У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко
О.Т.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної
інстанції на судові рішення у даній справі.

Вироком Гагаринського районного суду м. Севастополя від 7 квітня
2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий,

виправданий за ст.70, ч.2
ст.165 КК України 1960 року за відсутністю в його діях складу злочину на
підставі п.2 ст.6 КПК України.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

несудимий,

засуджений за ч.1 ст.172 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади пов`язані
з виконанням організаційно-розпорядчих і фінансово-господарських функцій
строком 3 роки.

На підставі ст.45 КК України
1960 року призначене ОСОБА_1 основне та додаткове покарання вважати умовним, з
іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.48 КК України
1960 року ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання у зв`язку зі сплином
строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Його ж виправдано за ст.70,
ч.2 ст.165 КК України 1960 року за відсутністю в його діях складу злочину на
підставі п.2 ст.6 КК України.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

несудимий,

засуджений за ч.1 ст.172 КК України на 1 рік позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та
фінансово-господарськими функціями строком 3 роки.

На підмтаві ст.45 КК України 1960 року
призначене ОСОБА_3 основне та додаткове покарання вважати умовним, з іспитовим
строком 3 роки.

На підставі ст.48 КК України 1960 року
ОСОБА_3 звільнено від покарання у зв`язку
зі сплином строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Його ж виправдано за ст.70, ч.2 ст.165
КК України 1960 року за відсутністю в його діях складу злочину на підставі п.2
ст.6 КК України.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

несудимий,

виправданий за ст.70,
ч.2 ст.165 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в його
діях складу злочину.

За
вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у тому, що вони, у січні-лютому
1999 року вчинили посадовий підлог за таких обставин.

У
січні-лютому 1999 року, ОСОБА_2, будучи третім помічником капітана СРТМ
“ІНФОРМАЦІЯ_1”, являючись посадовою особою, з метою уникнення митного
оформлення рибопродукції, порушуючи правила ведення судового журналу, особисто
вніс в офіційний документ-судовий журнал СРТМ “ІНФОРМАЦІЯ_1” НОМЕР_1 завідомо
неправдиві відомості координат перебування судна і вилову свіжої хамси в період
з 16 січня по 14 лютого 1999 року в економічній зоні України в районі промислу,
хоча фактично судно знаходилось в територіальних водах Грузії в районі порту
Поті.

1
лютого 1999 року, ОСОБА_3, будучи капітаном теплоходу “ІНФОРМАЦІЯ_2”, являючись
посадовою особою, порушуючи діючі правила ведення судового журналу на судах
рибної промисловості, вніс в офіційний документ-судовий журнал НОМЕР_2
теплоходу “ІНФОРМАЦІЯ_2” завідомо неправдиві відомості про перебування судна в
районі о.Зміїний і отримання там рибопродукції в кількості 84 420 кг.

Органом дізнання директор ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” ОСОБА_1, за попередньою змовою
з капітаном теплохода “ІНФОРМАЦІЯ_2” ОСОБА_3 та представником ТОВ
”ІНФОРМАЦІЯ_3” ОСОБА_4 обвинувачувались
у тому, що вони, 2 лютого 1999 року, організувавшись з метою зайняття
контрабандою, перемістили з порту Поті (Грузія) у м. Севастополь через митний
кордон з приховуванням від митного контролю товари на суму 106 369 грн. 20 коп.
Крім того, ОСОБА_3, зловживаючи своїм посадовим становищем, пред`явив
співробітникам митниці завідомо неправдиві документи і повідомив неправдиві
відомості про місце отримання рибопродукції.

16
лютого 1999 року, ОСОБА_1, за попередньою змовою з капітаном СРТМ
“ІНФОРМАЦІЯ_1” ОСОБА_5 і помічником капітана-
представником ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3” ОСОБА_2, перемістили з порту Поті
(Грузія) у м. Севастополь, через митний кордон України з приховуванням від
митного контролю товари на загальну суму 81 635 грн. 40 коп.

Крім
того, 2 лютого та 16 лютого 1999 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з корисливих мотивів
використали посадове становище всупереч інтересам служби, що завдало істотну
шкоду державним інтересам на суми 176 866 грн. 12 коп. та 76 655 грн. 53 коп.
відповідно і спричинило тяжкі наслідки.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Севастополя від 22 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 частково змінено. Встановлено вважати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засудженими за
ч.1 ст.366 КК України 2001 року на 1 рік обмеження волі з позбавленням права
обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і
фінансово-господарських функцій строком 2 роки. На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК
України 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнено у
зв`язку зі сплином строку давності притягнення до кримінальної
відповідальності.

У
касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий судовий розгляд, покликаючись на те, що у справі
зібрано достатньо доказів, що підтверджують винність ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у вчинені контрабанди та зловживанні посадовим становищем, що спричинило
тяжкі наслідки, а ОСОБА_4 у вчиненні контрабанди. Вказує також на істотні
порушення місцевим судом кримінально-процесуального законодавства, що призвело
до необгрунтованого виправдання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
пред`явленим органом дізнання обвинуваченням, наводячи відповідні доводи.
Зазначає також, що суд апеляційної інстанції,
в порушення вимог ст.377 КПК України, не спростував доводів апеляції.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Висновки
про доведеність винності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні службового підроблення
та кваліфікацію їх дій за ч.1 ст.366 КК України, суд апеляційної інстанції
зробив на підставі зібраних у справі та детально досліджених доказів, в їх
сукупності та взаємозв`язку, і такі висновки у поданні прокурора не
оскаржуються.

Викладені
в поданні прокурора доводи про необгрунтованість виправдання місцевим судом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст.70, ч.2 ст.165 КК України 1960 року, а
ОСОБА_4 за ст.70 КК України 1960 року, на думку колегії суддів, є
безпідставними.

Як
вбачається із матеріалів справи, висновки місцевого суду про визнання ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виправданими у пред`явленому їм обвинуваченні у
вчиненні контрабанди та використанні посадового становища всупереч інтересам
служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам, відповідають фактичним
обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх об'єктивних і
суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при з'ясуванні дійсних
обставин події, та грунтуються на зібраних у справі доказах.

Такими
доказами є, зокрема, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8;
показання свідків-капітанів грузинських суден ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та інших, що в період з 16 січня по 16 лютого 1999
року з грузинських суден не перевантажувалась
рибопродукція на СРТМ “ІНФОРМАЦІЯ_1”; показання свідків ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, про те, що в акваторії Поті СЧС “ІНФОРМАЦІЯ_4” перевантажив
85 тон виловленої чорноморської хамси на СРТМ “ІНФОРМАЦІЯ_1” на підставі
договору між ними; показання спеціаліста ОСОБА_18 про те, що, виловлена
українськими суднами в морському просторі Грузії риба, за наявності ліцензії
для вилову риби не в територіальних водах України, вважається такою, що
виловлена на території України і якщо судно не займається виловом риби, а
переробляє її за допомогою морозильного обладнання, то країною походження такої
продукції вважається Україна; вказані у вироку угоди, накладні,
коносамент, довідки та інші письмові
докази свідчать про те, що СЧС “ІНФОРМАЦІЯ_4” на підставі ліцензії на
промисловий вилов риби виловив в районі порту Поті (Грузія) хамсу чорноморську
і перевантажив 149 210 кг на СРТМ “ІНФОРМАЦІЯ_1” на підставі договору між ними,
де вона була перероблена шляхом заморожування, а 30 січня 1999 року СТРМ
“ІНФОРМАЦІЯ_1” передав на теплоход “ІНФОРМАЦІЯ_2” для доставки у м. Севастополь
84 420 кг мороженої чорноморської хамси,
що належала ТОВ “ІНФОРМАЦІЯ_3”, а 64 790 кг риби залишились на траулері.

Давши
належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам в їх сукупності та
взаємозв'язку, місцевий суд обгрунтовано дійшов висновку про те, що у справі
відсутні докази, які б з переконливістю підтверджували пред`явлене органом
дізнання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні контрабанди та
використанні посадового становища всупереч інтересам служби, що завдало
істотної шкоди державним інтересам і спричинило тяжкі наслідки, а ОСОБА_4 у
вчиненні контрабанди і, оскільки вичерпані всі можливості одержання додаткових
доказів, обгрунтовано визнав їх невинними за вказаним обвинуваченням.

Будь-яких процесуальних порушень при
дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків
суду щодо невинуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у вчиненні злочинів,
передбачених ст.70, ч.2 ст.165 КК України, а ОСОБА_4 у вчиненні злочину,
передбаченого ст.70 КК України, місцевим судом не допущено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судові рішення є
законними та обгрунтованими і не вбачає підстав для їх скасування, про що
йдеться в касаційному поданні.

Що стосується доводів прокурора про те, що апеляційний суд,
перекваліфіковуючи дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, необгрунтовано не застосував до засуджених ст.75 КК України,
як це зробив місцевий суд, то такі є безпідставними. Як видно зі справи, дана
обставина не є підставою для скасування апеляційної ухвали, оскільки
апеляційний суд звільнив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ст.49 КК України від
призначеного покарання у зв`язку зі сплином строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності. Тому, мова про призначення апеляційним судом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більш суворого покарання не може йти.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.377 КПК
України.

Враховуючи
викладене, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а :

У задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь
у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на вирок Гагаринського районного суду м. Севастополя від 7 квітня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 22 серпня 2006 року
щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до
розгляду з метою перевірки тверджень наведених у поданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

призначити справу щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до розгляду колегією
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України на 29 березня 2007 року.

Про день і час розгляду справи у Верховному Суді України повідомити засуджених та прокурора.