Справа
№ 11 »а»-708 2007 р. Категорія:
Головуючий у суді 1-ї
інстанції Войтко Ю.Б. Доповідач Пасько Д.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

головуючого-судді
Паська Д.П.

суддів:
Аліфанова Ю.Б., Нешик Р.І.

за участю
прокурора Курбатової І.Л.

засудженого
ОСОБА_1 розглянула 6 вересня 2007 року у відкритому судовому засіданні у
м. Вінниці кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який приймав
участь у розгля­ді справи в суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 в
інтересах засудженого на вирок Вінницького районного суду від 29 травня 2007
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше не
судимий

в силу ст. 89
КК України засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на тринадцять років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 96 КК України ОСОБА_1 призначено примусове
ліку­вання від алкоголізму.

В
задоволення цивільних позовів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 3933 грн.
80 коп.3аподіяної матеріальної шкоди, а
на користь ОСОБА_4 8000 грн. у відшкодування моральної шкоди та на користь
НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення кри­міналістичної
експертизи 353 грн. 08 коп.

Як
вбачається з вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 16.03.2006 року в смт. Стрижавка Вінницького району біля 22 год. 30
хв. після спільного розлиття спиртних напоїв з ОСОБА_4 , перебува­ючи в стані алкогольного
сп'яніння, на грунті особистих
неприязних стосун­ків, що раптово
виникли, з метою заподіяння смерті
потерпіломуОСОБА_4 , ножем
господарчо-побутового призначення нанісОСОБА_4
удари в область лівого стегна та в область шиї, чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження
від яких настала смерть потерпілого.

В
апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку район­ного суду і постановления нового вироку у
зв'язку з неправильністю застосу­вання кримінального закону та невідповідністю
призначеного покарання

ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Апелянт
просить призначити ОСОБА_1 покарання у виді 15 років позбавлення волі, виключити застосування ст. 96
КК України. Своє прохання прокурор аргуме­нтує тим, що, на
його думку, районний суд не в повній
мірі врахував, що ОСОБА_1 вчинив злочин
в стані алкогольного сп'яніння, не
визнав свою вину, неодноразово змінював
показання, не розкаявся у вчиненому, заподіяної зло­чином шкоди не
відшкодував, раніше неодноразово
притягувався до кримі­нальної відповідальності,
негативно характеризується.

Відсутність
підстав для застосування до ОСОБА_1
ст. 96 КК України апелянт мотивує
тим, що алкоголізм не відноситься до
хвороб, що становлять небезпеку для
життя інших осіб.

В
апеляції адвоката ставиться питання про скасування вироку і закрит­тя
провадження по справі у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактич­ним
обставинам справи та істотним порушенням норм кримінально-процесуального
законодавства, зокрема суд допустив
розбіжності стосовно даних про час вчинення злочину, невірно оцінив докази, побудував вирок на припущеннях, не врахував поведінки ОСОБА_1 та тривалої
дружби між ним та ОСОБА_4 , не врахував, що на ОСОБА_1 чинився тиск під час
досу-дового слідства з метою, щоб той
оговорив себе.

Апелянт
вважає також, що суд не звернув увагу на
те, що на досудово-му слідстві не
відпрацьовувалися інші версії щодо осіб,
причасних до смерті ОСОБА_4
безпідставно застосував до нього
ст. 96 КК України.

В
апеляції засудженого ОСОБА_1 ставляться ті ж питання, що і в апе­ляції його адвоката. Крім
того, він вважає, що суд упереджено віднісся і до оцінки даних
стосовно його особи, зокрема до
негативної характеристики, невірно
оцінив докази по справі, зокрема
показання свідків та висновки екс­пертиз,
безпідставно поклав в основу вироку його показання на досудовому
слідстві, які він змушений був давати
під фізичним та психологічним тиском з боку працівників міліції та особи, яка розслідувала справу.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора, яка частково підтримала апеляцію тільки щодо
виключення з вироку застосування
ст. 96 КК України, виступ засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію і апеляцію
адвоката і вважаючи себе невинуватим у смерті ОСОБА_4 просить справу щодо нього закрити, перевіривши матеріали кримінальної
справи, обговори­вши доводи
апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частко­вому
задоволенню.

На думку
колегії суддів при розгляді справи районний суд дотримався положень ст. 22
КПК України щодо повноти, всебічності та
об'єктивності

з'ясування всіх обставин справи, при
оцінці доказів дотримався положень
ст. 67 КПК України і здійснив це
за своїм внутрішнім переконанням, яке
грунту­валося на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись при цьому законом. Вирок суду відповідає поло­женням ст.
ст. 333-335 КПК України, тобто доводи апелянтів - засудженого і його
адвоката про те, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи є
необгрунтованими. Суд проаналізував і оці­нив всі досліджені докази, з чим погоджується і колегія суддів. Вина
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, доведена його ж явкою з
повинною, показаннями в якості
підозрюваного і обвинуваченого, в яких
він визнавав, що то він після розлиття
алкогольних напоїв з ОСОБА_4 під _
лас-сварки-З лимланіс йому два ножових поранення, а потім_на_санках_відвіз _ до нього до дому і
залишив там, протоколом відтворення
обставин та обста­новки події з якого вбачається, що ОСОБА_1 розповідав і показував за яких
обставин він наносив ножові пораненняОСОБА_4 ,
показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
які були понятими при відтворенні обстановки та обставин події з ОСОБА_1
і підтвердили, що той добровільно без
будь-якого впливу на нього розповідав про обставини нанесення ним ножових
ударівОСОБА_4 та показував як і де він
це робив, куди після цього завіз
ОСОБА_4 і де його залишив. Показання
понятих як свідків і протокол від­творення обстановки та обставин події
узгоджуються з протоколом огляду місця події.

Вина
ОСОБА_1 підтверджується також висновком судово-медичної експертизи, з якої вбачається, що смерть ОСОБА_4 настала від різаної ра­ни шиї та
колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням судин, які викликали гостру масову крововтрату та
висновком судово-імунологічної експертизи,
згідно якого кров, виявлена у
плямах на одягу ОСОБА_1, могла походити
від ОСОБА_4 Іншого походження цієї крові
ОСОБА_1 не нази­вав.

Доводи
адвоката і засудженого про те, що прокурор
не вправі був про­водити розслідування по справі є надуманими, оскільки відповідно до ст.
227 ч. 1 п. 5 КПК України прокурор має право в необхідних випадках
особисто проводить окремі слідчі дії або розслідування в повному обсязі по
будь-якій справі.

Доводи
ОСОБА_1, що він тільки вживав з
ОСОБА_4 алкогольні напої, а потім знайшовши того п'яним і лежачим на
землі тільки відвіз його санками додому,
суд мотивовано відхилив, як
такі, що спростовані
вищепро-аналізованими доказами, з чим
погоджується і колегія суддів.

Щодо
виключення з вироку застосування
ст. 96 КК України, то апеляції підлягають задоволенню, оскільки дана норма кримінального закону до
ОСОБА_1 застосована безпідставно,
оскільки алкоголізм не відноситься до хвороб, що становлять небезпеку для здоров'я інших
осіб.

Щодо
міри та розміру покарання колегія суддів вважає, що районний суд дотримався положень ст.
ст. 50 та 65 КК
України стосовно мети покаран­ня та порядку його призначення, врахував і ті дані про особу засудженого про
які зазначено в апеляції прокурора, та
зазначено в апеляції засудженого ОСОБА_1

Пом'якшуючих
покарання обставин районний суд не знайшов,
обгрун­товано визнавши обтяжуючою обставиною перебування ОСОБА_1 і вчи­нення
ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Врахувавши
викладене суд призначив ОСОБА_1 покарання ближче до максимальної межі
санкції ст. 115 ч. 1 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду
на наведене, керуючись ст.
ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
прокурора, адвоката та засудженого
задовольнити частково.

Вирок
Вінницького районного суду від 29 травня 2007 року змінити.

Виключити
з вироку застосування до ОСОБА_1
ст. 96 КК України примусове
лікування від алкоголізму.

В решті вирок
щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

На
ухвалу можуть бути подані касаційні скарги (подання прокурора) безпосередньо до
касаційного суду - Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України протягом шести місяців з моменту набрання нею законної сили.