Справа №127/8797/15-к
Провадження №1-кс/127/3876/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 17.03.2015р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000029,
в с т а н о в и в:
До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 17.03.2015р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000029.
Скаржник скаргу мотивував тим, що СУ розслідується кримінальне провадження №0000029, до закінчення досудового розслідування ОСОБА_8 - потерпіла по справі, ініціювала подання адміністративного позову, в зв`язку з яким його безпідставно позбавили права володіння та розпорядження своєю власністю. Правочини, на підставі яких відбулось переоформлення на скаржника корпоративних прав ПСП «Авангард» є чинними та законними. Він має всі підстави вважати, що йому, як фізичній особі, кримінальним правопорушенням, яке розслідує слідчий ОСОБА_7 , завдано майнової шкоди на суму 3000000 грн. через позбавлення його права власності на майновий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Крім того, він постійно їздив у відрядження для захисту своїх майнових прав та витратив близько 100000грн., які також вважає завданою майновою шкодою. В зв`язку з чим скаржник подав заяву до СУ про визнання його потерпілим по вказаному кримінальному провадженню. Однак 17.04.2015р. дізнався, що постановою слідчого ОСОБА_7 від 17.03.2015р. в задоволенні його клопотання було відмовлено. З даною постановою він не згоден, а тому звернувся до суду.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник підтримали вимоги, викладені в скарзі в повному обсязі, просили скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні скарги, оскільки постанова слідчим ОСОБА_7 винесена законно з посиланням на те, що реальної шкоди не завдано так як рішення суду набуло законної сили.
Слідчий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.
СУ УМВС України розслідується кримінальне провадження № 0000029 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,4 ст.358, ч.3 ст. 206-2 КК України.
В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого ОСОБА_7 з заявою про залучення його до провадження як потерпілого.
17.03.2015р. старшим слідчим ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим. Підставою для цього було посилання слідчого на відсутність реальної майнової шкоди.
Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
А ст.94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши постанову старшого слідчого ОСОБА_7 суд вбачає, що крім одного речення щодо відсутності реальної шкоди ОСОБА_3 будь-яких доказів відсутності заподіяння такої шкоди ОСОБА_3 вона не містить, слідчим належним чином не мотивовано відмову в задоволенні заяви щодо визнання потерпілим скаржника. Підстав та обґрунтувань для відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 в постанові не викладено.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи, викладені в скарзі, знайшли своє підтвердження, постанова немотивована та необґрунтована, а тому постанова підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,306,307,372 КПК України,
у х в а л и в :
Скргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 17.03.2015р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000029 задоволити.
Постанову старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 17.03.2015р. про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000029 скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: