У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Вус С.М.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 18 березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Чугуївського міського суду
Харківської області від 16 жовтня 2006
року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

згідно
ст. 89 КК України такого, що

не
має судимості,

- за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_1 за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання - 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного основного і
додаткового покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки і на підставі ст.76
КК України судом на нього покладені певні обов'язки.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він, в кінці 2004
року, знаходячись в посадці в селищі Малинівка Чугуївського р-ну Харківської
області, умисно, незаконно зірвав кущ
коноплі, який переніс до місця проживання АДРЕСА_1, де рослину висушив,
подрібнив і виготовив наркотичний засіб - каннабіс (марихуана висушена), який
зберігав без мети збуту.

27
березня 2005 року, приблизно о 17 год. 15 хв., при огляді домоволодіння ОСОБА_1
працівниками міліції було виявлено та вилучено пластмасовий контейнер з
подрібленою речовиною рослинного походження, частину газети та дві цигарки з такою ж речовиною, яка згідно
висновку судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом
- каннабісом (марихуана висушена) вагою 11,55 г.

Крім
того, 27 березня 2005 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_1 за місцем проживання
за 250 грн. незаконно збув ОСОБА_2 особливо небезпечний наркотичний засіб
каннабіс (марихуану висушену) вагою 30,9 г.

В
кінці вересня 2005 року ОСОБА_1, знаходячись в посадці в селищі Малинівка,
незаконно зірвав кущ дикоростучої коноплі, який приніс до місця проживання,
висушив, подрібнив і виготовив особливо небезпечний засіб - каннабіс (марихуану
висушену), який зберігав без мети збуту, і який 24 вересня 2005 року у нього за
місцем проживання був виявлений та вилучений працівниками міліції сухою вагою
96 г.

В
апеляційному порядку справа не переглядалася.

У
касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування постановленого
вироку і направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з
невідповідністю призначеного покарання ОСОБА_1 внаслідок м'якості, неправильним
застосуванням кримінального закону при призначенні покарання засудженому.

У
доповненні до касаційного подання прокурор також просив виключити з
обвинувачення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 309 КК України, як зайву, оскільки його дії за
двома епізодами незаконного придбання, виготовленні і зберіганні наркотичних
засобів без мети збуту охоплюються ч. 2 ст. 309 КК України.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання і не підтримала
доповнення до нього, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинів та
кваліфікації його дій за 1 ст. 309, ч. 2
ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України є
законними й обґрунтованими.

Твердження прокурора про зайвість кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309
КК України не грунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст. 33 КК
України при сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за
відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Доводи
прокурора щодо м'якості призначеного покарання засудженому є непереконливими.

Як
убачається з вироку, при призначенні засудженому покарання суд, згідно з
вимогами ст.65 КК України, в достатній мірі врахував як характер і ступінь
суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, так і дані про його особу,
обставини, що пом'якшують покарання, і, виходячи з конкретних обставин справи,
дійшов обгрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням. Зокрема, враховано щире каяття винного, позитивну
характеристику, те, що він є інвалідом 2 групи, проживає з матір'ю похилого
віку та має неповнолітню дитину.

Проте,
звільнивши ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням та призначивши
йому додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд неправильно застосував
кримінальний закон.

Згідно
зі ст.77 КК України до переліку додаткових покарань, які застосовуються у разі
звільнення від відбування покарання з випробуванням, покарання у виді
конфіскації майна не входить.

Крім
цього, відповідно до роз'яснень п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена у
разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

У
зв'язку з вищезазначеними порушеннями кримінального закону, вирок у частині
призначення засудженому покарання підлягає зміні.

На
підставі наведеного, керуючись статтями 394-396
КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити частково.

Вирок
Чугуївського міського суду Харківської області від 16 жовтня 2006 року щодо
ОСОБА_1 змінити: виключити з резолютивної частини вироку застосування до
засудженого додаткового покарання - конфіскації майна.

с у д д і:

Міщенко С.М. Глос Л.Ф. Вус С.М.