Справа № 1/2506/45/12
П О С Т А Н О В А

13.01.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Стебліни А.В.

при секретарі - Бублик Т.М.

з участю прокурора - Авраменко А.А.

адвоката - ОСОБА_1

потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого торговим представником фірми „Савсервіс, не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 116 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що він 13.08.2011 року, приблизно о 05.00 год., знаходячись біля готелю „Градецький, який розташований за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 68, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, яке спричинило суттєвий вплив на його свідомість і поведінку, та раптово виникло, в результаті тяжкої образи з боку ОСОБА_6, який перебуваючи в стані алкогольного спяніння, безпідставно напавши на ОСОБА_5 наніс йому два удари рукою в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді саден голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а після цього проявляючи грубий цинізм по відношенню до останнього непристойно висловлювався, чим принижував гідність його покійної матері, наніс ОСОБА_6 один удар ногою в область живота, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота садно та синець епігастральної ділянки, крововилив в мякі тканини передньої черевної стінки, розриву капсули та тканини вісцеральної поверхні правої долі печінки, що привела до виникнення внутрішньочеревної кровотечі, масивної крововтрати, які стосовно живої людини мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких потерпілий помер.

Смерть ОСОБА_6 настала від масової крововтрати, яка розвинулась внаслідок закритої травми живота з розривом капсули і тканини печінки.

Дослідивши в повному обсязі всі надані суду докази та заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування, оскільки органом досудового слідства при розслідуванні справи допущена суттєва неповнота, однобічність та неправильність такого слідства, які не можливо усунути в ході судового розгляду, оскільки це потребує не лише виконання процесуальних рішень, які віднесені до компетенції органів досудового слідства, а й винесення відповідних процесуальних актів органу досудового слідства та прокурора. Судом же досліджені всі обставини по справі, у тому обсязі доказів, які було надано суду, в тому числі і учасниками судового розгляду безпосередньо в такому, при чому суд не знаходить можливим шляхом судового доручення перевірити і уточнити фактичні дані, одержані в ході судового слідства.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого.

В порушення зазначеної норми органами досудового слідства не було перевірено належним чином доводи потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вони виклали в своїх клопотаннях при ознайомленні з матеріалами справи, а саме нанесення крім ОСОБА_5, ще і ОСОБА_7 численних ударів ОСОБА_6, які призвели до його смерті. З матеріалів кримінальної справи вбачається, що досудове слідство взагалі не намагалось встановити всі обставини події та причетності крім підсудного ОСОБА_5 інших осіб до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6, від яких той помер.

В ході досудового слідства слідчим 17.08.2011 року (т. 1 а.с. 67) була винесена постанова про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Однак, суд не може погодитися з прийняттям такого рішення, оскільки воно є передчасним та немотивованим, і ґрунтується лише на свідченнях ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які безпосередньо приймали участь в конфлікті з загиблим ОСОБА_6, а тому є зацікавленими особами. При прийнятті вказаного вище рішення, слідчим у постанові взагалі не була дана оцінка наявних на той час в матеріалах справи явки з повинною ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 36-37) та протоколу допиту свідка ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 82-84), де той вказував, що ОСОБА_6 наносили удари дві особи, яких він може впізнати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він був безпосереднім очевидцем заподіяння тілесних ушкоджень загиблому ОСОБА_6 і прямо вказав, що коли останній впав, то ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нанесли тому приблизно шість-сім ударів ногою в область тулубу та живота.

З урахуванням цього, в ході додаткового розслідування, з метою перевірки та уточнення показань свідка ОСОБА_8 та зясування всіх обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6, необхідно за участю вказаного свідка та залученням судово-медичного експерта провести відтворення обстановки та обставин події, після чого в разі необхідності призначити по справі судово-медичну експертизу щодо зясування механізму утворення тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що органом досудового слідства не зясовані причини суттєвих протиріч у доказах по справі, а також не усунені саме ці протиріччя, що є винятковою компетенцією лише органів досудового слідства, оскільки це викликає необхідність у проведенні слідчих дій та інших процесуальних рішень, спрямованих на збирання нових доказів, з обовязковим винесенням відповідних постанов, а це неможливо виконати суду з дотриманням специфіки процесуальної форми судового розгляду, досудове розслідування належить визнати неповним і однобічним, в звязку з чим кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування, в ході якого належить зясувати вказані вище обставини, провести необхідні слідчі дії, в разі виникнення потреби в таких, і, в залежності від встановлених результатів, вирішити питання по суті справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 116 КК України направити прокурору м. Чернігова для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити без змін підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя А.В.Стебліна