Справа № 361/2656/15-к
Провадження № 1-кп/361/186/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 12.02.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Зелений Гай Ічнянського району Чернігівської

області, громадянина України, із повною середньою освітою,

працюючого в ФОП « ОСОБА_8 » водієм, одруженого на

утриманні має двоє дітей 2009 та 2012 років народження,

зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 , тяжкі тілесні ушкодження, при таких обставинах.

Так, 12 лютого 2015 року близько 11 години 30 хвилин в м. Бровари Київської області, обвинувачений ОСОБА_7 в світлу пору доби, керував технічно справним автомобілем " DAIMLER CHRYSLER 815" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ФОП « ОСОБА_8 ». Рухаючись по дорозі та керуючи вищевказаним автомобілем, по вул. Красовського, з швидкістю біля 66-82 км.годину по напрямку до вул. Кутузова, обвинувачений проявив неуважність та не вірно вибрав швидкість, стосовно обставин, порушивши вимоги п.12.4 ПДР України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км.год. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 проявив безпечність, при виявлені небезпеки для руху, у виді пішохода, який переходив проїздну частину автодороги, не вжив вчасно заходів для зменшення швидкості транспортного засобу, яким керував, чим грубо порушив вимоги п.12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди. Внаслідок чого, обвинувачений ОСОБА_7 не впорався з керуванням автомобіля " DAIMLER CHRYSLER 815" д.н.з. НОМЕР_1 та допустив його наїзд на пішохода ОСОБА_9 який переходив проїзну частину вул. Красовського з права наліво відносно його руху.

В результаті вказаного наїзду, пішохід - потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми у виді: підшкірної гематоми лобної області справа, забійної рани правої тім`яної області, саден на обличчі, перелому лобної кістки справа з переходом на сагітальний шов та крововиливом в лобну пазуху, субдуральних нашарувань справа, об`ємом 30-40 см.куб.,(видалені на операції-трепанація черепа), субарахноідальних крововиливів, забою головного мозку, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи за № 29 від 02.04.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя .

Не виконання та грубе порушення водієм-обвинуваченим ОСОБА_7 вимог п. п. 12.3., 12.4 ПДР України призвело до виникнення аварійної ситуації, що являється слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили: - отриманням, потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_7 кваліфіковано, як вчинення кримінального злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, факт та обставити правопорушення підтвердив та пояснив, що він дійсно 12.02.2015 року близько 11 години 30 хвилин, в світлу пору доби, керував технічно справним автомобілем " DAIMLER CHRYSLER 815" д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Бровари Київської області, рухаючись по вул. Красовського, з швидкістю біля 60 км.годину по напрямку до вул. Кутузова. При цьому, з правої сторони він побачив людей які стояли на обочині, за метрів 50-60 від побачив, як дорогу став переходити мужчина, він зразу ж подав звуковий сигнал та став гальмувати. Мужчина на сигнал не реагував, він щоб уникнути наїзду, прийняв в ліву сторону, виїхавши частково на зустрічну смугу однак в району осьової лінії, він допустив наїзд на цього пішохода, який переходив дорогу, не по пішохідному переходу. Після наїзду, він зразу ж викликам швидку допомогу, він повністю визнає свою вину в вчиненому. Стаж роботи водія у нього вже 34 роки, іншої професії немає, дорога при ДТП була мокра. Просить не наказувати його суворо, врахувати, що він визнав свою вину, на утриманні має неповнолітніх дітей, розкаюється в скоєному, більше не допустить подібного, надати шанс на виправлення.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення, дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила тяжкі тілесні ушкодження потерпілого на місті пригоди, не заперечує .

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, захисником, потерпілою, представником потерпілої та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та в істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_7 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні ним, порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , - доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України /в ред.2001 р./, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального злочину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про його особу. А також роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає такі: як визнання вини та каяття в вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходження на утриманні неповнолітніх дітей, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставина, що обтяжує покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 передбачених ст.67 КК України, в судовому засіданні та на досудовому розслідуванні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує до уваги вище наведене, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, визнав повністю вину та щиро розкаявся в скоєному. Потерпіла не настоює на суворому покаранні, а також заявила не позбавляти обвинуваченого водійських прав, обвинувачений, як особа не являється небезпечним для суспільства, має постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризується, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, вказане правопорушення не є навмисним. Тому, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст.286 ч.2 КК України, в виді позбавлення волі, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням в відповідності з ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків передбачених в ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 77 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання, в виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, так як хоча він і вчинив кримінальний злочин, що спричинило тяжкі наслідки, однак при вчиненні ДТП перебував тверезим, це є його єдиною професією та одним з засобів для матеріального забезпечення сім`ї.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Цивільний позов по матеріалах, не заявлений.

Речові докази по матеріалах провадження, відсутні.

Процесуальні витрати, по матеріалах провадження за залучення експерта, для проведення інженерно-транспортної експертизи, становлять - 613 гривні 80 копійки, (експертиза за №5-01/162 від 04.03.2015 р.)., - для проведення інженерно-транспортної експертизи, становлять - 491 гривні 04 копійки (експертиза за № 5-01/156 від 25.02.2015 року)., - для проведення інженерно-транспортної експертизи,становлять - 613 гривні 80 копійки (експертиза за № 5-01/194 від 18.03.2015 р.)., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України /в ред.2001 р./ та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки шести місяців, без позбавлення прав на керування транспортним засобом.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України (ред. 2001р.), з випробуванням, стосовно основної міри покарання встановивши іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Заходи забезпечення кримінального провадження, стосовно ОСОБА_7 не застосовувались.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Зелений Гай Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави - 613 (шістсот тринадцять гривні ) гривні 80 копійки, за залучення експерта, для проведення інженерно-транспортної експертизи , які необхідно перерахувати р/р НОМЕР_2 ., МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м.Києва, код 379 752 98. ( експертиза за №5-01/162 від 04.03.2015 р. ).

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Зелений Гай Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави - 491 (чотириста дев`яносто одна ) гривні 04 копійки, за залучення експерта, для проведення інженерно-транспортної експертизи , які необхідно перерахувати р/р НОМЕР_2 ., МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м.Києва, код 379 752 98. ( експертиза за № 5-01/156 від 25.02.2015 року ).

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Зелений Гай Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на користь держави - 613 (шістсот тринадцять ) гривні 80 копійки, за залучення експерта, для проведення інженерно-транспортної експертизи , які необхідно перерахувати р/р 311 111 157 000 08., МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м.Києва, код 379 752 98. ( експертиза за № 5-01/194 від 18.03.2015 р. ).

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1