АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2008 року за ч. 1 ст. 186 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

02 вересня 2014 року слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_8 за погодженням з старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи це тим, що 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до раніше знайомого ОСОБА_9 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні ударів по тілу, зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок та ікону, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1500 грн.
30 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваний підійшов до знайомої ОСОБА_10 , після чого схопив її за ліву руку та проти волі останної, застосовуючи фізичну силу та демонструючи ножа, завів ОСОБА_10 до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свої злочинні дії, підозрюваний протягом декількох годин, всупереч волі потерпілої незаконно її утримував у квартирі за місцем свого проживання. Як зазначив далі в клопотанні слідчий, ОСОБА_7 офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а крім того, як вказав слідчий, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що підозрюваний є раніше судимим, не став на шлях виправлення, повторно вчинив грабіж, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді, постановивши нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вивчивши матеріали кримінального провадження та судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стан здоров`я підозрюваного.

Виходячи із зазначених вимог закону, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0010434 від 12 серпня 2014 року відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

01 вересня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.
02 вересня 2014 року слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_8 за погодженням з старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя встановив, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2008 року відповідно до ст.ст. 419-421 КПК України (1960 року) та ст.ст. 92-94 КК України до ОСОБА_7 застосовано примусове лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом. Відомостей про скасування заходів примусового лікування визначених Шевченківським районним судом м. Києва, зміни психічного стану або одужання ОСОБА_7 до суду не надано. Крім того, слідчий суддя встановив, що відповідно до довідки Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» від 18 серпня 2014 року ОСОБА_7 має діагноз: шизофренія параноїдна, параноїчний синдром, підозрюваний потребує стаціонарного лікування та є психічно хворою людиною, що само по собі виключає можливість застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, однак слідчий не звертався до слідчого судді з такими вимогами.
Таким чином, слідчий суддя зробив правильний висновок про те, що зазначене виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, досліджені та оцінені судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , підтриману в суді апеляційної інстанції прокурором ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Справа № 11сс/796/1698/2014 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1