Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/322/15-к
Провадження №1-кп/503/58/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Кодимі Одеської області кримінальне провадження №0000037, зареєстроване 16 січня 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, по звинуваченню неповнолітньої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Писарівка Кодимського району Одеської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, утриманців не має, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 186 КК України,

- за участі: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 14 січня 2015 року близько 3 години ночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, в м.Кодима по вул.Леніна Одеської області навпроти Торгівельного комплексу, розташованого по вул.Леніна, 89, зустріла раніше не знайомого їй потерпілого ОСОБА_5 , в якого шляхом обману, який полягав у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей про необхідність здійснення невідкладного телефонного дзвінка, заволоділа належний останньому мобільним телефоном марки «Нокіа-6700» вартістю 220 грн., з вмонтованою в ньому СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн. та зарядним пристроєм до нього, вартістю 30 грн., після чого отримавши від потерпілого зазначений мобільний телефон, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення належного потерпілому майна, усвідомлюючи відкритість своїх дій та їх очевидність для потерпілого, у присутності останнього, незважаючи на його заперечення привласнила мобільний телефон собі, після чого з місця вчинення злочину втекла, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі 260 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочинів визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро покаялась та пояснив, що дійсно вночі 14 січня 2015 року в центрі м.Кодима зустріла потерпілого ОСОБА_9 , в якого попросила мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після того як потерпілий передав їй телефон, вирішила його викрасти, а тому з місця вчинення злочину втекла.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 14 січня 2015 року в центрі міста ОСОБА_3 попросила у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого він передав їй власний телефон «Нокіа», однак, взявши телефон в руки, обвинувачена з ним втекла. Про подію повідомив до міліції. В даний час завдані йому збитки відшкодовані у повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченої він не має.

Таким чином, діючи відповідно до ст.337 КПК України в межах пред`явленого в ході досудового розслідування звинувачення, суд визнає доведеним вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, зокрема відкритого викрадення чужого майна (грабежу).

При цьому, незважаючи на зовні добровільну передачу потерпілим ОСОБА_5 мобільного телефону ОСОБА_3 , суд вважає правильною кваліфікацію дій останньої за ч.1 ст.186 КК України, позаяк добровільна передача потерпілим мобільного телефону була лише доступом до нього, а його подальше вилучення відбувалось у присутності потерпілого та при усвідомленні обвинуваченою відкритості своїх дій (абзац 5 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06 листопада 2009 року).

Визначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, його тяжкість, визначену відповідно до ст.12 КК України (середня), дані про її особу, зокрема її задовільну характеристику за місцем проживання, вчинення злочину вперше, у неповнолітньому віці, визнання своєї провини та каяття у вчиненому, відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_5 збитків.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочинів шляхом надання послідовних визнавальних свідчень, добровільне відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_5 збитків та її неповнолітній вік (п.1,2 ч.1 ст.66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи суспільну небезпеку незаконного посягання на чуже майно, дані про особистість обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутність у неї самостійного заробітку та неможливість сплатити штраф, який передбачений ч.1 ст.186 КК України, суд з врахуванням положень ст.ст.56, п.1 ч.1 ст.98 та ст.100 КК України вважає можливим призначити їй покарання у вигляді громадських робіт, оскільки виконання нею суспільно корисних робіт буде мати на неї дієвий виховний та профілактичний вплив. Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої.

При цьому, у відповідності з вимогами ч.1 ст.100 КК України призначене ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт має бути нею відбуте у вільний час, а їх тривалість не може перевищувати двох годин на день.

Спричинені потерпілому ОСОБА_5 збитки відшкодовані обвинуваченою в ході судового розгляду. Судові витрати у провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 186 КК України, та призначити їй кримінальне покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речовий доказ: зарядний пристрій до мобільного телефону залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1