24.04.2015 Справа № 756/4755/15-к
Унікальний № 756/4755/15-к
Порядковий № 1-кп/756/392/15
В И Р О К
іменем України

24 квітня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 23.03.2012 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 03.07.2014 р. на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
14.03.2015 р., близько 13 год. 33 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у підземному переході, що прямує від пр-ту Московського до вул. Л.Гавро в м. Києві, біля озера «Йорданське» побачив раніше незнайому ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_6 ззаду, вирвав з її правої руки жіночу сумочку білого кольору та зник з місця вчинення злочину, завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 545 грн.

Відповідно до висновку експерта №761 від 16.03.2015 р., при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 виявлений синець на тильній поверхні 3 пальця правої кисті в проекції 1-го міжфалангового суглобу. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 14.03.2015 р., не було небезпечним для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоровя).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та повністю підтвердив обставини, вказані вище. У вчиненому кається, просить суворо не карати, обіцяючи більш злочинів не вчиняти.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_5 кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше судимий, офіційно не працює, характеризується формально позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Також, судом враховується та обставина, що обвинувачений вчинив новий злочин протягом нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі. Проте, враховуючи відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого та його щире каяття, суд приходить до висновку про необхідність призначення останньому покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

При ухваленні вироку суд згідно із ст. 100 КПК України вирішує питання про речові докази.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання, а саме з 14 березня 2015 р.

Речові докази жіночу сумочку білого кольору з особистими речами потерпілої, а саме: парасолька червоно-синього кольору, гаманець коричневого кольору з грошовими коштами у сумі 50 гривень, картина у дерев`яній оправі із зображенням кораблика, окуляри для читання в оправі золотистого кольору, шкіряні рукавички чорного кольору, для записники, дві кулькові ручки, жіноча косметика повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1