Справа № 591/4646/14-к Провадження № 1-кс/591/701/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2014 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним клопотанням, яке мотивують тим, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2014 року за клопотанням слідчого СУ УМВС України в Сумській області в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000076 від 17 квітня 2014 року за кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 368 ч.4 КК України, стосовно ОСОБА_3 , накладено арешт на грошові кошти, вилучені під час обшуку домоволодіння за адресою, АДРЕСА_1 , а саме: 7834 доларів США, 350 євро, 6500 російських рублів та 182400 грн. Судом визнано, що вилучені під час обшуку, зазначені вище кошти є власністю ОСОБА_3 , а аргументи ОСОБА_3 , що данні кошти йому не належать до уваги не бралися, а від так підлягають арешту з метою можливої подальшої конфіскації майна, яка передбачена санкцією ст. 368 ч.4 КК України. Також судом відмовлено в допиті свідків, які є фактичними власниками коштів, а також в долучені документів, які б обґрунтовували джерела походження зазначених грошових коштів. Захист наполягав на допиті свідків, а саме: дружини ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Підставою для допиту, вказаних осіб, захист обґрунтовував тим, що з грошових коштів, що вилучені в помешканні, 120000 грн. фактично належали ОСОБА_7 й були позиченими напередодні для здійснення ремонту оселі, а інші кошти в гривнях та іноземній валюті є власністю дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Посилаючись на те, що ОСОБА_7 позичив заявнику грошові кошти в сумі 120000 грн. на ремонт квартири, 62400 грн. були зняті дружиною ОСОБА_4 11 квітня 2014 року, а валютні кошти (7834 долари США, 350 євро, 6500 російських рублів) належать також ОСОБА_8 , яка працювала за двома місцями роботи й отримувала зарплатню, а також на те, що вилучені під час обшуку кошти належать на праві власності особам стосовно яких відсутні відкриті кримінальні провадження, органи досудового розслідування, звертаючись з клопотанням, не у повній мірі з`ясували належність вказаних коштів, а суд належним чином не перевірив посилання ОСОБА_3 та захисників на можливість встановлення власників коштів на момент накладення арешту, просить скасувати накладення арешту на грошові кошти вилучені в оселі за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 - 7834 доларів США, 350 євро, 6500 російських рублів, 62400 гривен, та ОСОБА_7 120000 грн., зобов`язати органи досудового розслідування, в розпорядженні яких перебувають вилучені грошові кошти, повернути зазначені кошти їх законним власникам.
В судовому засіданні заявники та захисник клопотання підтримали в повному обсязі.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні обставини були досліджені слідчим суддею під час вирішення питання про накладення арешту та заявниками не доведено походження грошових коштів.
Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2014 року накладено в рамках кримінального провадження № 0000076 арешт на вилучене в ході обшуку 22 травня 2014 року майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти в сумі: 7834 дол. США, 350 євро, 6500 російських рублів, 182400 грн.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно та грошові кошти, слідчим суддею зазначено, що підозрюваний є єдиним власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , отже підозрюваний дійсно є володільцем вилученого майна. Правовою підставою для арешту вказаного майна є можлива конфіскація майна, застосування якої передбачено ч. 4 ст. 368 КК України.
З вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що захисниками підозрюваного порушувалось питання щодо приналежності вилучених під час обшуку грошових коштів іншим особам, яке досліджувалось слідчим суддею при вирішенні клопотання про накладення арешту на майно.
Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна заявники обґрунтовували його тим, що грошові кошти належать ОСОБА_4 , яка здійснювала накопичення, а також зняла грошові кошти з депозитного рахунку банку, проте належних доказів, які б свідчили, що вилучені під час обшуку у домоволодінні ОСОБА_3 грошові кошти є саме цими коштами суду не надано. Заявники в судовому засіданні повідомили, що вони перебувають у шлюбі, спільно проживають у домоволодінні, в якому було проведено обшук. В той же час з протоколу обшуку від 22 травня 2014 року у домоволодінні по АДРЕСА_1 , який проводився у присутності ОСОБА_3 , вбачається, що заяв та зауважень останній не мав, а отже ним не висловлювалися заперечення щодо того, що вилучені грошові кошти належать іншим особам.
Що стосується доводів про належність грошових коштів у розмірі 120000 грн. ОСОБА_7 , вони спростовуються показаннями цієї особи, який був допитаний в судовому засіданні як свідок та пояснив, що дійсно у квітні 2014 року він позичив грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_9 , з якими тривалий час перебуває у дружніх стосунках, при цьому вони домовилися про те, що ці кошти будуть повернуті до кінця 2014 року, форма повернення та періодичність не оговорювалася. При цьому свідок зазначив, що до повернення грошових коштів має відношення як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 як сім`я. Також останні пропонували написати розписку, але він відмовився від цього, посилаючись на довіру та дружні стосунки.
З вказаних показань свідка вбачається, що термін повернення грошових коштів, які були надані у позику ОСОБА_7 , станом на 22 травня 2014 року - дату проведення обшуку у домоволодінні підозрюваного, не настав, а тому відсутні докази на підтвердження того, що він є власником грошової суми у розмірі 120000 грн.
Враховуючи те, що на даний час потреба у накладенні арешту не відпала, заявниками не доведено, що такий накладено слідчим суддею необґрунтовано, отже відсутні підстави для скасування арешту майна, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2014 року, відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1