Справа № 185/1892/15-к
Провадження № 1-кп/185/186/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2015 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 27.01.2015 року за № 0000153 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рівнопіль, Волноваського району, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
На початку квітня 2014 року на території України, в Донецькій області, невстановленими досудовим слідством та судом особами для насильницького підтримання влади самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну.

Зазначене незаконне збройне формування було озброєне вогнепальною зброєю, вибухівкою, мало тяжке військове озброєння та військову техніку.

Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушенні організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановленні режиму військового стану, протистоянні правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, скоєнні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Вказані формування дислокувалися в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

27.05.2014 року ОСОБА_4 на пропозицію невстановленої особи на ім`я ОСОБА_5 , маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» прибув разом з іншими особами на територію в.ч.3037 ВВ МВС України, що розташовувалася за адресою: АДРЕСА_2 до місця дислокації батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », для подальшої участі в даному незаконному збройному формуванні.

В подальшому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_4 увійшов до зазначеного незаконного збройного формування батальйон «Восток».

Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного незаконного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, чим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному збройному формуванні з виконанням його цілей та завдань, та на початку червня 2014 року невстановленим командиром батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був призначений бійцем незаконного збройного формування батальйон «Восток» «ДНР» та отримав у використання автоматичну огнепальну зброю автомат Калашникова (АКМ), набої до автомату, формений одяг та військове спорядження.

Наступного дня ОСОБА_4 , разом з іншими особами, які входили до складу зазначеного незаконного збройного формування, зі зброєю, прибув на Макіївське шосе, що розташоване в м.Донецьку на повороті на вул.Горностаївську, де перебував зі зброєю на блокпості та неподалік блокпоста в лісосмузі, охороняв навколишні території, з метою недопущення туди місцевих жителів та сторонніх осіб, зупиняв та оглядав на блокпості автомобілі, виїжджав на бойові завдання з вказівками застосовувати зброю проти українських військових при їх виявленні.

Таким чином, в період з 27 травня 2014 року до 24 червня 2014 року ОСОБА_4 приймав активну участь в діяльності непередбаченого законами України збройного формування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, заявив про щире каяття та дав показання про те, що 27.05.2014 року за пропозицію колишнього дільничного інспектора міліції на ім`я ОСОБА_5 , маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» він, разом з іншими особами прибули на базу № 2 17-й ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зазначеному місці вони переночували та наступного дня вирушили на територію в.ч.3037 ВВ МВС України що розташовувалася за адресою: м.Донецьк, вул.Купріна,13.

У вказаному місці дислокувався батальйон «Восток» «ДНР», бійцем до лав якого його було прийнято командиром батальйону, та видано автоматичну вогнепальну зброю автомат Калашникова з набоями, формений одяг та військове спорядження.

При цьому він був ознайомлений з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного незаконного збройного формування, які погодився виконувати.

Вказані події відбулися на початку червня. А вже наступного дня він, разом з іншими особами, які входили до складу зазначеного незаконного збройного формування, зі зброєю, прибув на Макіївське шосе, що розташоване в м.Донецьку на повороті на вул.Горностаївську, де перебував зі зброєю на блокпості та неподалік блокпосту в лісосмузі, охороняв навколишні території, з метою недопущення туди місцевих жителів та сторонніх осіб, та разом з працівниками ДАІ, колишніми співробітниками спецпідрозділів «Беркут» та «Сокіл» зупиняв та оглядав на блокпості автомобілі, виїжджав на бойові завдання з вказівками застосовувати зброю проти українських військових при їх виявленні.

Зокрема, одного дня, в червні 2014 року на виконання бойового завдання командиру батальйону він разом з іншими, зі зброєю, прибув на так звану висоту « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де виконував бойове завдання по окопуванню та закріпленню на території висоти.

Додав, що наприкінці червня 2014 року, він, під вигаданим приводом покинув територію місця дислокації та розташування батальйону, переодягнувся у цивільний одяг та на маршрутному таксі доїхав до м.Волноваха, Донецької області, де, заволодівши незаконно транспортним засобом, дістався до місця свого проживання, де й був затриманий правоохоронними органами України.

Зауважив, що під час участі в діяльності батальйону «Восток» «ДНР» не застосовував вогнепальну зброю проти будь-кого, у тому числі і проти військовослужбовців Збройних Сил України, та не приймав присягу на вірність так званій «ДНР».

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати осіб, які не з явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_4 суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності не передбачених законами України збройних формувань.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не був судимий, підлягає покаранню за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню та судовому розгляду справи, має двох неповнолітніх дітей.

Обтяжливих обставин судом не встановлено.

Також суд бере до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин проти громадської безпеки, суспільна небезпечність якого полягає в тому, що створення, існування та участь у неконтрольованих суспільством і державною владою воєнізованих та збройних формувань є джерелами підвищеної небезпеки для суспільства, створює можливість їх використання для вчинення злочинів, протистояння з органами влади, веде до необхідності приборкання їх силою з усіма випливаючими з цього наслідками й т.і.

Наведене свідчить, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даної статті.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 за власною ініціативою припинив свою участь у триваючому злочині, не застосовував вогнепальну зброю проти громадян та військовослужбовців України, та не приймав присягу на вірність так званій «ДНР», покарання у вигляді позбавлення волі повинно бути призначено обвинуваченому ОСОБА_4 у межах, що близькі до мінімальної розміру санкції, передбаченої ч.2 ст.260 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.260 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.260 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 29 грудня 2014 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення, а особою під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

СУДДЯ ОСОБА_6 .