1 Справа № 335/3698/15-к 1-кп/335/284/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 від 18.02.2015, за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2015 р. до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 лютого 2015 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 квітня 2015 р.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 р. обрано запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком дії до 18 квітня 2015 р.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обраних раніше запобіжних заходів, оскільки на даний час наявні ризики переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також заперечував з приводу обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з правом залишати своє місце проживання у період часу з 8 до 19 години у зв`язку з необхідністю працювати та утримувати жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та неповнолітню дитину. Також зазначив, що ОСОБА_6 хворий на ВІЛ-інфекцію, про що надав суду довідку, потребує терапії, і його подальше тримання під вартою без надання відповідної терапії розцінюється як катування в світлі вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Наголосив, що прокурором не дотримані вимоги щодо оформлення та термінів подання письмового клопотання про продовження запобіжного заходу, а також не доведені ризики, передбачені КПК України, які перешкодять судовому розгляду даної справи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що на даний час у його підзахисного сплив строк дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, і тому на даний час відсутні підстави для його продовження. Також вказав, що відсутні ризики, передбачені КПК України, які перешкодять судовому розгляду даної справи.

Обвинувачені у підготовчому судовому засіданні підтримали думку своїх захисників.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених, захисників, вивчивши подані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів обвинувального акту вбачається, що 18 лютого 2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.

15 квітня 2015 року обвинуваченим було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Розглядаючи клопотання прокурора та захисника, суд вважає що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливатиме на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим шляхом.

Однак, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стан здоров`я, що підтверджується медичною довідкою від 17 березня 2015 року № ЦС-182, та встановлених обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та про часткове задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, заборонивши останньому залишати своє місце проживання цілодобово терміном на два місяці, та поклавши обов`язки прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись без дозволу суду із населеного пункту, в якому він проживає. На переконання суду цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Що стосується продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 р. вказаний запобіжний захід обирався строком дії до 18 квітня 2015 р. Матеріали кримінального провадження надійшли до суду 21 квітня 2015 р. Отже, в суду була відсутня об`єктивна можливість вирішити питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, визначеному вимогами КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Прокурором під час підготовчого судового засідання не заявлялось клопотання щодо необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_7 нового запобіжного заходу.

На підставі вимог ч. 3 ст. 194 КПК України суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Оскільки, як встановлено судом вище, 15 квітня 2015 року обвинуваченому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та враховуючи відсутність обґрунтованих клопотань щодо обрання запобіжного заходу, суд вважає за необхідне покласти на цього обвинуваченого передбачені ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 315, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово терміном на два місяці до 23 червня 2015 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись без дозволу суду із населеного пункту, в якому він проживає.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу надіслати для виконання органу внутрішніх справ за місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Орган внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого повинен негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , і повідомити про це суд.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибувати за кожною вимогою до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області в порядку та строки, визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Суддя: ОСОБА_1