Справа № 524/4336/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
В обгрунтування клопотання зазначив, що вказані речі та документи належать на праві власності ОСОБА_4 та зберегли на собі вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого приходить до наступних висновків.
Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 2 ст. 173 при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з заявою ОСОБА_5 , в якій було надано добровільну згоду на проведення огляду, а також протоколом огляду місця події, слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , добровільно вилучено та опечатано у ОСОБА_5 паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , чотири чоловічих светри, десять чоловічих футболок, троє чоловічих штанів, чоловічі черевики, зимові чоловічі кросівки, які припустимо мають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Тобто на даний момент у слідства є підстави вважати, що вилучені речі, відповідно до ст.. 167 КПК України мають статус тимчасово вилучених речей, могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а незастосування заборони на використання, володіння та розпорядження ними може призвести до їх знищення та втрати, негативно вплинути на хід кримінального провадження.
Так із клопотання та доданих до нього документів, пояснень слідчого вбачається наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вилучені речі мають значення для досудового розслідування, відомості, які містяться у вилучених речах можуть бути доказами під час досудового розгляду, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 131, 167-168, 170 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , чотири чоловічих светри, десять чоловічих футболок, троє чоловічих штанів, чоловічі черевики, зимові чоловічі кросівки.
Заборонити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпоряджатися або користуватися таким майном паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , чотири чоловічих светри, десять чоловічих футболок, троє чоловічих штанів, чоловічі черевики, зимові чоловічі кросівки.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1