справа № 691/1627/13-к
провадження № 1-кп/691/114/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді
Савенко О.М.

при секретарі судових засідань
Римар Т.Є.

прокурора
Милаш Г.А.

обвинуваченого
ОСОБА_2

потерпілої
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Городище кримінальне
провадження №0000670, судове
провадження за №1-кп/691/114/13, про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Запорізької області,
Кам»ясько-Дніпровського району
с.Іванівка, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
не одруженого, не працюючого, жителя
АДРЕСА_1, раніше судимого Терновським
районним судом м.Кривий Ріг
Дніпропетровської області 14 грудня 2009
року за ст.185 ч.2 КК України до 3 років
позбавлення волі, звільнений з місць
позбавлення волі 15 жовтня 2012 року, у
вчиненні кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.2
ст.185 КК України, -

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово
судимим, а останній раз 14 грудня 2009 року
Терновським районним судом м.Кривий
Ріг Дніпропетровської області за ст.185
ч.2 КК України до 3 років позбавлення
волі, на шлях виправлення не став та
знову скоїв умисний злочин. Так, він 8
вересня 2013 року близько 17 години 10
хвилин, повторно, перебуваючи у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», АДРЕСА_2, з
метою крадіжки чужого майна підійшов
до розташування столика в якому
знаходилася шухляда із грошовими
коштами в сумі 268 гривень та шляхом
вільного доступу, умисно, з корисливих
мотивів, таємно намагався їх викрасти,
при цьому фактично заволодів грошовими
коштами в сумі 60 гривень, а рештою
заволодіти не встиг та свій злочинний
намір до завершення не довів, так як
його дії були виявлені та припинені
працівниками магазину і власником
ОСОБА_3.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями вчинив
кримінальне правопорушення (злочин),
передбачене ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
кваліфікуючою ознакою якого являється
- замах на таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинена повторно.

Будучи допитаним судом, обвинувачений
ОСОБА_2 винним себе у скоєнні
кримінального правопорушення, за яким
повідомлено про підозру та пред'явлено
обвинувачення, а саме, за ч.3 ст.15, ч.2
ст.185 КК України, визнав повністю, в
скоєному щиро розкаюється, пояснив що
причиною незаконної поведінки стала
відсутність місця роботи та бажання
придбати продукти харчування.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 повністю
визнав свою винуватість у вчиненому
кримінальному правопорушенні, його
покази відповідають суті
обвинувачення, суд за згодою учасників
судового провадження, які правильно
розуміють обставини кримінального
правопорушення, котрі ніким не
оспорюються, переконавшись у
добровільності їх позицій, роз'яснивши
їм про позбавлення в подальшому права
оскаржити ці обставини в апеляційному
порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349
КПК України визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини
ОСОБА_2, його вина у скоєнні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого за ч.3 ст.15, ч.2
ст.185КК України, підтверджується й
доказами добутими на досудовому
слідстві і перевіреними в суді у
відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об'єктивно
з'ясованих обставин, які підтверджені
доказами та перевірені у відповідності
до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені
судом згідно ст.94 КПК України, суд
приходить до висновку, що мало місце
діяння, у вчиненні якого
обвинувачується ОСОБА_2, склад
кримінального правопорушення з
кваліфікуючою ознакою - замах на таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно, вказує на
кваліфікацію діяння за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185
КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд у
відповідності до ст.65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого
правопорушення, який законодавцем
віднесений до злочинів середньої
тяжкості, особу винного, який за
місцем тимчасового проживання
характеризується із задовільної
сторони, на утриманні не має
неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога
Городищенського РТМО не перебуває, не
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, за наявності
обтяжуючої обставини вчинення злочину
повторно, визнання вини, щирого каяття,
вважає, за можливе застосувати до
останнього покарання без ізоляції від
суспільства, застосувавши ст.75 КК
України, та звільнивши останнього від
відбування призначеного покарання з
випробовуванням.

За відсутності у кримінальному
провадженні, заявленого цивільного
позову, судових витрат та речових
доказів, суд ці питання не вирішує.

З огляду на вищевикладене та керуючись
ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, ч.2 ст. 373, ст.374, п.1
ч.1 ст.392, ч.2 ст.394, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК
України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.2
ст.185 Кримінального Кодексу України, і
призначити йому за даною статтею
покарання у виді 5 (п»ять) років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбуття призначеного
покарання, якщо останній протягом
трьохрічного іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
ОСОБА_2, обов'язки повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтися в даний орган для
реєстрації.

Судове рішення, може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги через
Городищенський районний суд
Черкаської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Черкаської області,
при цьому, вирок не може бути оскаржено
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано недоцільним відповідно до
положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду, негайно, після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя О. М. Савенко