Справа № 1-64
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

«23» червня 2008 року Березнівський
районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника
В.Я.

при секретареві Кравчук С.Я.

з участю прокурора Ризьо Л.А.

підсудної ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Березне справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народилася і проживає в АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з середньою
освітою, одруженої, пенсіонерки, не судимої,

за ч. 1 ст. 213
КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 протягом 2007 року в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про
металобрухт», п. 36 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» двічі незаконно, без реєстрації та спеціального
дозволу (ліцензії) здійснила прийом металобрухту від ОСОБА_2 за готівку, при
цьому 10 жовтня 2007 року прийняла від нього металобрухт вагою 10 кілограмів,
сплативши йому за це 6 гривень, використовуючи під приміщення для його
заготівлі прибудову до літньої кухні.

Допитана як підсудна ОСОБА_1 винною в пред'явленому їй обвинуваченні
себе не визнала, показала, що дійсно прийняла від ОСОБА_2 10 жовтня 2008 року
10 кілограмів металобрухту. Постійно цим не займається. Металобрухт прийняла бо
син будується і використовує метал при укріпленні фундаменту. Про прийом брухту
чорних металів від ОСОБА_2, крім цього випадку ще раз, категорично заперечує.
Просить не притягувати її до кримінальної відповідальності.

Допитані як свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що 10 жовтня
2007 року виявили факт прийняття від ОСОБА_2 10 кілограмів металобрухту ОСОБА_1
При цьому в приміщенні прибудови до літньої кухні її господарства було виявлено вказаний
металобрухт, вагу для його зважування та дві ємності в яких знаходився
побутовий метал. ОСОБА_1 тоді визнала факт закупівлі металобрухту у населення.

З показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відомо, що ті були присутні при
вилученні у ОСОБА_1 мішка з металобрухтом. При цьому ОСОБА_6 ствердила також
наявність ваги для зважування.

Свідок ОСОБА_2 показав, що 10 жовтня 2007 року, не знайшовши в лісі
грибів, назбирав поблизу залізної дороги неподалік села Малинськ металобрухт і
здав його ОСОБА_1 за 6 гривень. При зважуванні його виявилося 10 кілограмів.
Тоді ж був затриманий працівниками міліції.

До цього місяців за два вже здавав їй металобрухт приблизно в такій же
кількості.

Факт прийняття металобрухту від ОСОБА_1 10 жовтня 2008 року доведений
протоколом огляду на а. с. 8 з фототаблицями ( а. с. 9). З нього слідує, що в господарстві ОСОБА_1
також виявлено дві ємності на 40 літрів з побутовим металом, вагу з ціною
поділки 10 кілограмів.

Вказаний протокол складався в присутності ОСОБА_1 з участю понятих
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вона його підписала, тоді жодних зауважень не висловлювала.
Про те, що в ємностях знаходиться не
побутовий метал, а запчастини до мотоцикла не пояснювала.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 в скоєному дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що надані в судовому засіданні пояснення підсудною ОСОБА_1
про те, що в ємностях в її прибудові до літньої кухні були запчастини сина до
мотоцикла, вага використовувалася для зважування заготовлених лісових ягід, а
приймала вона метал кілька разів для будівництва будинку синові, є намаганням
уникнути відповідальності.

В ході пояснень 10 жовтня 2008 року ОСОБА_1 вказала ціну прийому
металобрухту і подальше його спрямування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала той факт, що приймала метал і
раніше, але для будівництва, яке веде її
син.

Її пояснення про те, що була «не в собі» коли давала такі пояснення 10
жовтня 2007 року, суд не може взяти за основу, оскільки жодних доказів цьому
підсудна не надала. Навпаки, з матеріалів справи на а. с. 47 відомо, що на
обліку у лікаря - психіатра вона не перебуває.

Поряд з цим, як слідує з амбулаторної картки ОСОБА_1 21 березня 2006 року їй підтверджено
діагноз: Ішемічна хвороба серця. Вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу.

З пояснень свідків по справі тиску чи іншого незаконного впливу до неї
не застосовувалося.

Не спростовано й показання свідка ОСОБА_2 про те, що приблизно за два
місяці до 10 жовтня 2007 року він вже здавав металобрухт ОСОБА_1 Тоді люди в
селі йому підказали де приймається металобрухт в с. Малинськ, вказавши на
будинок ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вся сукупність доказів
по справі повністю доводить винність ОСОБА_1 у пред'явленому їй обвинуваченні.

Її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 213 КК України як здійснення операцій з
брухтом чорних металів без реєстрації та спеціального дозволу ( ліцензії ),
одержання якого передбачено законодавством, організація незаконного пункту
прийому, схову чи збуту металобрухту.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з
металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими
металургійними переробними підприємствами, а також їх заготівельними пунктами.

Ліцензії на заготівлю та переробку металобрухту кольорових і/або чорних
металів можуть видаватися лише спеціалізованим підприємством.

А згідно з п. 36 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» такий вид
господарської діяльності як заготівля, переробка, металургійна переробка
металобрухту кольорових і чорних металів підлягає ліцензуванню.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує характер і обставини
скоєного нею злочину, який законом віднесений до злочинів невеликої тяжкості,
її особу, на утриманні має чоловіка - інваліда 2 групи, що доведеною довідкою
МСЕК № 065181 22 вересня 2004 року, стан
її здоров'я, позитивну характеристику з місця проживання, і приходить до
висновку про можливість призначення їй покарання у виді штрафу із застосуванням
ст. 69 КК України в розмірі передбаченому ст. 53 КК України - 30
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, врахувавши названі обставини щодо
особи підсудної такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину.

Запобіжний захід до набуття вироком законної сили ОСОБА_1 суд залишає
попередній - підписку про невиїзд. Речовий доказ по справі - металобрухт -
знищує.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною за ч.1 ст. 213 КК України і призначити покарання
із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, або 510 гривень.

До набуття вироком законної сили ОСОБА_1в якості запобіжного заходу
залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі згідно постанови від 9 листопада 2007 року -
брухт чорних металів вагою 10 кілограмів - знищити.

На вирок суду сторонами може бути внесена апеляція до апеляційного суду
Рівненської області через Березнівський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя: