Справа № 367/238/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/282/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 10.03.2015

УХВАЛА
іменем України
10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2015 року відмовлено засудженому ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою умовно-достроково звільнити його від відбування покарання, оскільки він відбув більше ніж 2/3 строку покарання, призначеного судом. Зазначає в апеляційній скарзі, що у нього є вагітна дружина та дуже хвора мати, які потребують допомоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України у випадку набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців. У разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо зняття судимості розгляд повторного клопотання з цього ж питання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2010 року ОСОБА_8 було засуджено Голосіївським районним судом м. Києва за ст. ст. 190 ч. 2, 187 ч. 2, 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 26.07.2011 року вирок в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_8 покарання за ст.ст. 190 ч. 2, 187 ч. 2, 70 КК України у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2014 року невідбуту частину покарання ОСОБА_8 замінено на обмеження волі та зараховано в термін відбування покарання час слідування з БВК № 85 Київської області до центру обмеження волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2014 року відмовлено ОСОБА_8 в задоволенні клопотанні про умовно-дострокове звільненні, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 не довів своє виправлення, оскільки 20.11.2014 року та 28.11.2014 року допустив порушення встановлених правил відбування покарання, до суспільно-корисної праці відноситься задовільно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2015 року відмовлено засудженому ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення. Суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений передчасно звернувся з таким клопотанням, оскільки він ( ОСОБА_8 ) вже звертався з таким клопотанням до суду, яке ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2014 року, яка набрала законної сили, не було задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_8 передчасно звернувся з таким клопотанням.

Разом з тим, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали помилково зазначив, що розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше ніж через шість місяців.

Так, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджено: за ст. 190 ч. 2 КК України ( середньої тяжкості злочин ) до 1 року обмеження волі; за 187 ч. 2 КК України ( тяжкий злочин ) до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне визначене покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. А тому, відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України, розгляд повторного клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , засудженого за тяжкий злочин до позбавлення волі на строк не менш п`яти років, може мати місце не раніше ніж через рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2015 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, - без змін.

Головуючий
Судді