Справа № 526/1232/15-к
Провадження № 1-кп/526/110/2015
У Х В А Л А

02 липня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження на підстави угоди зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000312 від 7 травня 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Гадяч, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, в силу ст. 89 КК України не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

26 червня 2015 року до Гадяцького районного суду Полтавської області від прокурора Гадяцького району надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 7 травня 2015 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

21 червня 2015 року між обвинуваченою та потерпілим була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши прокурора, який просив затвердити угоду, обвинувачену та потерпілого, які заперечували проти укладення угоди, суд дійшов висновку, що справа підлягає поверненню прокурору.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

4)існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Як слідує з пояснень обвинуваченої ОСОБА_4 угода була написана безпосередньо слідчим та підписана під тиском слідчого, який погрожував їй арештом. Крім цього, вона не згодна з пред`явленим обвинуваченням та кваліфікацією дій за ч.1 ст. 296 КК України.

Окрім цього з реєстру матеріалів досудового розслідування п.31 вбачається, що по даному провадженню проходить ще один підозрюваний ОСОБА_6 , з яким обвинувачена разом їхала на автомобілі, проте відносно нього ніяких процесуальних рішень згідно реєстру не прийнято, тому визначити вірну правову кваліфікацію, зокрема наявність попередньої змови, яка вбачається, в рамках укладення угоди неможливо.

Оскільки при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК та КК України встановлено, що угода укладалася з ініціативи слідчого, складалася самим слідчим, укладення угоди не було добровільним, примирення між сторонами не відбулося, правова кваліфікація дій підлягає уточненню, а процесуальний статус ОСОБА_6 більш детальній перевірці, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 474 КПК України, суд-

у х в а л и в:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .

Повернути кримінальне провадження № 0000312 від 7 травня 2015 року прокурору Гадяцького району Полтавської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1