Справа № 462/27/15-к

ПОСТАНОВА
Іменем України
21 січня 2015 року Суддя Залізничного районного суд м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року,

встановив:

Адвокат подав до суду скаргу в інтересах скаржника на постанову слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року, якою кримінальну справу, порушену по факту спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 було закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, в якій просить поновлення строк на оскарження вказаної постанови, враховуючи поважною причиною несвоєчасне одержання процесуальних документів. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного злочину і підставам закриття кримінальної справи згідно з п. 2 ст. 6 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, виступ адвоката, які просять скаргу задовольнити, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення скарги, вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0002550, в якій містяться матеріали кримінальної справи, порушеної по факту спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , прийшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в таких не міститься однозначних доказів, які б свідчили про те, що копія оскаржуваної постанови вручалася саме скаржнику, а відтак, беручи до уваги, що скаржник отримав копії зазначеної постанови 12 січня 2015 року, та в той же самий день звернувся до суду зі скаргою на постанову, з метою недопущення порушення права скаржника на доступ до правосуддя, вважаю, що слід поновити пропущений строк на оскарження постанови про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Щодо самої скарги, то така підлягає задоволенню з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року кримінальну справу, порушену по факту спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 було закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Відповідно до ст.236-5 КПК України постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником.

Під час проведення досудового розслідування кримінальної справи скаржнику ОСОБА_3 було проведено декілька судово-медичних експертиз.

Так згідно з висновком судово-медичної експертизи № 63 від 19.01.2007 року, проведеною судмедекспертом Львівського ОБСМЕ ОСОБА_7 у гр. ОСОБА_3 є наступні ушкодження: забій головного мозку середнього ступеню, субарахноідальний крововилив, рана верхньої губи справа, синяк на нижній повіці правого ока, які утворилися від контакту з тупими предметами, можливо 26.12.2006 року від ударів руками, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. З висновку повторної судово-медичної експертизи № 189 від 06.03.2007 р. проведеної експертами ЛОБСМЕ з врахуванням відтворення обстановки та обставин події з потерпілими та свідками по даній кримінальній справі з участю судово-медичного експерта, вбачається, що у гр. ОСОБА_3 малися наступні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеню, субарахноідальний крововилив, рана верхньої губи справа, синяк на повіці правого ока з переходом на вилично-скроневу ділянку справа , які утворилися від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 26.12.2006 р. від ударів руками, при обставинах, на які вказали при відтворенні обставин події ОСОБА_3 ,, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком № 44 від 13.05.2009 року, проведеною Івано-Франківським ОБСМЕ, встановлено, що згідно даних представлених на експертизу документів у гр. ОСОБА_3 , мались тілесні ушкодження: забій м`яких тканин обличчя з синцем в ділянках нижньої повіки правового ока, скроневій ділянці справа та виличній ділянці справа: травма м`яких тканин верхньої губи з раною в ділянці слизової оболонки. Описані вище тілесні ушкодження, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 26.12.2006 року. В зв`язку з тим, що в медичних документах особливості країв, кінців та дна рани в ділянці верхньої губи не зазначені, вирішити питання про характер рани та від дії якого предмета вона утворилась немає можливості, а забій м`яких тканин обличчя з синцем в ділянках нижньої повіки правового ока, скроневій ділянці справа та виличній ділянці справа утворився від ударної дії тупого предмета, яким міг бути і кулак. Травма м`яких тканин верхньої губи з раною в ділянці слизової оболонки згідно « Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, а забій м`яких тканин обличчя із синцем в ділянках нижньої повіки правового ока, скроневій ділянці справа та виличній ділянці справа згідно « Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до Легких тілесних ушкоджень. В зв`язку з тим, що СД - диск із записом компютерно-томографічного дослідження від 03.01.2007 року не представлений, в медичних документах не описано хід проведення спинномозкової пункції, аналіз ліквору є неінформативним, вирішити питання про наявність, характер, механізм утворення, ступінь тяжкості, а також оцінити термін перебування гр. ОСОБА_3 на лікуванні, немає можливості.

Крім того, 15.10.2010р. ОСОБА_12 було призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої було доручено Закарпатському обласному бюро судово-медичних експертиз, згідно з висновком експертизи № 94 від 03.12.2010 року по своєму характеру, локалізації, тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин верхньої губи, синців розташованих на шкірних покровах нижньої повіки правого ока, скроневої ділянки справа та виличної ділянки справа - потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, і по даній ознаці, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності. Наслідки тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку легкого ступеню, з субарахноїдальним крововиливом - потягли за собою розлад здоров`я більше 6 але більше 21 дня, і по даній ознаці, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінальної справи, надав перевагу висновкам комплексної експертизи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року у п. 13 роз`яснено, що не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Проте, слідчий, віддаючи перевагу висновкам комплексної експертизи, не надав оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження, а відтак оскаржувана постанова є невмотивованої, і тому не може бути залишена у силі.

Крім того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства, які були чинні на момент її винесення, оскільки чітко не містить відносно кого закрита кримінальна справа, а носить неконкретизований, узагальнюючий характер.

Окрім того, слідчим в оскаржуваній постанові не надано правої оцінки тому факту, що відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 були виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, відповідальність за нанесення яких передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги позицію прокурора, вважаю, що оскаржувану постанову слід скасувати, а матеріали справи направити для продовження досудового розслідування згідно з вимогами КПК України від 2012 року.

.

Керуючись ст. 236-6 КПК України,

постановив:

Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого та скаргу на постанову слідчого - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року.

Постанову слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи від 15 червня 2011 року скасувати.

Матеріали кримінальної справи направити в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для продовження досудового розслідування згідно з вимогами КПК України від 2012 року.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1

Секретар судових засідань: ОСОБА_2