Справа № 736/1638/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/196/2015
Категорія - ч.2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000383, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буда Корюківського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з незакінченою базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині призначеного йому покарання змінити та застосувати ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заявлених цивільних позовів, його позитивна характеристика за місцем проживання, а також характеристика його з боку потерпілого, який, разом з тим, просив суд суворо його не карати, є обставинами, що пом`якшують покарання, підставами для зміни вироку в частині призначення міри покарання.

Прокурором подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого. Вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України відсутні, оскільки вказані обвинуваченим обставини за своєю сутністю не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Із врахуванням усіх обставин по кримінальному провадженню та особи обвинуваченого судом призначено покарання, яке відповідає суспільній небезпеці вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 10 жовтня 2014 року, близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_9 не менше трьох ударів ногою в ділянку попереку. В результаті отриманих тілесних ушкоджень останній помер на місці події.

Згідно висновку експерта № 912 від 10 листопада 2014 року смерть ОСОБА_10 настала від травматичного шоку, що виник внаслідок закритої травми живота з розривом ниркової артерії з крововиливом в заочеревинний простір зліва, що підтверджується наявністю наступних патологічних проявів: прямих переломів 11-12 ребер по навколохребетній лінії справа з крововиливами в м`які тканини навколо переломів; перелому 10 ребра по передньопахвовій лінії зліва, з крововиливами в м`які тканини навколо перелому. Переломи 11, 12 ребра по навколохребетній лінії зліва, з крововиливами в м`які тканини навколо перелому. Розрив ниркової артерії лівої нирки по її задньому краю в ділянці воріт. Малокровність з наявністю множинних вогнищевих крововиливів в шари наднирників, особливо в мозковий.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, та просили призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України, думку прокурора, яка вважає вирок суду обґрунтованим і законним, просила залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку. Такий висновок ніким не оспорюється.

Дії Сенченка судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, його вік, освіту, сімейний стан, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння і дійшов вірного висновку, застосувавши до обвинуваченого міру покарання у виді позбавлення волі і на мінімальний строк, визначений санкцією ч.2 ст. 121 КК України. Посилання апелянта на пом`якшуючі обставини позитивну характеристика за місцем проживання, а також прохання потерпілого суворо його не карати, не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

При всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, зокрема і на ті, на які посилається апелянт в своїй скарзі, міра покарання, визначена обвинуваченому судом, не підлягає пом`якшенню. Підстав для застосування ст.69 КК України, колегія суддів, не вбачає.

Призначене покарання, на думку колегії суддів, відповідає меті покарання, обране у відповідності до принципів індивідуалізації, законності, справедливості та є необхідним і достатнім.

Всі аргументи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції перевірені та, на переконання колегії суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, що б призвело до безумовного скасування вироку, допущено не було.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4