КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року
селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

при секретарі Городніцькій Г.І.,

за
участі прокурора Приходька А.С.,

потерпілої ОСОБА_1,

захисників - адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про
обвинувачення :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Новгородка Кіровоградської області,
громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого фермером,
одруженого, утримує малолітню дитину, проживаючого в с.Тарасівка
Новгородківського району Кіровоградської області, такого, що відповідно до
ст.89 КПК України не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого, за таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 01:30 годині неподалік будинку культури, котрий
розташований АДРЕСА_1, між ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які знаходились в стані
алкогольного сп'яніння, виник конфлікт, зумовлений зауваженням підсудного з
приводу неналежного відношення до громадянина ОСОБА_6, що йшов разом з ОСОБА_5

Під час конфліктної ситуації, що виражалась у нанесенні обопільних образ,
ОСОБА_5 зняв куртку та передав її ОСОБА_7, після чого підійшов до ОСОБА_4, з
яким стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_9, і наніс підсудному удар скляною пляшкою, котра
була заповнена алкогольним напоєм, в лобну частину голови.

Усвідомлюючи, що протиправні дії не залишаться без відповіді з боку
ОСОБА_4, ОСОБА_5 почав втікати, однак його наздогнав підсудний, зваливши на
землю, та, не маючи умислу, направленого на позбавлення життя, наніс 8
ударів руками і ногами по тулубу і
голові потерпілого, чим спричинив такі тілесні ушкодження: садна в ділянці
лоба, в ділянці правої щоки, в ділянці підборіддя, рана в ділянці лівої щоки та
лівого виска, синець в ділянці перенісся, перелом кісток носа, синець в ділянці
лівого ока, синець в ділянці грудної клітки зліва, перелом 3-4-5-6-7-8 ребер
зліва по середньо-підмишечній лінії, крововилив
в м'які тканини голови в лобній ділянці, котрі, згідно висновку
судово-медичної експертизи №198 від 02 лютого 2005 року, мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 при доставлені до медичного закладу від травматичного шоку, котрий виник
внаслідок множинних переломів ребер, згідно висновку згаданої судово-медичної
експертизи.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні підсудний визнав частково фактичні обставини справи та
просив суд кваліфікувати дії за ч.1 ст.119 КК України, мотивуючи це тим, що не
бажав та не передбачав настання смерті потерпілого. Заперечував нанесення
великої кількості ударів і припустив, що не тільки він наносив тілесні
ушкодження потерпілому, а і ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Вчинення підсудним злочину, окрім часткового визнанням фактичних обставин
справи, доведено показаннями потерпілої, свідків та іншими доказами, дослідженими
в судовому засіданні, котрі в сукупності та логічному поєднанні вказують на те,
що мало місце вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та що цей
злочин скоїв ОСОБА_4

Так потерпіла ОСОБА_1 показала, що 04 грудня 2004 року разом з ОСОБА_5
знаходилися у гостях, де розпивали алкогольні напої. Повертаючись, зайшли в
бар, котрий розташований неподалік будинку культури в с.Губівка Компаніївського
району Кіровоградської області, де ОСОБА_5 придбав пляшку горілки та разом з
товаришем пішли до дому.

О 23:40 годині того ж дня вона почула шум в кімнаті та запропонувала
товаришу чоловіка, що він у них переночував, на що останній категорично
відмовився, а ОСОБА_5 сказав, що проведе його та повернеться. О 07:00 годині
ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшла сестра чоловіка та повідомила про факт його побиття і
смерті при доставлені в лікарню.

Допитана, як свідок, ОСОБА_7 показала, що 04 грудня 2004 року у вечірній
час знаходилась у будинку культури в с.Губівка, куди прийшов також потерпілий
та її брат ОСОБА_6. Коли зачинявся клуб вони з братом пішли до дому, а ОСОБА_5
сказав, що проведе їх, оскільки брат знаходився у стані тяжкого алкогольного
сп'яніння. По дорозі, неподалік від будинку культури, вони зустріли
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_11, де
між ОСОБА_5 та підсудним виник конфлікт. Потерпілий зняв куртку та передав їй,
а сам підійшов до ОСОБА_4 та наніс останньому удар скляною пляшкою по голові,
після чого почав втікати. Підсудний і його друзі побігли за ОСОБА_5, а вони з
братом пішли до дому.

Даючи показання суду, свідок
ОСОБА_11 показав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01:30 годині разом з підсудним та ОСОБА_9
поверталися з с.Губівка, де розпивали алкогольні напої у барі та відпочивали у
будинку культури. Неподалік будинку культури почули, що за ними йдуть два
чоловіки. Коли незнайомці підійшли до них, то ОСОБА_4 почав розмовляти з
потерпілим. Між ними виник конфлікт та вони ображали один одного. Раптово
ОСОБА_5 ударив скляною пляшкою по голові підсудного та почав швидко відходити,
а ОСОБА_4 збив останнього з ніг та між ними почалася бійка, під час якої
потерпілий лежав не піднімаючись та відмахувався від ударів підсудного, який
наносив їх руками та ногами в ділянки тулуба та голови. ОСОБА_9 відтягнув
ОСОБА_4 та вони помітили, що потерпілий втратив свідомість, після чого
перенесли останнього на освітлену частину дороги.

Допитаний, як свідок, ОСОБА_9
показав, що 04 грудня 2004 року знаходився разом з дружиною у барі, який
розташований в с.Губівка. ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 01:30 годині повертався до
дому, де на дорозі, неподалік будинку культури згаданого населеного пункту
побачив, як хтось ображає один одного. Коли підійшов, то помітив ОСОБА_4,
котрого раптово потерпілий ударив скляною пляшкою по голові. Він вибив пляшку з
рук потерпілого та між останнім і підсудним почалася бійка. Підсудний сидів на
потерпілому, та наносив удари руками. Побачивши, що потерпілий майже не
захищається, намагався відтягнути ОСОБА_4, однак останній виривався і знову
наніс удари руками та ногами по тілу підсудного. В подальшому разом з підсудним
переніс потерпілого на освітлену частину дороги, де намагались надати першу
необхідну допомогу. Підтвердив факт занурювання підсудним обличчя потерпілого в
калюжу.

Допитана, як свідок, ОСОБА_12
показала, що 04 грудня 2004 року разом з ОСОБА_9 відпочивали у барі, який
розташований в с.Губівка, неподалік будинку культури. ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о
01:40 годині, вийшовши з приміщення клубу, помітила чоловіка, який лежав та
хрипів, а неподалік стояв ОСОБА_4, у якого обличчя було залите кров'ю. Коли
повідомила, що чоловік втратив свідомість, то підсудний занурив обличчя
потерпілого в калюжу та, перекинувши потерпілого на освітлену частину дороги
наніс удар ногою по голові.

Даючи показання суду, свідок
ОСОБА_13 показав, що, ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 02:00 годині вийшовши з
приміщення будинку культури, щоб виключити зовнішнє освітлення, однак ОСОБА_4
прохав цього не робити. Через деякий час помітив ОСОБА_5, котрий лежав на
дорозі, а підсудний наніс йому удар ногою в ділянку голови, після чого занурив обличчя
в калюжу та перевернув потерпілого на спину.

Допитана, як свідок, ОСОБА_14
показала, що приходиться рідною сестрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02:15 годині їй
повідомила ОСОБА_15 про те, що її брат лежить біля будинку культури. Коли
прибула на місце, то виявила, що брат мертвий.

08
грудня 2004 року, оглядаючи місце події, працівники міліції виявили дрібні
частини скла та горловину скляної пляшки.(том І а.с.11-15)

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №198 від 02 лютого 2005 року ОСОБА_5 спричинені такі
тілесні ушкодження: садна в ділянці лоба, в ділянці правої щоки, в ділянці
підборіддя, садно в ділянці лівої щоки, садно в ділянці лівої скроні, синець в
ділянці перенісся та лівого ока, синець в ділянці грудної клітки зліва в
середній третині, переломи 3-4-5-6-7-8 ребер зліва по посередній підмишечній
лінії, перелом кісток носа, крововилив в
м'які тканини голови в лобній ділянці, котрі мають ознаки тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.(том І а.с.81-82)

Суд встановив, що тілесні
ушкодження у ОСОБА_5 виникли від не менше ніж 8 травматичних дій тупих
предметів, якими могли бути удари ногою та рукою, а безпосередньою причиною
смерті потерпілого є травматичний шок внаслідок множинних переломів ребер,
згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №198 від 12 квітня 2007
року. (том ІІ а.с.75)

Даючи показання суду, експерт
Козленко А.П. підтвердив висновок згаданої додаткової експертизи, зазначивши,
що причиною смерті є виключно травматичний шок внаслідок множинних переломів
ребер, про що

дійшов висновку лише після отримання судово-гістологічного дослідження.(том
І а.с. 485)

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №288 від 25 лютого 2005 року, при огляді ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені такі тілесні ушкодження : садна в ділянці правої щоки та
правої ділянки лоба, що мають ознаки дії тупого предмета та відносяться до
легких тілесних ушкоджень.(том І а.с.127)

Під час проведення відтворень
обстановки та обставин подій від 08 грудня 2004 року та 26 жовтня 2005 року
свідок ОСОБА_9 розповів обставини спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому.(том І а.с.46-47,268-272)

Згідно висновку додаткової
судово-медичної експертизи №198 від 07 листопада 2005 року, тілесні ушкодження
виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_5 могли виникнути за обставин, вказаних у
протоколі відтворення обстановки та обставин подій за участі ОСОБА_9 від 26
жовтня 2005 року.(том І а.с.275)

Під час проведення
відтворення обстановки та обставин подій від 04 листопада 2005 року свідок
ОСОБА_11 розповів обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.(том І
а.с.246-249)

Згідно висновку додаткової
судово-медичної експертизи №198 від 07 листопада 2005 року, тілесні ушкодження
виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_5 могли виникнути за обставин, вказаних у
протоколі відтворення обстановки та обставин подій за участі ОСОБА_11(том І
а.с.252)

Під час проведення повторної
судово-психологічної експертизи підсудного від 24 листопада 2005 року
встановлено, що ОСОБА_4 в момент вчинення злочину не знаходився в стані
сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту).(том І а.с.282-288)

Суд не погоджується з кваліфікацією прокурора стосовно дій підсудного за
ч.1 ст.115 КК України, а ні з кваліфікацією підсудного за ч.1 ст.119 КК України, оскільки сам по собі факт
нанесення потерпілому численних ударів, від яких настала смерть, не свідчить
про те, що винна особа мала умисел на вбивство, а окрім того, ОСОБА_4, наносячи
удари, свідомо допускав та передбачав завдання тяжких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про зміст умислу ОСОБА_4, суд виходить з сукупності всіх
обставин вчиненого злочину, враховуючи засоби і знаряддя останнього, причини
припинення злочинних дій, стосунки потерпілого і підсудного та їх поведінку,
яка передувала злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, і на стадії розслідування і в судовому
засіданні підсудний, визнаючи частково факт нанесення потерпілому ударів,
стверджував, що не мав умислу вбивати останнього.

Ці твердження підсудного не спростовуються показаннями свідків, а матеріалами
справи не доведено, що ОСОБА_4 мав намір вчинити вбивство.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що підсудний та потерпілий
знаходились у стані алкогольного сп'яніння. Показання ОСОБА_4 про те, що
ОСОБА_5 першим наніс удар пляшкою в ділянку голови, підтверджується матеріалами
досудового слідства і в судовому засіданні не спростовані. Такі дії потерпілого
були розцінені підсудним, як образливі, оскільки ОСОБА_5 після нанесення удару
втікав, і викликали з його боку відповідну реакцію, яка вилилась в те, що
ОСОБА_4 наздогнав та побив потерпілого з настанням тяжких наслідків.

Встановлений факт занурювання підсудним обличчя потерпілого у калюжу також
не свідчить про наявність у нього умислу направленого на позбавлення життя
ОСОБА_5, так як в своїх поясненнях суду
ОСОБА_4 зазначив, що вчинив це при свідках та таким чином намагався
привести потерпілого до тями, оскільки останній втратив свідомість, про що
повідомила свідок ОСОБА_16

В своїх показаннях суду свідок ОСОБА_16, показала, що дійсно, після того,
як повідомила підсудному про втрату свідомості потерпілим, ОСОБА_4 занурив
обличчя ОСОБА_5 в калюжу та перевернув останнього на спину.

Разом з тим, суд зазначає, що між
фактом занурювання обличчя потерпілого у калюжу, нанесенням ударів ногами і
руками по голові та його смертю не має причинно-наслідкового зв'язку.(том ІІ
а.с.75)

Окрім того, суд встановив, що до цього випадку між потерпілим та підсудним
ніяких конфліктів не було.

Сукупність усіх доказів у справі свідчить про те, що, завдаючи ОСОБА_5 удари ногами і руками по тулубу та
ділянках голови, ОСОБА_4 передбачав та свідомо допускав, що від його злочинних
дій можуть бути спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, однак смерть потерпілого
не охоплювалась умислом підсудного і що до цього наслідку його вина є
необережною.

Суд зазначає, що не бере до уваги висновок комплексної
психолого-психіатричної експертизи від 11 січня 2005 року в частині дослідження
експерта-психолога, згідно якого ОСОБА_4 в момент вчинення злочину знаходився в
стані фізіологічного афекту (сильного душевного хвилювання), яке суттєво
впливало на його свідомість та діяльність, так як, згідно висновку цієї ж
комісії за результатом проведення додаткової експертизи від 22 травня 2007
року, експерти не змогли вирішити питання стосовно наявності стану афекту у
зв'язку з протиріччями в описі перебігу ситуації конфлікту та дій
учасників.(том І а.с.87-89, том ІІ а.с.80-83)

Також, суд зазначає, що згідно висновку повторної судово-психологічної
експертизи від 24 листопада 2005 року, ОСОБА_4 в момент вчинення злочину не
знаходився в стані душевного хвилювання (фізіологічного афекту).(том І
а.с.282-288)

Суд погоджується з висновком згаданої повторної експертизи, та не ставить
його під сумнів, оскільки він є обґрунтований, мотивований, містить посилання
на матеріали справи та узгоджується з ними.

Більш того, судом встановлено, що емоційний стан підсудного не знижував
здатності усвідомлювати дії, про що свідчить його поведінка після вчиненого,
ситуація скоєного злочину не мала ознак афектогенної, оскільки потерпілий
втікав, а підсудний знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені умисного
тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що
спричинило смерть потерпілого, доведена, а тому його дії необхідно
кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні потерпіла заявила позов про стягнення з підсудного
матеріальної шкоди у сумі 2500 грн., пов'язаних з оплатою послуг представника
(адвоката), та моральної шкоди у сумі 200000 грн. (том ІІ а.с.125)

Даючи пояснення суду, ОСОБА_1 зазначила, що матеріальні збитки, пов'язанні
з похованням ОСОБА_5, відшкодовані родичами підсудного у сумі 2500 грн., а
моральна шкода відшкодована у сумі 17500 грн.
(том І
а.с.166-167)

Розмір витрат, пов'язаних з оплатою послуг представника, ОСОБА_1 документально підтвердила в судовому
засіданні та ці витрати підлягають стягненню з підсудного відповідно до
положень ст.ст. 49, 93 КПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, котрі зазначені в п.8 постанови №8 від 22 грудня 1978 року «Про деякі
питання, що виникли в практиці застосування судами України норм
кримінально-процесуального законодавства, якими передбачені права потерпілих
від злочинів». (том ІІ
а.с.124 )

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілій, суд враховує,
що остання втратила чоловіка в молодому віці, залишилась виховувати двох
неповнолітніх дітей.

Окрім того, судом враховується матеріальний стан підсудного та обставини
вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись принципом розумності та справедливості,
суд встановлює, що ОСОБА_1 спричинена моральна шкода у сумі 19000 грн.

Оскільки в судовому засіданні потерпіла підтвердила факт відшкодування
підсудним моральної шкоди у сумі 17500 грн., тому з ОСОБА_4 необхідно ще
стягнути 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При призначені покарання суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання, та інші обставини, за яких скоєний злочин.

Підсудний вчинив умисний злочин, який класифікується, як тяжкий.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно. (том І а.с.66,69,70,168-172, том ІІ
а.с.136)

ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення
злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.(том І а.с.67)

Суд встановив, що підсудний одружений, утримує малолітнього сина та
займається обробітком земельних ділянок.(том ІІ а.с.126-127,137)

Судом встановлено обставину, яка, згідно ст. 66 КК України, пом'якшує
покарання підсудного - добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди.(том І а.с.166-167)

Судом встановлено обставину, яка, згідно ст. 67 КК України, обтяжує
покарання підсудного - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу
ОСОБА_4, сукупність встановлених обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання, обставини, за яких вчинений злочин, суд дійшов висновку, що
підсудний є небезпечний для суспільства та його виправлення можливе лише в
місцях позбавлення волі.

Речові докази - два носових платка, залишки розбитої скляної пляшки
підлягають знищенню відповідно до вимог ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 333-335 КПК
України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім)
років.

Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 моральну шкоду у сумі 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 витрати на участь представника у
сумі 2500 грн.

Речові докази - два носових платка, залишки розбитої скляної пляшки
знищити.

Запобіжний захід засудженому на період апеляційного оскарження вироку
змінити на утримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

В строк відбуття покарання зарахувати період часу утримання під вартою з 10
грудня 2004 року по 04 квітня 2006 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області
через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ________________________