Справа №
Вирок

Іменем України

17
вересня 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської
області

в складі
головуючого судді Окунь
Т.В.

при
секретарі Тімашеві
А.П.

з участю
прокурора Вінніченко
Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Комсомольська Полтавської області, українця,
громадянина України,
одруженого, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, з
середньо-спеціальною освітою, працюючого
ПП "Закревський", раніше не
судимого, проживаючого за
адресою:АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_1. вчинив
умисний злочин проти особистих прав людини за таких обставин:

Рішенням
Комсомольського міського суду від 09 березня 1992 року ОСОБА_1. зобов'язаний до
сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 14 частини
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 27.02.1992 року і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи
з грудня 1999 року, підсудний умисно, систематично,
протягом тривалого часу ухиляється від сплати присуджених судом
аліментів. За даними відділу ДВС в м.
Комсомольську за боржником ОСОБА_1. по виконавчому листу за період з
01.12.1999 року до 01.03.2007 року рахується заборгованість в розмірі 16316
грн.50 коп.

В
судовому засіданні підсудний свою вину визнав частково. Не заперечуючи по суті
суми заборгованості, що утворилася по
виконавчому листу, суду заперечив
наявність умислу на злісне ухилення від сплати аліментів. Відсутність претензій
з боку стягувачки розцінив, як
відсутність потреби в утриманні дитини. Після порушення кримінальної справи
частково, в сумі 4900 грн, відшкодував завдані збитки. Цивільний позов
потерпілої визнає в повному обсязі.

Потерпіла
ОСОБА_3. суду показала, що
підсудний, починаючи з 1993 року почав
ухилятися від сплати аліментів. На її неодноразові, усні прохання належним чином не реагував, без відповідного реагування ним залишались
також повідомлення з боку працівників відділу ДВС, в т.ч.1 ті,
яки робились в її присутності. Після порушення кримінальної справи
ОСОБА_1. почав відшкодовувати завдані збитки - станом на час розгляду справи в
суді заборгованість по аліментам становить 12887 грн., в зв'язку з чим потерпіла заявляє цивільний
позов і просить стягти на свою користь завдану матеріальну шкоду.

За
даними ДВС у м. Комсомольську (а.с. 51) заборгованість по виконавчому листу за
період з 1999 року до 2006 року становить 92 місяці, що в розрахунку по нарахуванню заборгованості
по аліментах становить 16316 грн.50 коп.

Таким
чином, умисні дії ОСОБА_1., які виразились в злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, органами досудового слідства вірно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Виходячи
з загальних засад призначення покарання,
визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що впливають на призначення
покарання.

2

Суд
приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_1.
злочин не є тяжким, і в якості
обставини, що пом'якшує покарання, враховує факт часткового відшкодування ним
завданої матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

За
висновком ЛКК ОСОБА_1. практично здоровий,
перебуває на "Д" обліку у лікарів - терапевта та хірурга.
Фізична праця протипоказана, не потребує
примусового лікування від наркоманії та алкоголізму, за місцем проживання характеризується добре, працює,
має позитивну характеристику за місцем роботи.

Призначаючи
покарання в межах санкції, передбаченої
ч.1 ст. 164 КК України, з врахуванням особи підсудного, який частково відшкодував завдану матеріальну
шкоду, працює, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, враховуючи відсутність тяжких
наслідків від скоєного, суд, призначаючи покарання у вигляді обмеження
волі, приймаючи до уваги положення ст. 1 ЗУ
"Про амністію" від 19.04.2007 року, та відповідну згоду підсудного, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1. від
призначеного покарання відповідно до ст.
85 КК України.

Вирішуючи
питання щодо заявленого потерпілою позову,
суд виходить з наступного:

Відповідно
до ст.
328 КПК України, постановляючи
обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру
цивільного позову, задовольняє його
повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з
роз'ясненнями, що містяться в п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами
України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна"
при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами
цивільного законодавства, які регулюють
майнову відповідальність за шкоду,
заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно
до ст. .74 ЗУ "Про виконавче провадження" розмір
заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем
виконання рішення виходячи з фактичного заробітку боржника, а якщо боржник в цей період не працював
заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної
місцевості.

Відповідно
до ч.1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну особи
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Потерпілою
пред'явлено позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 12887 грн, що з врахуванням положень ст. . 1192 ЦК України щодо реальної вартості заподіяної шкоди, та даних управління соціального захисту
населення щодо наданої їй державної допомоги в зв'язку з ухиленням батька від
сплати аліментів в сумі 948 грн.60 коп. є підставою для часткового задоволення
позову в сумі 11938 грн.40 коп.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324, 328 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 за ч.
1 ст.
164 КК України до одного року обмеження волі. На підставі п.
"б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року звільнити ОСОБА_1. від призначеного покарання.

Запобіжний захід
скасувати.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_3. задовольнити частково. Стягти з засудженого на її
користь завдану матеріальну шкоду в сумі 11938 грн.40 коп.

На вирок
суд протягом 15 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Полтавської області.