Справа № 496/5816/14-к
Провадження №1-кп/496/44/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2015 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району с. Василівка, українця, громадянство України, освіта середньо-спеціальна, одружений, працює водієм таксі «Такси-Лідер», раніше не судимий, мешкає: АДРЕСА_1
- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

В С Т А Н О В И В :

11.11.2014 року, близько о 23:00 годин, ОСОБА_5 , за пропозицією осіб, кримінальне провадження відносно яких розглядається в іншій справі, у якості водія таксі на автомобілі марки «Дача Логан», д/з НОМЕР_1 відвіз останніх в с. Дачне Біляївського району Одеської області. Знаходячись в с. Дачне, поблизу залізничної станції, одна з зазначених осіб вказала місце де зупинити автомобіль, та разом з іншою особою, вийшли з автомобілю попросивши ОСОБА_5 , почекати.

12.11.2014 року, близько о 04:00 годин, ОСОБА_5 , на мобільний телефон подзвонила одна з осіб кримінальне провадження відносно яких розглядається в іншій справі і попросив забрати його та іншу особу біля буд. АДРЕСА_2 . Прибувши до зазначеного місця ОСОБА_6 побачив у вказаних осіб майно, а саме: бувші у використанні 2 автомобільних колеса у комплекті з дисками R/14 ALTEL», бувші у використанні 2 автомобільних колеса у комплекті с дисками R/14 «КUMHO», 4 бувших у використанні автомобільних колеса у комплекті з дисками R/15 «Федерал», автомобільна сигналізація «Тигр», 2 штуки автомобільні пружини, бувшу у використанні електричну турбіну «Махіта», бувшу у використанні дрель-шуруповерт, бувшу у використанні електрична дрель, бувшу у використанні електро -полірувальна машинка «Енхель», бувший у використанні наждак електричний, бувший у використанні електричний кабель, довжиною 20 м, бувші у використанні металеві мідні вироби, загальною вагою 20 кілограм, бувшу у використанні електричну газонокосарку. На запитання ОСОБА_7 про належність майна, особи, кримінальне провадження відносно яких розглядається в іншої справі повідомили останнього, що зазначене майно вони спільно викрали з гаражного приміщення буд. АДРЕСА_2 , та запропонували ОСОБА_7 за винагороду в якості двох викрадених коліс, приховувати скоєний ними злочин та перевезти викрадене майно в зазначене ними місце.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що зазначені особи скоїли тяжкий злочин, з корисливих мотивів погодився на пропозицію останніх, отримавши від них бувші у використанні 2 автомобільних колеса у комплекті з дисками R/14 ALTEL», які помістив до свого автомобіля. Після чого вищезазначені особи погрузили частину викраденого майно до багажнику автомобілю «Дача Логан», д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . Далі одна з зазначених осіб разом з ОСОБА_5 , поїхали з місця злочину, розвантажувати викрадене майно, а інша особа, залишалась стерегти іншу частину викраденого майна.

Рухаючись на а/м «Дача Логан», д/з НОМЕР_1 ОСОБА_5 з особою, кримінальне провадження відносно якої розглядається в іншої справі, з викраденим майном, були викриті працівниками міліції.

За скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 вказаних дій передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 396 КК України, а саме: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області та обвинуваченим ОСОБА_5 02.12.2014 року була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений визнав себе винним у скоєні вказаного кримінального правопорушення, сторони узгодили міру покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, згідно ст. 75КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільняється з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затверджені угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснені обвинуваченому. На досудовому слідстві, та в судовому розгляді ОСОБА_5 користувався допомогою захисника, який також наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.12.2014 року між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.12.2014 року укладену між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

Застосувати по відношенню ОСОБА_5 ст. 76 КК України, та покласти на нього таки обов`язки: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області : ОСОБА_1