АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/767/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження №0007279 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 23 березня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21.08.2012 Солом`янським районним судом м.Києва за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.190 КК України до позбавлення волі на 4 роки, з випробовуванням і встановленням іспитового строку 3 роки, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 23 березня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007279 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, повернуто прокурору.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 23 березня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення вимог ст.314 КПК України. Зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.291 КПК, а саме, в обвинувальному акті, відповідно до п.7 ч.2 ст.291 КПК України, вказано розмір шкоди завданої кожному із чотирьох потерпілих; зазначення загального розміру шкоди п.7 ч.2 ст.291 КПК України не передбачено.

Окрім цього, твердження суду щодо відсутності відомостей про наявність протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 не відповідає дійсності, оскільки у п.1 розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування вказано, що у матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 01.09.2014 року.

Крім того зазначає, що КПК не передбачено обов`язкового винесення процесуальних рішень про визнання осіб потерпілими по кримінальному правопорушенню. Звертає увагу на те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 подали заяви про вчинення щодо них кримінального правопорушення, і відповідно до ч.2 ст.55 КПК України їхні права і обов`язки як потерпілих виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо них кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_14 про розгляд апеляційного провадження повідомлялись належним чином, однак в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомляли.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому не вказано загальний розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не має відомостей про наявність протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , а також в реєстрі матеріалів досудового розслідування, жодним чином не відображені процесуальні рішення на підставі яких ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 було визнано потерпілими по даному кримінальному провадженні.

З таким висновком суду, колегія судді не погоджується, вважає його безпідставним, оскільки в обвинувальному акті за всіма епізодами обвинувачення вказано розмір матеріальної шкоди, яка заподіяна кожному із потерпілих. Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування ( а.с.12) за п.1 вказано процесуальну дію- протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 .

Крім того, як вірно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, діючим КПК не передбачено обов`язкового винесення процесуальних рішень про визнання осіб потерпілими по кримінальному правопорушенню.

Так, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 подали заяви про вчинення щодо них кримінального правопорушення, і відповідно до ч.2 ст.55 КПК України їхні права і обов`язки як потерпілих виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо них кримінальних правопорушень.

Таким чином обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 23 березня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007279 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, повернуто прокурору, -скасувати.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007279 відносно ОСОБА_8 повернути до Голосіївського районного суду м.Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4