Справа
№1-80-07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 року
Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О.

при
секретарі Девко Ю.В.

за участю
прокурора Поліщука О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, народився в м. Українка Обухівського району Київської області,
громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, військовонезобов"язаний,
проживав у АДРЕСА_1. судимий Обухівським районним судом: 26 березня 1997 року
за ст.
ст. 81 ч.3, 89 ч.1, 140 ч.ч.2, 3, 187 ч.ч. 1, 2, 213 ч.3, 42 КК України
1960 року до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна та 20 травня
2002 року за ст. 140 ч.2 того ж КК України і ст.
185 ч.3, 70 КК України 2001 року до трьох років позбавлення волі, 21
вересня 2004 року умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання у
два місяці 20 днів,

за ст.ст.185
ч.3, 187 ч. 1, 309 ч.ч. 1, 2 КК України,

встановив:

У
вересні-жовтні 2006 року ОСОБА_1
вчинив нові злочини за наступних обставин:

1-2. В
середині вересня та на початку жовтня 2006 року (точніше не встановлено), у
денний час, на території очисних споруд у с. Григорівка Обухівського району
Київської області та в районі вулиці Приозерної в м. Українка Обухівського
району Київської області відповідно ОСОБА_2, назривавши
по декілька гілок дикоростучої коноплі, без мети збуту повторно незаконно
придбав, а подрібнивши і висушивши їх,
без мети збуту повторно незаконно виготовив та зберігав за місцем свого
проживання і при собі до вилучення міліцією 11 та 14 жовтня 2006 року 12.8 та
18.6 г висушеного
канабісу, який згідно висновків цільових експертиз по справі є наркотичним засобом.

3. 28
вересня 2006 року, близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_2.знаходячись у
нетверезому стані в належній ОСОБА_3 квартирі АДРЕСА_2, з метою заволодіння
чужим майном вчинив поєднаний з небезпечним для здоров"я напад на згадану
потерпілу, вдаривши її скляною пляшкою по голові, чим заподіяв легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, заволодівши, при цьому, грішми в
сумі 200 грн.

4-6. В ночі на 5, 8 та на 11 жовтня 2006 року,
шляхом пошкодження вікон та зламу замків,
з метою крадіжок чужого майна ОСОБА_1 проникав у приміщення належних
ОСОБА_4 вагончика і гаража та в кабіну
його ж автомобіля "КрАЗ-250", державний НОМЕР_1, що на території ПП
"Конкрет" по вул. Промисловій в м. Обухові Київської області, звідки
в три прийоми, тобто повторно таємно
викрав майно цього потерпілого, а саме: кисневі шланг та редуктор, різак, зварювальні кабелі, зварювальний апарат
кустарного виробництва, електроподовжувач, компресор "Оріон",
електродрель, "болгарку" марки "Бош", пристрій для зарядки
акамуляторів та автомагнітолу "Піонер", загальною вартістю 5345 грн.

2

Як на
досудовому слідстві, так і в суді ОСОБА_1 свою вину у всьому цьому повністю
визнав. По суті скоєного, в цілому і поепізодно та стосовно таких конкретних
обставин справи, як вчинення вищевказаних
злочинів у певних часі, місцях і певними способами, а також щодо ваги
наркотичних засобів, суми, кількості та асортименту привласненого чужого майна,
він дав такі показання, що узгоджуються з викладеним у встановчій фабулі
вироку. Зокрема, показав, що, періодично
курячи коноплі, в середині вересня та на початку жовтня минулого року (точніше
не пам'ятає) він двічі заготовляв їх, подрібнював, сушив та зберігав для себе
вдома і при собі, поки залишки наркотиків не були у нього вилучені міліцією.
Вдень 28 березня 2006 року він дійсно побив ОСОБА_3 та забрав у неї 200 грн.
Був тоді в нетверезому стані і тому всіх подробиць скоєного цього разу чітко не
пам'ятає. З більш детальними викривальними показаннями самої потерпілої
повністю погоджуєгься. Ніяких підстав допускати оговір не має. Опинився у неї в
квартирі безперешкодно. т.я. вони знають один одного. Умисел на розбій у нього
виник, коли він вже знаходився в житлі. Привласнені таким чином гроші потратив
на себе. Також по ночах з 4 на 5, з 7 на 8 та з 10 на 11 жовтня того ж року,
пошкоджуючи вікна та зламуючи замки, він тричі проникав на територію приватного
підприємства, де з вагончика, гаража та з автомобіля ОСОБА_4 викрадав вищезазначені зварювальне обладнання
та різні електричні інструменти і прилади,
а також автомагнітолу. Реалізовував крадене за рахунок чого забезпечував
свої власні потреби.

При
такому зізнанні обвинувачення також не заперечуючи і проти цивільного позову
цього потерпілого ОСОБА_2 клопотав про обмеження дослідження доказів по справі його
допитом.

Суд,
допитавши підсудного у повному обсязі обвинувачення та потерпілу ОСОБА_3 в
частині обвинувачення за ст. 187 ч. 1 КК України, заслухавши обох
потерпілих щодо міри покарання підсудному, а потерпілого ОСОБА_4 - і в частині його цивільного позову та вивчивши
необхідні для постановления
вироку матеріали справи, а також впевнившись у правильності розуміння
підсудним суті обвинувачення і правових наслідків задоволення його клопотання
та в добровільності й істинності його визнання, вважав недоцільним дослідження
інших доказів всіх тих вищевикладених фактичних обставин скоєного і його
наслідків, які не оспорювались.

При
цьому, суд дійшов висновку про доведеність винності підсудного згідно з
пред'явленим йому обвинуваченням у злочинах, передбачених ч.3 ст.
185, ч. 1 ст. 187 та ч.2
ст. 309 КК України, оскільки
з'ясовано, що він дійсно вчинив повторні крадіжки чужого майна одного
потерпілого з проникненням у приміщення метою заволодіння чужим майном скоїв
поєднаний з небезпечним для здоров'я іншої потерпілої розбійний напад та без
мети збуту повторно незаконно придбав,
виготовив і зберігав наркотичні засоби.

Що
стосується кваліфікації на досудовому слідстві інших дій підсудного за ч.
1 ст. 309 КК України/то вона є явно
надлишковою, повністю охоплюючись за кваліфікуючою ознакою повторності ч.2 тієї
ж норми кримінального закону, що передбачає ті самі незаконні дії з
наркотичними засобами, а тому підлягає виключенню з обвинуваченням неправомірно
інкримінована.

Призначаючи
підсудному міру покарання за такої остаточної кваліфікації його дій, суд також
виключає з обвинувачення безпідставно інкриміновану досудовим слідством в
якості однієї з обтяжуючих обставин вчинення злочину в стані викликаному
вживанням наркотичних засобів, який по
жодному з епізодів скоєного не інкримінувався а також зважає на визнання
підсудним своєї вини в злочинах і на сприяння цим їх розкриттю та на його
каяття у скоєному, на відсутність тяжких наслідків від злочинів, на часткову
відшкодованість шкоди одному з потерпілих та на думку іншого з них і на стан
здоров'я підсудного, що в сукупності пом'якшує винність, однак виключно щодо
терміну, а не виду покарання.

Таким
покаранням, з огляду на рецидив ряду знову вчинених злочинів, в т.ч.1 тяжких, а
також на вчинення одного з них у стані алкогольного сп'яніння та іншого
відносно особи похилого віку, що обтяжує
відповідальність та, поряд з іншими конкретними обставинами справи, включаючи
невідшкодованість решти шкоди від злочинів і негативну характеристику особи
підсудного за місцем проживання, має бути лише реальне позбавлення волі на
певний загальний строк за сукупністю всього скоєного.

3

Підстав
для обрання покарання, не пов'язаного з ізоляцією від суспільствам вбачається.

Тому,
саме таке покарання вважається співрозмірним всьому скоєному, його наслідкам та
особі винного і необхідним для його виправлення та для попередження подальшого
рецидиву злочинів.

Достатніх
підстав для застосування рекомендованого висновками іншої цільової експертизи
по справі примусового лікування підсудного від хронічного алкоголізму в
порядку ст. 96 КК України суд не
знаходиться, з врахуванням тривалості
його перебування під вартою та реального характеру присуджуваного покарання він
такою своєю хворобою вже не становить небезпеки для суспільства.

Заявлений
до підсудного цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому
задоволенню, а саме: в розмірі 2000 грн., який у даному випадку є співрозмірним
відшкодуванням моральної шкоди від крадіжок його майна та від їх наслідків для
потерпілого власника морального характеру.

Обґрунтування
позивачем іншого тобто більшого розміру морального відшкодування вартістю
оціненого ним викраденого майна, що, до того ж, частково виходить за межі
обвинувачення та проведене без врахування повернення частини того ж майна в
натурі, судом неприйнятне і з тих процесуальних підстав, що потерпілиим позову
про відшкодування саме вартості решти безповоротно втраченого майна в рамках
кримінальної справи не заявлено.

Судові
витрати по справі покладатимуться на підсудного.

Доля
речових доказів вирішуватиметься згідно закону.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у злочинах, передбачених
ст. ст. 185 ч.3, 187 ч. 1 і 309 ч.2 КК України, та
призначити покарання: за ст. 185 ч.3 КК України - 4 роки позбавлення
волі, за
ст. 187 ч. 1 КК України - 5 років
позбавлення волі і за ст. 309 ч.2 КК
України - 3 роки позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 70 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до
відбуття ОСОБА_1
призначити п'ять років і шість місяців позбавлення волі.

Запобіжним
заходом засудженому до вступу вироку в законну силу залишити обраний - тримання
під вартою в СІЗО №13 УДДУзПВП в м. Києві та Київській області.

Час
знаходження засудженого під вартою включити у строк відбування покарання який
відраховувати з 19 жовтня 2006 року.

Цивільний
позов задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди від злочинів.

Стягнути
з ОСОБА_1 у
відшкодування судових витрат по експертизах на користь ГУ МВС України в
Київській області 726 грн. 12 коп.

Речові
докази: хустку в плямах крові, кухонний ніж і скляний стакан потерпілої ОСОБА_3
та два поліетиленові пакети з висушеним канабісом, вагою 12.8 та 18.6 г, що
зберігаються в Обухівському РВ ГУ МВС України в Київській області, знищити,
автомагнітолу "Піонер", яка на збереженні у потерпілого ОСОБА_4 ,
залишити за належністю, а "болгарку" марки "Бош", що зберігається в Обухівському РВ ГУ МВС
України в Київській області, повернути цьому ж потерпілому.

Вирок
може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти діб, а
засудженим -в той же строк по врученню йому копії вироку.