Ухвала

іменем україни

16 грудня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

при секретарі ОСОБА_6.,

за участю прокурора ОСОБА_7.,

потерпілої ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження №0000 відносно ОСОБА_2 за касаційною потерпілої ОСОБА_1 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 13 вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 грудня 2013 року.

Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 13 вересня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та мешканець с. Линів Локачинського району Волинської області, раніше не судимий, -

засуджений за:

· ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

· ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вироком вирішено питання щодо цивільного позову та про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 20 грудня 2013 року зазначений вирок змінено в частині вирішення цивільного позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 12 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті вирок залишено без зміни.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 06 травня 2013 року близько 3 год. 15 хв., перебуваючи на вулиці с. Привітне Локачинського району поблизу школи, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_1 удар ногою в ліву ногу, спричинивши тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Він же того ж дня близько 3 год. 17 хв., перебуваючи у тому ж місці, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_1 удар металевим ключем у верхню губу, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на те що, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і дії ОСОБА_2 повинні кваліфікуватися як хуліганство, вчинене групою осіб. Крім того зазначає, що суд не взяв до уваги, що злочин вчинено засудженим у стані алкогольного сп'яніння. Поряд з цим посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_2 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі засудженого і зазначає про невірне вирішення цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, потерпілу ОСОБА_1, яка підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, підставою для скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ст. 419 КПК України мотивувальна частина ухвали суду апеляційної інстанції має містити короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції, узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Вказаних вимог закону апеляційним судом належним чином не виконано.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України, призначив йому відповідне покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з випробуванням.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставилось питання про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення нового вироку. При цьому у апеляційній скарзі наводились доводи, у тому числі, аналогічні доводам касаційної скарги, зокрема щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки його дії, на думку потерпілої, повинні кваліфікуватися за ст. 296 КК України.

Разом з тим, всі доводи зазначеної апеляційної скарги, зокрема і щодо правильності кваліфікації дій засудженого, суд апеляційної інстанції належним чином не розглянув, і мотивів, з яких прийшов висновку про їх необґрунтованість, в ухвалі не навів.

У зв'язку з тим, що судом не вирішено питання щодо правильності кваліфікації дій засудженого та обґрунтованості доводів апеляційної скарги потерпілої висновок суду щодо вирішення цивільного позову є передчасним.

Зазначені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі в апеляційній інстанції.

Виходячи з зазначеного, апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з підстав порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданої апеляційної скарги потерпілої та обґрунтованість вимог, наведених у її касаційній скарзі, і постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням всіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20 грудня 2013 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4. ОСОБА_5