Справа № 755/8952/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0012679 від 02 серпня 2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
31 березня 2014 року в провадження Дніпровського районного суду м.Києва з прокуратури Дніпровського району м.Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012679 від 02 серпня 2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою був продовжений по 19 липня 2015 року (включно).

Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у зв`язку з неможливістю закінчення судового провадження до закінчення строку тримання під вартою останнього, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні останньому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, вислухавши думку захисника ОСОБА_4 , який заперечив проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність обґрунтування прокурором ризиків, передбачених вимогами ст.177 КПК України, що були відсутні в тому числі на момент застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, крім того останній має місце проживання у м.Києві, має матір похилого віку, має спільну з ОСОБА_6 неповнолітню дитину, а тому такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить його належну процесуальну поведінку, вислухавши адвоката ОСОБА_5 , який висловив аналогічну думку, вислухавши обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з даних обвинувального акту та матеріалів судового провадження ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування повідомлений про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання від 6-ти до 10-ти років позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів, передбачених ст.ст.307ч.2, 309ч.1 КК України, один з яких, передбачений ст.307ч.2 КК України, відноситься до тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, який не працював, не мав постійного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може продовжити злочинну діяльність, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, що виправдовує на даний час тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_7 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Визначену в ухвалі Дніпровського районного суду м.Києва від 13 січня 2014 року заставу обвинуваченому ОСОБА_7 у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 гривень та покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки у випадку внесення визначеної судом застави, залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 181, 183, 331, 369 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 17 вересня 2015 року (включно).
Визначену в ухвалі Дніпровського районного суду м.Києва від 13 січня 2014 року заставу обвинуваченому ОСОБА_7 у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360 гривень та покладені на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки у випадку внесення визначеної судом застави, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не пілягає.

Суддя: