УХВАЛА

іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_20,
суддів: при секретаріОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
за участю прокурора засудженого захисника ОСОБА_24, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 7 липня 2015 року кримінальне провадження № 0000180

в с т а н о в и л а:

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від

13 травня 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_8 2474 грн. 38 коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку вказівку про обставину, що обтяжує ОСОБА_6 покарання - тяжкі наслідки, завдані злочином, а саме смерть потерпілого.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вказує, що суд в порушення ст.ст. 94, 374 КПК України не допитав всіх свідків по справі, поклав в основу вироку показання свідків, які не узгоджуються між собою, також у вироку не обгунтував, чому вважає належними та достовірними одні докази, та не навів мотивів неврахування інших доказів. Крім того, зауважив, що суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, що не підтверджується жодними доказами. Також зазначив, що у мотивувальній частині вироку не зазначено про спрямованість умислу щодо завдання потерпілому тілесних ушкоджень. Посилається на те, що ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому не завдавав, а останній отримав їх раніше.

Також вказує, що суд апеляційної інстанції не усунув порушення кримінального процесуального закону допущені судом першої інстанції, не перевірив усі доводи захисника, зазначені в апеляційній скарзі та не надав на них відповіді.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 26.02.2013 року, в після обідній час, знаходячись неподалік магазину «Росинка», що розташований в с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на грунті неприязних стосунків, що виникли під час сварки з ОСОБА_9 під час бійки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно смикнув останнього за одяг, від чого ОСОБА_9 впав на землю. Після того, як ОСОБА_9 піднявся, то між ними знову виникла сутичка, під час якої ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_6, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, сів на нього зверху та умисно наніс серію ударів правою рукою в область голови.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6, потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 настала його смерть.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого, які підтримали доводи касаційної скарги та просили скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень, як законних і обгрунтованих - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у скарзі, суд касаційної інстанції дійшов такого висновку.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі захисника, відповідно до вимог ч. 1 ст.438 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст.94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суд дотримався вимог зазначеного закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину і правильно за ч.2 ст.121 КК кваліфікував його дії.

Зокрема, в основу обвинувального вироку суд обґрунтовано поклав показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що її чоловік до зазначених у вироку обставин травм голови не мав і на головні болі не скаржився. Після зазначених у вироку подій у чоловіка почалися головні болі, він приймав знеболювальні таблетки, потім звернувся в лікарню, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Також свідок зі слів чоловіка підтвердила, що до останнього приходив ОСОБА_6 щоб помиритися.

Обставини побиття ОСОБА_9 засудженим підтверджені показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 ОСОБА_18 підтвердили присутність у тому числі ОСОБА_6 і ОСОБА_9 на місці події.

Висновками експертів підтверджена наявність у ОСОБА_9 ознак тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та в своєму подальшому перебігу і знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю потерпілого.

ОСОБА_19, не заперечуючи сумісного з померлим падіння на землю, обставин побиття та спричинення, зазначених у вироку тілесних ушкоджень ОСОБА_9, не визнав, пояснивши, що останнього не бив.

Ці показання засудженого були предметом дослідження та вірно судом відхилені як такі, що спростовані вищенаведеними доказами.

З огляду на викладене сумнівів щодо об'єктивності оцінки доказів, покладених в основу вироку, та дотримання судом першої інстанції вимог ст. 94 КПК України колегія суддів не має.

Обвинувачення, визнане судом доведеним, викладено без істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим відповідно до вимог статей 370, 373, 374 КПК України.

Доводи щодо відсутності у діях засудженого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, аналогічні викладеним у касаційній скарзі, були перевірені судом апеляційної інстанції, який визнав їх такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам, у тому числі і додатковим висновкам судової медичної експертизи, проведеної на підставі ухвали апеляційного суду за клопотанням сторони захисту. Апеляційний суд проаналізував такі доводи, дав на них вичерпні відповіді та, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника з цього приводу, відповідно до вимог ст.419 КПК зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх необґрунтованими.

Отже, підстав вважати ОСОБА_6 незаконно засудженим за ч.2 ст.121 КК немає, а тому доводи касаційної скарги є безпідставними.

Покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог статей 50, 65-67 КК України, є мінімальним за своїм розміром, який установлений санкцією ч.2 ст.121 КК та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння судами правильно визнано обставиною, що обтяжує покарання засудженому, оскільки ця обставина перевірялася судами і знайшла своє підтвердження у зазначених в судових рішеннях доказах, які доводами касаційної скарги не спростовані.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, які б тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у кримінальному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 436-438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від

13 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22