Справа № 11-579/07 р. Головуючий суду
України. Доповідач апеляційного суду
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2007
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :

Головуючого: Ржепецького О.П.

Суддів: Пісного І.М. ,
Гулого В.П.

за участю:

прокурора
Буц Г.О.

засудженого ОСОБА_1

при
секретарі Брянської Г.Є. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за
апеляцією старшого помічника прокурора Снігурівського району Миколаївської
області, який приймав участь в
справі, на вирок Снігурувського
районного суду Миколаївської області від 6 червня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Чорткове Мальчевського району Ростовської області, раніше судимого 1) 29.03.2000 року
Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 81
КК України 1960 року на 3 року позбавлення волі без конфіскації майна, з відстрочкою виконання вироку на
підставі ст. 46-1 КК України 1960 року з іспитовим строком
2 роки та сплатою штрафу 680 грн. 2) 22.01.2002 року тим же судом за ч.3 ст.
185, ч. 1 ст.
119, ст. 71 КК України на 6 років позбавлення
волі, який звільнений 02.09.2005 року за
постановою Ленінського районного суду м.
Полтави від 26.08.2005 року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 5 днів

засуджено за ч.
1 ст.
122 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.
71 КК України
за сукупністю вироків,
частково

приєднано
невідбуту частину покарання
за вироком

Катеринопільського
районного суду Черкаської області від 22.01.2002 року та остаточно призначено 1
рік 3 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь Миколаївської міського відділу Охорони здоров'я
Миколаївської обласної лікарні 69 грн. витрат на лікування.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винною в тому,
що він 26 лютого 2007 року,
близько 13 години, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння в власному будинку, в с
Центральне Снігурівського району, в
ході сварки з ОСОБА_2, яка виникла на
ґрунті особистих неприязних стосунків,
умисно наніс останньому один удар металевим прутом в область
щелепи, спричинивши тілесні ушкодження у
виді подвійного відкритого перелому нижньої щелепи зліва зі зміщенням, які відносяться до категорії середньої
тяжкості тілесних ушкоджень.

В
апеляції прокурор, який приймав участь у
розгляді справи, не оспорюючи фактичних
обставин справи та правильності кваліфікації дій ОСОБА_1,
просить скасувати вирок суду в частині призначення
покарання за сукупністю вироків,
обґрунтовуючи неправильним застосуванням закону, а саме призначення засудженому покарання
всупереч ч. 4 ст. 71 КК України. Просить призначити ОСОБА_1
покарання за ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, строком на 2 роки 6 місяців.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора на
підтримку апеляції в повному обсязі,
пояснення засудженого ОСОБА_1, який просив призначити йому покарання більш м'яке, ніж просить прокурор, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши апеляцію, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, які перевірені в судовому засіданні.

Вирок
суду в цій частині, а також кваліфікація
дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України не ким не оспорюється.

Відповідно
до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за
сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за
попереднім вироком.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1 2 вересня 2005 року від відбування покарання за
вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22 січня 2002
року звільнений умовно достроково на 1 рік 9 місяців 5 днів. Протягом
зазначеної невідбутої частини покарання ОСОБА_1 вчинив новий злочин та
засуджений до 1 року позбавлення волі.

Ухвалюючи
вирок від 6 червня 2007 року, на
підставі ст. 71 КК України суд призначив ОСОБА_1 остаточне
покарання у виді 1 року З місяців позбавлення волі, що є меншим від невідбутої його частини за
попереднім вироком. Отже, суд неправильно застосував кримінальний
закон, що призвело до призначення за
сукупністю вироків м'якого покарання.

За таких
обставин вирок суду в частині призначення остаточного покарання підлягає
скасуванню з ухваленням нового вироку,
за яким ОСОБА_1 слід остаточно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71
КК України.

Вирішуючи
питання про призначення покарання колегія суддів враховує обставини, які пом'якшують покарання, а саме щире каяття засудженого, часткове відшкодування ним шкоди на лікування
потерпілого, його позитивну
характеристику, наявність сім'ї, обставину,
яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння, і вважає призначити остаточне покарання
ОСОБА_1 в межах 2 років.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 378 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ

Апеляцію
старшого помічника прокурора Снігурівського району Миколаївської області, який приймав участь у справі задовольнити
частково.

Вирок
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2007 року у
відношенні ОСОБА_1 скасувати в частині призначення покарання за сукупністю
вироків на підставі ст. 71 КК України

Згідно ст. 71
КК України до покарання призначеного за ч. 1
ст. 122 КК України вироком
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 6 червня 2007
року, частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської
області від 22 січня 2002 року та остаточно призначити ОСОБА_1 2 роки
позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу - підписка про невиїзд - залишити засудженому до набрання
вироком законної сили.

В іншій частині
вирок суду залишити без зміни.

Вирок
апеляційного суду може бути оскаржено у колегію суддів палати Верховного Суду
України у кримінальних справах через апеляційний суд Миколаївської області
протягом одного місяця з моменту його оголошення.