Дата документу Справа № 225/6213/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 225/6213/13-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1197/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року в м. Запоріжжя колегія суддів палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та прокурора на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 13 березня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська Донецької області, учня НВК «Школа-ліцей» м. Дзержинська Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.07.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-08.10.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 08.10.2013 року у вигляді одного місяця позбавлення волі остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу обрано особисте зобов`язання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дзержинська Донецької області, учня Дзержинського професійного ліцею, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за:

ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_10 звільнено від відбування вищевказаного призначеного покарання;

ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнено від покарання, призначеного за даним вироком, якщо він протягом 1 року не скоїть нового кримінального правопорушення. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_10 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду 06.08.2013 року, в період часу з 01 години 30 хвилин до 02 години 00 хвилин, неповнолітні ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 6 по вул. Куйбишева, м. Дзержинська Донецької області, побачили мопед марки «VIPER», моделі TXM50QT-B, реєстраційний номер «АНАВ 7156», червоного кольору, тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_1 , виданий 14.06.2011 року Костянтинівським ВПЕР при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, 2008 року випуску, об`ємом двигуна 49 кубічних см, вартістю 2 000 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_14 та який знаходився біля одного з під`їздів вказаного будинку, після чого у них виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мопедом з метою подальшого його використання для пересування по місцевості.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, розподіливши між собою злочинні ролі, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 підійшли до вказаного мопеду, а ОСОБА_9 залишився за кутом будинку АДРЕСА_3 та спостерігав аби дії ОСОБА_13 та ОСОБА_10 залишились непоміченими іншими особами, а також, повинен був попередити їх в разі появи сторонніх осіб. В свою чергу, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , діючи відповідно до досягнутої злочинної домовленості, не маючи на те ні дійсного ні уявного права, із застосуванням фізичної сили заволоділи мопедом потерпілої ОСОБА_14 , відкотивши його за кут вказаного будинку, за яким їх чекав ОСОБА_9 .

На вказаному місці ОСОБА_13 та ОСОБА_10 за допомогою фізичної сили, зламали блокиратор вказаного мопеду. Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 за допомогою фізичної сили відкотили вказаний мопед до кущів поблизу магазину «Кристина», розташованого за адресою: вул. Маяковського, 29/а, м. Дзержинська Донецької області і там ОСОБА_13 за допомогою фізичної сили зірвав верхню кришку вказаного мопеду, а ОСОБА_9 почав з`єднувати дроти запалювання на ньому, намагаючись привести у рух вказаний мопед, але йому це не вдалося. ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 за допомогою фізичної сили відкотили зазначений мопед до кущів на вул. Ломоносова м. Дзержинська Донецької області, де його і залишили, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, заподіявши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

06.08.2013 року, в період часу з 04 години 00 хвилин до 06 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до автомобільної стоянки шахти «Торецька» м. Дзержинська Донецької області, що охороняється. Після цього, розподіливши між собою ролі злочинного наміру, ОСОБА_13 в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переліз через огорожу, тим самим проник на охоронювану територію вказаної автомобільної стоянки, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відійшли до зупинки суспільного транспорту, розташованої поблизу шахти «Торецька» м. Дзержинська Донецької області, де чекали ОСОБА_13 та на виконання злочинної домовленості спостерігали, аби дії ОСОБА_13 залишалися непоміченими сторонніми особами та вразі появи таких осіб повинні були його попередити.

ОСОБА_13 знаходячись на вищевказаній стоянці побачив мопед марки «Дельта», червоного та синього кольорів, номер рами НОМЕР_2 , об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметри, 2007 року випуску, без реєстраційних номерів, що належить потерпілому ОСОБА_16 . Реалізуючи раніше обумовлений із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 не маючи на те ні дійсного ні уявного права із застосуванням фізичної сили заволодів вищевказаним мопедом, безперешкодно відкотивши його з вказаної автомобільної стоянки через центральний вхід шахти «Торецька» до зупинки громадського транспорту, розташованої поблизу шахти «Торецька» м. Дзержинська Донецької області, де його чекали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, відкотивши подалі від вказаної автомобільної стоянки вказаний мопед, за допомогою фізичної сили зірвав на вказаному мопеді замок запалювання та з`єднав проводи запалювання, тим самим привівши в рух цей мопед.

Після цього, ОСОБА_9 разом зі ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , на зазначеному мопеді з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, заволодівши вказаним транспортним засобом, у результаті чого, потерпілому ОСОБА_16 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1 500 гривень.

23.11.2013 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_17 , діючи умисно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав майно на загальну суму 540 гривень, після чого з викраденим майном у руках направився до виходу з двору вказаного будинку, де був помічений сином потерпілого ОСОБА_18 , який став пред`являти йому вимоги повернути вкрадене. ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними і носять відкритий характер, діючи умисно, з метою утримання викраденого майна, спробував втекти з місця скоєння кримінального правопорушення з частиною викрадених речей, які тримав у цей час у руках, а саме із двома светрами та двома джинсовими брюками, однак розпорядитися ними на свій розсуд не зміг, тому що біля будинку № 7, розташованому по вул. Зарічна в с. Новгородське м. Дзержинська був затриманий ОСОБА_18 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що у вчиненні вказаних злочинів ОСОБА_9 участі не брав, обвинувачення будується на припущеннях. Той факт, що ОСОБА_9 потім катався на мопедах не є злочином, оскільки його дії були здійснені після настання факту закінченого злочину. Просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 виправдати по всім епізодам обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на м`якість призначеного покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які вчинили 2 тяжких злочини, у вчиненому не розкаялись, про що свідчить їх послідуюча поведінка після вчинених злочинів. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_13 та ОСОБА_10 призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалою суду апеляційної інстанціїї від 04.08.2015 р. матеріали справи стосовно ОСОБА_13 виділені в окреме провадження.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який не підтримав апеляційні скарги, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , підтримавших свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим стосовно ОСОБА_10 , законних представників обвинувачених, останнє слово обвинувачених, розглянувши матеріали справи та дослідивши посилання, що наведені в апеляціях, колегія суддів підстав для їх задоволення не вбачає.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 у вчиненні зазначених вище злочинів відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами .

Посилання захисника адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, оскільки ролі вони з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не розподіляли і викрадати мопеди він не бажав, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що вину по інкримінованих йому діяннях він визнає, при цьому в судовому засіданні 03.12.2013 року пояснив суду, що він, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в ту ніч були разом і побачили приблизно з 1 години 30 хвилин до 2 години по вул. Куйбишева, 6 в м.Дзержинську мопед «VIPER» красного кольору та вирішили його викрасти. Він зайшов за кут будинку, тому що не бажав бути присутнім. Через 5-10 хвилин ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відкотили мопед до того місця, де він знаходився, потім вони зламали кермо мопеда, ОСОБА_20 зірвав пластик на мопеді, а він спробував з`єднати дроти на ньому, щоб його завести, але у нього нічого не вийшло і тоді вони всі разом відкотили мопед в сторону гаражів по вул. Ломоносова і потім там його кинули. Мета крадіжки мопеду була - покататися на ньому.

В судовому засіданні 04.12.2014 року ОСОБА_9 стверджував, що при вищевказаних діях ролі вони з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 не розподіляли, що він пішов за кут будинку, бо не бажав, щоб його бачили, викрадати мопед він не бажав.

В цю ж ніч пізніше коли він, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 перебували на зупинці в районі шахти «Торецька», ОСОБА_20 сказав, що зараз прийде і пішов в сторону паркану автостоянки шахти «Торецька», а потім викотив зі сторони відкритого головного входу автостоянки мопед і тоді він та ОСОБА_19 пішли за ОСОБА_20 . ОСОБА_20 пізніше сказав їм, що переліз через паркан автостоянки, як саме перелазив ОСОБА_20 через паркан із зупинки, де він перебував, не було видно. Після цього він завів зазначений мопед і вони покаталися на ньому, за кермом перебував він. Потім він відвіз ОСОБА_20 до школи №6, а потім повернувся через 10 хвилин за ОСОБА_19 і також відвіз того до школи №6. Потім вони всі разом покаталися, після чого ОСОБА_19 пішов додому, а ОСОБА_20 він відвіз додому. Мопед він поставив до ОСОБА_21 в гараж.

Обвинувачений ОСОБА_10 в суді пояснив, що вину визнає, при цьому пояснив, що дійсно 06.08.2013 року він, ОСОБА_22 та ОСОБА_20 гуляли разом та приблизно в 0 годин 20 хвилин побачили мопед біля б. АДРЕСА_3 та разом вирішили його викрасти, щоб покататися. Мальцев пішов за кут будинку, тому що не бажав щоб його бачили, бо той вже має судимість. Він із ОСОБА_20 відкотили мопед від під`їзду за кут, де був ОСОБА_22 , потім зламали блокиратор на мопеді, хтось із хлопців, хто саме він не пам`ятає, зламав передній пластик на мопеді. Мальцев намагався завести мопед, але не зміг і тоді вони разом відкотили мопед в сторону гаражів по вул. Ломоносова і там його кинули.

В цю ж ніч пізніше коли він, ОСОБА_22 та ОСОБА_20 разом перебували на зупинці в районі шахти «Торецька», ОСОБА_20 сказав, що зараз прийде і при цьому переліз через паркан на автостоянку шахти «Торецька», а потім викотив звідти мопед «Дельта» синього кольору з чорними щитками та покотив його далі, і він та ОСОБА_22 пішли за ОСОБА_20 . ОСОБА_22 вирвав замок запалювання у мопеді і завів його, а після цього на цьому мопеді відвіз ОСОБА_20 до шкоди №6, потім повернувся за ним і вони разом поїхали на майданчик до школи №6. Потім вони всі разом перебували там хвилин з 20, після чого ОСОБА_22 відвіз його додому і повернувся до ОСОБА_20 до школи №6.

Обвинувачений ОСОБА_13 в суді вину визнав, пояснивши як у судовому засіданні 03.12.2013 року так і в судовому засіданні 04.12.2014 року, що в той день він гуляв разом із ОСОБА_22 та ОСОБА_19 і приблизно 01 години вони побачили мопед «VIPER» і захотіли його викрасти, але передумали і пішли звідти, але потім повернулись. Вони всі троє підійшли до мопеду , який стояв біля 5-поверхового будинку, ОСОБА_22 намагався зламати кермо цього мопеду, але в нього не вийшло, а потім ОСОБА_22 відійшов за кут будинку, щоб слідкувати за тим чи не йде хтось, тобто був на сторожі. Він з ОСОБА_19 зламали кермо мопеда і відкотили його до ОСОБА_22 , а потім всі разом відкотили мопед до магазину «Кристина», він зламав передню частину пластику на мопеді, тому що ОСОБА_22 сказав йому, що треба зірвати панель мопеду, щоб керувати ним. Мальцев намагався завести мопед, але у нього нічого не вийшло і вони всі разом відкотили мопед в сторону гаражів по вул. Ломоносова і там його кинули.

Потім тієї ж ночі ОСОБА_22 чи ОСОБА_19 , точно він не пам`ятає, хто з них, запропонував піти до шахти і вкрасти інший мопед. Вони всі разом пішли до шахти, там закінчилась зміна і люди виходили. Вони дочекались поки люди розійшлись і спочатку думали, щоб ОСОБА_22 поліз за мопедом, але той сказав, що у нього щось болить і тоді поліз він, а ОСОБА_22 та ОСОБА_19 стояли навпроти воріт на шахту та дивились чи не йде хтось. Він взяв мопед і відкотив його через шахтні ворота до автобусної зупинки біля шахти, яка знаходилася на відстані приблизно 15 метрів від шахтних воріт. Мальцев взяв мопед та побіг з ним. Він подумав, що хтось сторонній йде і побіг з ними, тобто з ОСОБА_22 та ОСОБА_19 . Вони відбігли на відстань приблизно 200-300 метрів і ОСОБА_22 зірвав замок запалювання і завів мопед, після чого ОСОБА_22 відвіз його до школи № 6, а потім поїхав на мопеді за ОСОБА_19 і привіз того до тієї ж школи, після чого ОСОБА_22 відвіз ОСОБА_19 додому, потім повернувся до нього і відвіз його до кафе «Ексклюзив» і він пішов додому.

На думку колегії суддів твердження в суді обвинуваченого ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_10 по епізодах обвинувачення у викраденні транспортних засобів 06.08.2013 року про те, що ролі між ОСОБА_22 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 при скоєнні зазначених кримінальних правопорушень не розподілялись, по першому епізоду ОСОБА_9 зайшов за кут будинку, тому що не бажав бути присутнім при викраденні ОСОБА_20 та ОСОБА_19 мопеду, а по другому епізоду - ОСОБА_22 та ОСОБА_19 сиділи на зупинці , а ОСОБА_20 без їх відома проник на автостоянку і звідти викотив мопед, суд правильно віднісся критично і обгрунтовано розцінив це як спосіб їх захисту. Зазначені твердження насамперед спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_20 як по першому епізоду обвинувачення так і по другому про те, що при скоєнні зазначених діянь він, ОСОБА_19 та ОСОБА_22 попередньо домовлялись про викрадення мопедів і при цьому ролі розподілялись між ними. До того ж як ОСОБА_19 так і ОСОБА_20 стверджували, що при скоєнні першого кримінального правопорушення вони, побачивши мопед біля будинку АДРЕСА_3 , вирішили його викрасти, тобто домовились про викрадення до вчинення кримінального правопорушення. Про попередню змову при вчиненні цих діянь свідчить встановлені в суді обставини про конклюдентні дії усіх обвинувачених, про їх домовленість про місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень а також їх узгоджені дії після заволодіння мопедами.

В підтвердження своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_9 суд також послався у вироку на досліджені ним наступні докази.

Так, згідно протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 30.08.2013 року за участю ОСОБА_9 , зафіксовано, що ОСОБА_9 вказував на місце у п`ятого під`їзда буд. АДРЕСА_3 , де 06.08.2013 року стояв вкрадений ним, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 мопед марки «VIPER» , вказав напрямок, де розташований кут б. АДРЕСА_3 , за яким він знаходився та наглядав, як 06.08.2013 року ОСОБА_13 і ОСОБА_10 викрадають цей мопед, а потім в його присутності зламали блокиратор на цьому мопеді, а також вказав напрямок, в якому він, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 зникли з викраденим мопедом, вказував напрямок біля магазину «Кристина» по вул. Маяковського, 29а , куди він ОСОБА_13 , ОСОБА_10 в кущі відкотили вкрадений мопед і де він зірвав верхню кришку на цьому мопеді, пошкодив замок на багажнику, вказав напрямок по АДРЕСА_2 , куди він, ОСОБА_13 .. ОСОБА_10 відкотили зазначений мопед і кущі біля гаражів на цій вулиці, де вони залишили цей мопед.

Згідно дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 26.09.2013 року за участю ОСОБА_9 , зафіксовано, що ОСОБА_9 вказував на забір шахти «Торецька», через який ОСОБА_13 06.08.2013 року переліз на автомобільну стоянку вказаної шахти, з якої викрав мопед «Дельта» красно-синього кольору, вказував на автомобільну зупинку суспільного транспорту, розташовану біля шахти «Торецька» , де він та ОСОБА_10 чекали ОСОБА_13 , вказував на центральний вихід на шахту «Торецька», через який ОСОБА_13 викотив з автомобільної стоянки вкрадений мопед, вказав на місце, розташоване приблизно на відстані 100 м від зазначеної зупинки, де він у присутності ОСОБА_13 і ОСОБА_10 зірвав замок запалення та завів вкрадений ними мопед.

Згідно дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 10.09.2013 року за участю ОСОБА_10 останній давав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_9 при проведенні з ним слідчого експерименту 30.08.2013 року та 26.09.2013 року.

Потерпіла ОСОБА_14 в суді пояснила, що 05.08.2013 року приблизно о 21 годині 30 хвилин вона з чоловіком приїхали до свого будинку АДРЕСА_3 , оставили біля під`їзду мопед, замкнули кермо та піднялися до своєї квартири. Приблизно 1 години 30 хвилин чоловік вийшов з будинку, тому що пішов на роботу, а вона виглянула з балкону, мопед був на місці. О 5 годині чоловік прийшов з роботи і сказав , що мопеду нема. Після звернення до міліції на наступний день мопед знайшли в розібраному стані на вул. Ломоносова, у нього були відірвані дзеркала та замок запалення, був відсутній акумулятор, половина пластмаси була відсутня, кермо було зламане, рама була відсутня. Збитки ніхто з обвинувачених їй не відшкодував.

Свідок ОСОБА_23 в суді пояснив, що в серпні 2013 року він зустрів ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , останній збирався купувати чи купив, точніше він не пам`ятає, мопед марки «Дельта» у ОСОБА_22 і просив його відремонтувати, на що він погодився за гроші, після чого ОСОБА_22 і ОСОБА_24 пригнали цей мопед до нього в гараж, після чого ОСОБА_22 пішов звідти а ОСОБА_24 залишився. Мопед був без спідометру та тахометру. На наступний день цей мопед у нього вилучили працівники міліції, бо він був крадений.

Свідок ОСОБА_25 в суді пояснив, що в серпні 2013 року він зустрів ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , ті були на мопеді марки «Дельта» , котрий він раніше у них не бачив, звідки цей мопед у них він їх не спитав. Він хотів купити цей мопед у них за 900 гривень і запропонував це ОСОБА_22 , при цьому ОСОБА_20 не був присутній. Мальцев сказав йому, що при продажу мопеду гроші він із ОСОБА_20 розділять порівну. Він та ОСОБА_22 відкотили цей мопед на гараж до ОСОБА_26 для того, щоб відремонтувати і в цей же день мопед забрали працівники міліції, про це йому розповів ОСОБА_23 .

Згідно дослідженого протоколу огляду з фототаблицями від 07.08.2013 року біля гаражу АДРЕСА_5 виявлений мопед марки «VIPER», моделі TXM50QT-B, реєстраційний номер « НОМЕР_3 » червоного кольору, дата реєстрації 14.06.2011, 2008 року випуску, об`ємом двигуна 49 кубічних см.

Згідно дослідженого протоколу місця події з фототаблицями від 07.08.2013 року біля входу у двір будинку АДРЕСА_6 , де мешкає ОСОБА_23 і в гаражі за цією адресою, виявлені мопед красно-синього кольору із запчастинами до нього.

Згідно дослідженим довідкам вартість мопеду марки «VIPER» моделі TXM50QT-B б/у складає 2000 гривень, вартість мопеду марки «Дельта» об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметри, 2007 року випуску б/у складає 1500 гривень.

Згідно протоколу огляду від 06.08.2013 року і довідки шахти «Торецька» від 24.08.2013 року територія автомобільної стоянки, розташованої на території ВП «Шахта «Торецька», знаходиться під охороною.

При таких обставинах посилання адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що в діях ОСОБА_9 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони складу злочину, колегія суддів знаходить непереконливими, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Посилання адвоката на те, що суд у вироку не мотивував свій висновок, чому він бере до уваги пояснення ОСОБА_20 та відкидає пояснення ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , колегія суддів також вважає непереконливими, оскільки суд у вироку мотивував свої висновки з посиланням на досліджені ним докази.

Суд обгрунтовано дійшов висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за ст.289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння транспортними засобами, скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окремо, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 характеризується за місцем навчання та проживання задовільно, його психічний та фізичний розвиток відповідає віковій нормі.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд розцінив те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.

Як обставину, що обтяжує покарання суд розцінив рецидив кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання для ОСОБА_9 суд призначив на підставі ст.70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком і за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 08.10.2013 року.

Обвинувачений ОСОБА_10 характеризується за місцем навчання та проживання задовільно, його психічний та фізичний розвиток відповідає віковій нормі.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд розцінив те, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_10 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.2 КК України, суд врахував тяжкість скоєного ним, водночас врахував, що обвинувачений скоїв це правопорушення вперше, провину визнав повністю, в скоєному кається, є неповнолітнім і тому вважав можливим звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст.75,104 КК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам ст. 65 КК України і при зазначених вище обставинах вважати, що призначене ОСОБА_10 покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, немає підстав. Судом належним чином враховані всі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 13 березня 2015 рокуу відношенні обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді: 1. 2. 3.