Справа № 1/451/1/13 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/258/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора ОСОБА_6 , засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також захисника засуджених адвоката ОСОБА_9 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 /один/ рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік і на нього покладено обов`язки, передбачені п.2, п.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту замінено на підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий

визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 /один/ рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік і на нього покладено обов`язки, передбачені п.2, п.3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 у вигляді взяття під варту замінено на підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , 15.01.2008р., приблизно о 10 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні кабінету голови Радехівського Товариства мисливців і рибалок, що в м. Радехові по вул. Лопатинська, 2/а, безпричинно та з хуліганських спонукань, пристав до єгерів Радехівського ТМІР ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які являються інвалідами III групи, де виражаючись в їх адресу нецензурними словами, схопив ОСОБА_10 за верхній одяг, намагаючись нанести удари руками по різних ділянках тіла і вимагаючи повернути йому його дозвіл на право носіння і зберігання мисливської зброї. На зауваження присутнього там єгера Радехівського ТМІР ОСОБА_11 припинити хуліганські дії вперто і тривалий час не реагував, а ОСОБА_8 , вихопивши при цьому зі стола вказаний дозвіл на ім`я ОСОБА_7 , та перевернувши стіл і крісла службового кабінету, вибіг на вулицю, тимчасово порушивши при цьому нормальну діяльність установи. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , перемістившись на сходову площадку другого поверху, наніс ОСОБА_11 удар кулаком в обличчя, після чого вибіг з приміщення Радехівського ТМІР на вулицю. Знаходячись на вулиці поряд приміщення Радехівського ТМІР, ОСОБА_7 наніс декілька ударів ОСОБА_10 в область голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 закриту черепно-мозкову травму, яка проявилась забоєм головного мозку легкого ступеню важкості, садна на тім`яній ділянці, тобто легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після цього, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_11 , який в цей час затримував ОСОБА_8 , де наніс йому удар ногою в обличчя, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 закриту черепно-мозкову травму, яка проявилась забоєм головного мозку легкого ступеня та множинні садна тіла, тобто легкі тілесні ушкодженні з короткочасним розладом здоров`я, а ОСОБА_8 наніс при цьому ОСОБА_11 удар кулаком в обличчя, спричинивши йому садно на обличчі, тобто легкі тілесні ушкодження.
На даний вирок суду прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та висновки суду щодо доведеності вини засуджених у вчиненні інкримінованого злочину, подав апеляцію, в якій просить вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особам засуджених, зокрема, при призначенні покарання та звільненні від нього на підставі ст. 75 КК України, судом не враховано те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тривалий час перебували у розшуку, скриваючись від суду, вину у вчиненому не визнали, а обставини, що пом`якшують покарання відсутні.
Оскаржив вирок і захисник засуджених адвокат ОСОБА_9 . Просить вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року скасувати, а кримінальну справу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закрити. В доводах покликається на невстановлення судом наявності у діях засуджених наміру вчинити хуліганські дії, невстановлення явної неповаги до суспільства, а відтак і ознаки диспозиції ст. 296 КК України
Висновки суду про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 хуліганських дій, як вважає захист, ґрунтується на непослідовних показах потерпілого ОСОБА_10 , недопустимому доказі показах потерпілого ОСОБА_11 , даних на досудовому слідстві, необ`єктивних та непослідовних показах свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не дано належної об`єктивної оцінки і показам свідка ОСОБА_14 та висновкам судово-медичних експертиз.
В апеляції, з урахуванням поданих доповнень, засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять вирок суду скасувати, а кримінальну справу щодо них закрити за відсутністю в їх діях складу злочину.
Акцентують на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, зокрема на:
однобічності та неповноті досудового та судового слідства: в порушення положень ст. 218 КПК України 1960 року, з матеріалами справи під час досудового слідства не ознайомились, а з такими були ознайомлені після того як справа вже була направлена до суду;
невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи: як зазначають апелянти їх покази, як і покази свідка ОСОБА_15 , допитаної в ході судового слідства, залишились поза увагою суду першої інстанції, таким не надано належної правової оцінки;
винесення вироку незаконним складом суду: на полюванні, де їх / ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /, було побито, знаходились і судді Радехівського районного суду Львівської області, де серед інших був присутній і суддя ОСОБА_1 ;
неправильне застосування кримінального закону: жодними доказами не підтверджено направленості умислу на грубе порушення громадського порядку, що свідчить про невірність кваліфікації їхніх дій за ст. 296 КК України;
У доповненнях покликаються на порушенні ч. 4 ст. 87 КПК України 1960 року, зокрема, на початку судового засідання було задоволено клопотання захисту про проведення фіксації ходу судового засідання технічними засобами, однак з 03.04.2009р. по 07.09.2009р. фіксування судового процесу не проводилось, не проводилося таке і 26.03.2010р. Крім того, в судовому засіданні 18.06.2010р. відбулась заміна прокурора, однак учасники судового процесу про заміну не повідомлялись, право відводу прокурора роз`яснено не було, чим порушено їхнє право на захист.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію та частково підтримав апеляції захисту, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора по справі підлягає задоволенню, апеляції засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їхнього захисника адвоката ОСОБА_9 слід задоволити частково.
Постановлений судом першої інстанції вирок підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.
Згідно положень ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, вирок суду повинен бути законним та обгрунтованим.
Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування у ньому матеріального закону та дотримання при провадженні справи кримінально-процесуального закону. Вимога законності вироку означає, що вирок за своєю формою відповідає закону, та за своїм змістом грунтується на матеріалах справи, досудове слідство і судовий розгляд якої проведені у точній відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону.
Обгрунтованість вироку означає, що висновки суду, викладені у вироку, відповідають обставинам справи, підтвердженим сукупністю доказів, які дослідженні у судовому засіданні та визнанні судом достатніми та достовірними.
Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
При розгляді справи суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, що відповідно до п. 1 ст. 367 КПК України 1960 року є підставою для скасування вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України 1960 року однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інствнції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» / із змінами № 6 від 30.05.2008р./ висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Судом першої інстанції фактично залишились без дослідження обставини, які впливають на правильність кваліфікації, призначення покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як під час досудового так і під час судового слідства у районному суді вину в інкримінованому злочині не визнали, однак дана обставина, як і інші доводи сторони захисту суд першої інстанції залишив без уваги, не дав їм належної оцінки та в порушення вимог закону не зазначив мотиви, з яких він ці доводи відкинув. Не проведений також аналіз доказів, які на думку суду першої інстанції підтверджують винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Крім того, суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України не навів у вироку відповідних мотивів своєї кримінально-правової позиції з огляду на ч. 1 ст. 296 КК України, яка передбачає, що хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії суди, пред`являючи високі вимоги щодо якості дізнання і досудового слідства, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм справедливе покарання, так і вживати всіх необхідних заходів для повного відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Проте, причини конфлікту між засудженими та потерпілими досліджені судом не в повному об`ємі, як і наявність у діях засуджених наміру на вчинення хуліганських дій.
Також фіксування судового процесу в певні дні не проводилось в порушення вимог закону./т.2, а.с.148, 158,160/
Крім того, в судовому засіданні 18.06.2010р. відбулась заміна прокурора, однак учасникам судового процесу право відводу прокурора роз`яснено не було, рішення по даному питанню не прийнято.
За таких обставин вирок суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в силі залишатись не може, підлягає скасуванню, а кримінальна справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд.
При новому розгляді справи слід усунути порушення, зазначені у даній ухвалі, ретельно перевірити доводи апеляцій, всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи та дати належну оцінку доказам у їх сукупності.
В разі постановлення обвинувального вироку врахувати всі обставини справи, особи винних, призначити покарання у відповідності до вимог КК України.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляцію прокурора ОСОБА_6 задоволити, апеляції засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисника адвоката ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2013 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий:
Судді: