Ухвала іменем україни 29 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3,
при секретарі ОСОБА_4,
за участю прокурора ОСОБА_5.,
захисника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 червня 2014 року щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, раніше неодноразово судимого, останній раз 28 вересня 2005 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільненого 13 травня 2011 року за відбуттям строку покарання,

за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено без зміни - тримання під вартою.

Вироком суду вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 29 жовтня 2013 року приблизно о 09 годині 50 хвилин будучи особою, яка раніше вчинила розбій з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому замків вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, де намагався викрасти майно потерпілої ОСОБА_8, а саме гроші у сумі 1600 грн., але був застигнутий на місці вчинення злочину потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння чужим майном, напав на потерпілих, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для їх життя чи здоров'я, утримуючи в руці ніж, став демонструвати його потерпілим, намагаючись вдарити ножем ОСОБА_9, висловлюючи на адресу останнього вимоги передачі золотих прикрас. Проте, потерпілим ОСОБА_9 було вчинено опір, в ході якого останньому ОСОБА_7 ножем спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді рани на руці, які спричинили короткочасний розлад здоров'я терміном понад 6 днів, але не більше 21 дня. Активними діями потерпілого ОСОБА_9, ОСОБА_7 було затримано на місці вчинення злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 червня 2014 року вирок суду залишений без змін.

В касаційній скарзі засуджений просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що було грубо порушено його право на захист, оскільки на досудовому слідстві не проводилась дактилоскопічна експертиза по встановленню відбитків пальців на рукоятці ножа та не проводилось відтворення обстановки й обставин події за його участі. Стверджує, що показання потерпілої ОСОБА_8, зазначені у вироку, не відповідають показанням які вона надавала суду. Також, на думку засудженого його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, зазначає, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо нього було перенесено з 26.06.2014 року на 03.07.2014 року у зв'язку з неявкою його захисника, і ухвалу апеляційного суду йому було оголошено саме в цей день, однак датована вона 26.06.2014 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6, яка пояснила про спілкування з ОСОБА_7 в телефонному режимі, який їй повідомив про підтримання ним касаційної скарги тільки в частині перекваліфікації його дій на ч. 3 ст. 185 КК України та пом'якшення у зв'язку з цим покарання, також думку захисника, яка частково підтримала касаційну скаргу свого підзахисного і просила перекваліфікувати його дії на ч. 3 ст. 185 КК України й пом'якшити покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції і перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України не підлягають.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, вироком суду доведена, і в колегії суддів сумніву не викликає, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_8, наданими ними у судовому засіданні, які узгоджуються з показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, про те, що саме у правій руці ОСОБА_7 знаходився ніж, а не у ОСОБА_9; протоколом слідчого експерименту від 06 грудня 2013 року; протоколом огляду місця події від 29 жовтня 2013 року; висновками судово-трасологічних експертиз № № 658, 659 від 28 листопада 2013 року; висновком судово-трасологічної експертизи № 663 від 01 грудня 2013 року; протоколом затримання ОСОБА_7 від 29 жовтня 2013 року; висновками судово-медичних експертиз № № 1337, 1339 від 30 жовтня 2013 року.

Відповідно до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв'язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності

сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не

можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у

присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про

це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп'яніння).

Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки згідно висновків судово-медичних експертиз № № 1337, 1339 від 30 жовтня 2013 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлена різана рана на 5-му пальці лівої кісті по долонній поверхні, а у ОСОБА_7 - синці та садна, а також на місці події вилучено ніж, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 29 жовтня 2013 року, що свідчить про нанесення засудженим вказаних ушкоджень потерпілому з метою заволодіння чужим майном, яке було у нього. З показань потерпілих вбачається, що саме на порозі квартири на них напав засуджений з вимогою передати золоті прикраси з ножем в руці, яким він і спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 Ці обставини підтверджують і свідки, які повідомили, що почули крики потерпілої ОСОБА_12, яка кричала що Толіка приріже злодій, звала на допомогу, а також вказувала про зникнення з квартири 1 600 гривень. В момент нападу гроші в сумі 1 600 гривень були у засудженого, про що свідчить протокол затримання ОСОБА_7 від 29 жовтня 2013 року, де зазначено про виявлення у правій кишені його брюк грошей у сумі 1 600 гривень.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що апеляційний розгляд кримінального провадження щодо нього було перенесено з 26.06.2014 року на 03.07.2014 року у зв'язку з неявкою його захисника, і ухвалу апеляційного суду йому було оголошено саме в цей день, однак датована вона 26.06.2014 року, не знаходять свого підтвердження. Так, в матеріалах кримінального провадження міститься журнал судового засідання Апеляційного суду Донецької області від 19.06.2014 року, в якому зазначено про відкладення розгляду кримінального провадження на 26.06.2014 року у зв'язку з неявкою захисника. А з журналу судового засідання від 26.06.2014 року вбачається, що розгляд кримінального провадження відбувся саме 26.06.2014 року за участі захисника засудженого, з виходом колегії суддів до нарадчої кімнати та проголошенням ухвали.

Також не заслуговують на увагу доводи засудженого про суворість призначеного покарання.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві приватної власності, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин який відноситься до категорії особливо тяжких, на обліку в лікувальних та профілактичних закладах м. Маріуполя не знаходиться, не одружений, неповнолітніх дітей немає, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, знаходиться на «Д» обліку з діагнозом МРТБ (09.2010) ЛПП (01.2014) в/долів легень (інфільтративний) Дестр+, МБТ+, К+, Рез1(-), Гіст0, Кат 4.1, РТБ (0610), Ког1(14), обставини, яка обтяжує покарання - рецидиву злочинів, є обґрунтованим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам статей 65, 66, 67 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_13, в порядку ст. 404 КПК України, перевіривши ретельно всі доводи апеляційних скарг, не знайшов підстав для скасування вироку суду, зазначивши при цьому, що висновки суду першої інстанції не містять протиріч, а за встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, виходячи з сукупності вказаних та інших досліджених у судовому засіданні належних, допустимих, відносних та достатніх доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку суду, навіть при відсутності дактилоскопічної експертизи по встановленню відбитків пальців на рукоятці ножа та відтворення обстановки й обставин події, районний суд обґрунтовано та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_7, які містяться у касаційній скарзі, аналогічні доводам його апеляційної скарги, які апеляційним судом належним чином перевірені та їм надана обґрунтована відповідь.

На думку колегії суддів, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та вмотивованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, у тому числі й порушення права захист, які б слугували безумовною підставою для скасування чи зміни судових рішень, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судових рішень і задоволення скарги засудженого ОСОБА_7, та вважає, що у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 433, 434, 436 , 438 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 червня 2014 року щодо засудженого за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3