Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду
суддів
в судовому засіданні в м.Києві 9 жовтня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої інстанції, касаційними скаргами потерпілого
ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2 на
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2006 року щодо ОСОБА_3
в с т а н о в и л а :
вироком Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 27 лютого 2006 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку м.Бєліцьке Добропільського району
Донецької області,

громадянку України, несудиму,-

засуджено
за ст.356 КК України до виправних робіт строком на 1 рік за місцем роботи з
відрахуванням 10 % заробітної плати в доход держави щомісячно.

На підставі ст.49 КК України засуджену
ОСОБА_3 звільнено від відбування
покарання у зв”язку з закінченням
строків давності.

ОСОБА_3 засуджено за те, що вона, працюючи з 1
травня 2003 року по на підставі трудового договору з приватним підприємцем
ОСОБА_1 в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2, 18 червня 2003 року вчинила самоправство,
тобто самовільно, всупереч установленому законом порядку, заволоділа
товарно-матеріальними цінностями, належними ОСОБА_1, на загальну суму 1915 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від
15 серпня 2006 року зазначений вирок скасовано, а кримінальну справу щодо
ОСОБА_3 закрито на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в її діях
складу злочину.

У касаційному поданні прокурор зазначає, що висновки
апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам справи і ставить питання
про скасування оскаржуваної ухвали у зв”язку з неправильним застосуванням
кримінального закону з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

У аналогічних за змістом касаційних
скаргах потерпілий ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 стверджують, що висновки
апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам справи і ставлять
питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка
підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені у касаційному поданні та касаційних скаргах, колегія суддів
вважає, що касаційне подання та касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, прийнявши рішення
про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ст.356 КК України
із закриттям справи, свій висновок
належним чином не мотивував, а лише обмежився показаннями ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається суперечливість
між показаннями ОСОБА_3, власника магазину ОСОБА_1, а також свідків, які мали
відомості про взаємовідносини між зазначеними особами.

Апеляційна інстанція показання ОСОБА_3, ОСОБА_1 та свідків не проаналізувала
і не умотивувала своїх доводів на підтвердження свого висновку про відсутність
у діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ст.356 КК України.

За таких обставин доводи касаційного подання
прокурора, а також касаційної скарги колегія суддів вважає обгрунтованими, тому
ухвала Апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2006 року щодо ОСОБА_3
підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи апеляційний суд має
винести своє рішення, мотивоване згідно з вимогами чинного законодавства.

Керуючись статтями ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції і касаційні скарги
потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
15 серпня 2006 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Справу направити у той же апеляційний суд на
новий апеляційний розгляд.

с у д д і :

Пекний
С.Д. Гриців М.І.
Нікітін Ю.І.