш мякого виду покарання, ніж передбачено санкцією вказаної статті, із застосуванням ст.69 КК України, а саме до арешту. В даному випадку таке покарання буде достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, підстав для скасування вироку в частині призначення ОСОБА_4 за ст. 296 ч. 1 КК України покарання через його невідповідність тяжкості злочину і особі засудженого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2012 року щодо ОСОБА_4 змінити.

Призначити ОСОБА_4 за ст. 122 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 (три) місяці арешту, за ст. 296 ч. 1 КК України залишити покарання, призначене судом першої інстанції чотири місяці арешту.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 4 (чотири) місяці арешту.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді: