Справа № 515/451/15-к
Провадження № 1-кп/515/685/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

16 квітня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

предтавника служби у справах дітей ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов`язаного, студента Татарбунарського ПТАУ, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2015 року неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , близько 21 години 30 хвилин, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі марки ВАЗ 2102, який належить ОСОБА_9 з легковим причепом марки ШЗК 06 «Турист 03», який належить ОСОБА_10 , під`їхали на західну околицю с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, де на відстані 300 м від села знаходилося складське приміщення, яке належить ОСОБА_11 , до якого вони проникли та, за допомогою раніше підготовлених мішків та виявленого в складському приміщенні відра наповнили та таємно викрали 18 мішків зерна пшениці 3 класу, загальною вагою 900 кг, вартістю 3,55 грн. за 1 кг на загальну суму 3 195 грн., що належить потерпілому ОСОБА_12 . Після чого, помістивши мішки з зерном до причепу та багажнику автомобіля, на якому вони приїхали, ОСОБА_5 на неповнолітній ОСОБА_13 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши збиток потерпілому на вказану суму.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали себе винними у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і детально розповіли про обставини заподіяного. Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченими своєї вини в обсязі пред`явленого їм обвинувачення, а також те, що вони не піддавали сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинувачених, у зв`язку з цим, згідно ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачених. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групи осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченими, дані про їх особи та всі обставини справи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щиро розкаялись у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, посередньо характеризуються за місцем проживання, повністю відшкодували збитки потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не виявлені.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинувачених, суд вважає, що позбавляти їх свободи немає необхідності, виправлення і перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75,104 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язки у відповідності до ст.76 п.п.2,3,4 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,369,370,371,373,374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їм покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі кожному.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на 1(один) рік кожного.

Іспитовий строк ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважати продовженим до набрання чинності вироком суду.

Речові докази, відповідно до талону-квитанції №6468 від 06.02.2015 року у кримінальному провадженні, які зберігаються в централізованій камері зберігання речових доказів Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області знищити; мішок білого кольору з зерном пшениці,

переданий потерпілому ОСОБА_12 під розписку, вважати йому повернутим; електронний носій інформації СD-R диск з змістом запису

камер спостереження залишити в матеріалах справи; автомобіль марки ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобільний причеп марки ШЗК 06 Турист 03 держзнак НОМЕР_2 , видані власникам під розписку, вважати повернутими.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Сивоконь