Справа №1-58/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня
2007 року м.
Новоселиця

Місцевий суд
Новоселицького району Чернівецької області в складі:

Головуючого -
судді Трояновського Г.М.

При
секретарі Георгіца Л.В.

З участю
прокурора Чупака В.І.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по звинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Хотин
жительки АДРЕСА_1, неодруженої,
непрацюючої, громадянки
України, раніше судимої
20.12.2005 року Першотравневим райсудом м.Чернівці за
ст.303 ч.1 КК України
до 100 годин громадських робіт;

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
будучи засуджена 20.12.2005 року Першотравневим райсудом м.Чернівці до 100 годин громадських робіт, ухилилась від
виконання вироку. Так нею було відпрацьовано 7 днів по 4 години з 2 по 10
лютого 2006 року та 6 днів по 4 години з 20 по 27 березня 2006 року. Всього нею
відпрацьовано 52 години. З 28 березня 2006 року ОСОБА_1, для відбування
покарання не з'являлась в Новоселицьке ВУЖКГ без поважних причин і ухилилась
від відбування покарання у
виді громадських робіт.

Підсудна ОСОБА_1 винною себе визнала повністю і показала,
що не виходила на виконання громадських робіт через те, що на роботі на неї
кричали. Розкаюється у скоєному і просила
не позбавляти її
волі.

Крім повного зізнання вини самою підсудньою, її вина у
скоєнні злочину підтверджується матеріалами справи, а саме: вироком
Першотравневого райсуду м.Чернівці
від 20.12.2005 року підсудня була засуджена до 100 годин громадських робіт
/а.с. 14-15/; із табелів обліку робочого часу /а.с. 18,19,34/ та акту перевірки
виконання покарання від 30.03.2006 року /а.с.35/ та довідки Новоселицького
ВУЖКГ № 40 від 4.04.2006 року /ах. 36/ підтверджується факт ухилення підсудньої
від відбування покарання
у виді громадських робіт.

При
таких обставинах суд рахує, що вина підсудньої у скоєнні даного злочину
повністю доведена. її дії за ст.389 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, як
ухилення від відбування громадських чи
виправних робіт особою, засудженою до
цього покарання.

При
вирішенні питання про вид і міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу
винної, що вона вину
визнала повністю, посередньо характеризуються по місцю проживання,
розкаюється у вчиненому.

При
таких обставинах з врахуванням молодого
віку підсудньої та обставин скоєння злочину суд рахує, що
перевиховання підсудньої можливе без
ізоляції від суспільства і рахує необхідним застосувати стосовно
неї ст. 75 КК України і
призначити покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні злочину, передбаченому ст.389 ч.2
КК України і призначити
їй покарання один рік обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо вона протягом
одного року не вчинить нового
злочину і виконуватиме покладені на неї обов'язки.

Згідно
ст.76 КК України зобов'язати засуджену
ОСОБА_1 не виїзджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання і
періодично з'являтись для реєстрації.

Міру
запобіжнього заходу до вступу
вироку в законну силу
змінити на підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через місцевий суд
протягом пятнадцати діб з
моменту його проголошення.