АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-169/2007 року Головуючий у 1-й інстанції:
Доповідач апеляційної інстанції: Губа О.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Ржепецького О.П.

судців:
. Куценко О.В., Губи О.О.

за участю прокурора:
Брек Г.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді
справи -старшого
помічника прокурора Заводського району Миколаївської області, на постанову
Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2006
року, яким кримінальна справа відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Новокуйбишевськ Самарської області Російської
федерації, громадянина України, з вищої освітою, одруженого, пенсіонера
Міністерства Оборони, проживаючого по АДРЕСА_1, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

- направлена
прокурору Заводського району м. Миколаєва для проведення додаткового
розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у
тому, що 17.10.2005 року
близько 20:30 годині в
стані алкогольного сп'яніння біля квартири АДРЕСА_1 в процесі сварки, яка переросла в бійку, умисно
спричинив господарю вказаної квартири ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої
тяжкості.

Органами досудового слідства вказані дії ОСОБА_1
кваліфіковані за ст. 122
ч. 1 КК
України.

2

Повертаючи кримінальну справу щодо ОСОБА_1 на додаткове
розслідування в зв'язку з неповнотою досудового слідства, суддя послався в
постанові на те, що за усною заявою ОСОБА_1 від 19.10.2005 року за фактом спричинення 17.10.2005 року біля 20
години в кв. АДРЕСА_1 йому
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та двома невідомими в ході досудового слідства
перевірка по даній заяві проведена не була і рішення не прийнято. Також не було
вирішено питання чи є в діях ОСОБА_2 склад якого-небудь злочину і чи відповідні
були його дії в тій, що склалася ситуація, з діями ОСОБА_1. Крім того, з
постанови вбачається, що слідчим 24.02.2006 року було винесена постанова про
виділення матеріалів із кримінальної справи для додаткової перевірки по факту
спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень і 24.02.2006 року виділені матеріали
направлені начальнику Заводського РВ ММУ м. Миколаєва. Ці дані суду надані не
були. На думку судді, ці дані мають суттєве значення для перевірки
об'єктивності пояснень підсудного, потерпілого та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 -безпосередніх очевидців події, оскільки в їх поясненнях мають місце
протиріччя, які в ході судового слідства усунути не вдалося. Також суддя
вважає, що при перевірці заяви ОСОБА_1 необхідно провести повторну
судово-медичну експертизу, оскільки судово-медичне обстеження проводилося на
підставі ксерокопії історії хвороби, наданої самим ОСОБА_1. Крім того, суддя
зазначила, що ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнавав ні на
досудовому слідстві, ні в судовому засіданні.

В апеляції прокурор, який приймав участь в судовому
розгляді -старший
помічник прокурора Заводського району м. Миколаєва, порушила питання про
скасування постанови судді та повернення справи на новий судовий розгляд.
Апелянт вважає, що вказане рішення прийнято судом необгрунтовано, оскільки вина
ОСОБА_1 підтверджується поясненнями потерпілого, свідків та експерта. На думку
апелянта, протиріччя, що виникли в ході судового слідства після допиту
очевидців події щодо ОСОБА_2, на які посилається суддя в постанові, можливо
було усунути в судовому засіданні, в тому числі і призначити повторну
експертизу відносно ОСОБА_1 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень. Крім того,
ні ОСОБА_1, ні його захисник, ні потерпілий не заявляли ніяких клопотань щодо
витребування матеріалов перевірки щодо заяви ОСОБА_1 за фактом спричинення
підсудному легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Брек Г.С.
на підтримку апеляції прокурора, який приймав участь в судовому розгляді
справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляції доводи,
колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

3

Так, суддя в постанові послалась на те, що в поясненнях
ОСОБА_1, потерпілого та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 -безпосередніх
очевидців події 17.10.2005
року - мають
місце суттєві протиріччя, які усунути в ході судового слідства не вдалося.

В той же час в постанові судді наведені тільки пояснення
підсудного та потерпілого, а пояснення вказаних свідків не наведені. А тому це
унеможливлює дійти висновку чи мають місце протиріччя в поясненнях зазначених
осіб.

Також, з протоколу судового засідання вбачається, що
ніхто з учасників процесу не ставив питання про оголошення постанови про
виділення матеріалів справи для додаткової перевірки за фактом спричинення
ОСОБА_1 тілесних ушкоджень від 24.02.2006
року (а.с. 119) та про
витребування матеріалів перевірки відносно заяви ОСОБА_1 про спричинення йому
тілесних ушкоджень 17.10.2005
року ОСОБА_2 та двома невідомими особами в кв. АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Враховуючи вимоги чинного законодавства про те, що докази
подають сторони обвинувачення та захисту, суд перед закінченням судового
слідства (ст. 317 КПК
України) зобов'язаний з'ясувати у сторін, чи всі докази на обґрунтування своїх
доводів вони подали, і фіксувати їхні відповіді у протоколі судового засідання.

Між тим, в порушення зазначеного та вимог ст. 315 КПК України
суддя за власною ініціативою 21.09.2006
року направила запит прокурору Заводського району м. Миколаєва про
витребування вказаних матеріалів.

Зазначені в постанові судді докази належним чином не
досліджені, а тому посилання на них є недопустимим.

Що стосується вказівки судді щодо проведення повторної
судово-медичної експертизи при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1, то суд в
ході судового слідства міг сам призначити таку експертизу, до того ж в судовому
засіданні допитувався судово-медичний експерт.

Крім того, згідно ст. 281 КПК України та п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.-2.2005 року "Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування" повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями
учасників процесу, так і з ініціативи суду. Проте суд не може з власної
ініціативи повернути справу на додаткове
розслідування, коли під
час судового розгляду

4

встановлено підстави для
притягнення до кримінальної
відповідальності інших осіб -
за інший злочин.

Суддя ж в постанові посилається на те, що відносно
ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та 2
іншими особами не вирішено питання, чи є в його діях склад якого-небудь злочину
і чи відповідні були його дії в тій ситуації, що склалася 17.10.2005 року, з
діями ОСОБА_1

Дане питання в процесі судового розгляду зазначеної
справи ніхто не порушував. А тому суддя не могла з цього приводу направляти
справу на додаткове розслідування.

А згідно п. 12
вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України підстави для
повернення справи на додаткове розслідування можуть виникнути на будь-якій
стадії процесу, в тому числі і при постановлені вироку. В цьому випадку суд
відновлює судове слідство і вирішує питання, що виникло, вислухавши попередньо
міркування сторін (ст. 326 КПК України).

Дані вимоги закону суддя також порушила.

Так, з протоколу судового засідання вбачається, що суд
дослідив всі матеріали кримінальної справи, закінчив судове слідство, провів
судові дебати, надав підсудному останнє слово і видалився до нарадчої кімнати,
а повернувшись, оголосив не вирок, а постанову про направлення справи на
додаткове розслідування.

Таким чином, суд, не поновив судового слідства, не
вияснив міркування учасників судового процесу щодо направлення кримінальної
справи на додаткове розслідування, виніс постанову про направлення кримінальної
справи на додаткове розслідування, чим порушив права підсудного та потерпілого.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що постанова
судді про направлення справи для проведення додаткового розслідування підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, що приймав участь в попередньому
розгляді справи - старшого
помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва,

задовольнити.

5

Постанову
Заводського районного
суду м. Миколаєва від 16
жовтня 2006 року
відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той
же суд.

Головуючий:

Судді;