Справа № 1-313/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

===============================================================================

08 червня 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабець М.Д.

при секретарі - Щипакіній К.В.

з участю прокурора - Костенко Р.А.

потерлілого - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, маючою дитину, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4. буд.290. кв.16 Київської області, нагород, інвалідності не маючого, раніше не судимого, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК України

В С Г А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням в приміщення за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що в період часу з 2008 до 2011 року підсудний ОСОБА_3 користувався гаражним приміщенням, що розміщене на території домоволодіння №5 по вулиці Лермонтова в м Бровари Київської області та належало потерпілому ОСОБА_1, при цьому знав, що власник в даному приміщенні зберігає вузли та агрегати до автоморбіля.

В невстановлений досудовим слідством день третьої декади березня місяця 2011 року підсудний ОСОБА_2, з метою таємного викрадення з вищевказаного гаражного приіщення вузлів та агрегатів до автомобіля, без відома власника-потерпілого ОСОБА_1, виготовив дублікат ключа, щоб відкрити замикаючий пристрій дверей гаража.

Приблизно о 02-й годині 06 квітня 2011 року підсудний ОСОБА_2 реалізуючи свій злочинний умисел прибув до гаражного приміщення, де заздалегідь приготовленим ключем, відкрив замикаючий пристрій дверей і таємно викрав: два радіатори охолодження двигуна автомобіля ГАЗ-53, вартістю 450грн. Кожний, на суму 900грн.; пять головок блоку двигуна автомобіля ГАЗ-53, вартістю 210 гривень кожна, на суму 1050 грн.;головку блоку двигуна автомобіля УАЗ-469 вартістю 2500грн.; головку блоку двгуна автомобіля ГАЗ-2401 вартістю 750грн.; впускний колектор автомобіля ГАЗ-53 вартістю 250грн.; алюмінієву каністру вартістю 173грн. 60 коп., в якій знаходилось 17 літрів бензину АІ-95 вартістю 9 грн. 79 коп. За 1 літр, на суму 166 грн.43 коп., а всього майна потерпілого на загальну суму 5790 грн. 03 коп., та завдав на вказану суму потерпілому матеріальних збитків.

Органом досудового слідства такі дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні крадіжки за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що дійсно вчинив крадіжку запчастин з гаражного приміщення. Ключ до вхідних дверей підробив з метою вчинення крадіжки. Викрадені деталі, що вказані в обвинуваченнні здав на металолом, а отримані кошти необхідні були для відшкодування витрат на ДТП, яке вчинив, тобто необхідно було розраховуватись з потерпілим. В послідуючому здані запчастини повернув потерпілому. За себе повідомив, що проживає у фактичному шлюбі з дочкою потерпілого, має малолітню дитину, на даний час працює неофіційно в приватного підприємця по випуску металопластика. Потерпілий є його тесть, в якого він раніше проживав. Завіряє суд що більше нічого подібного не вчинить. В скоєному чистосердечно розкаюється.

Покази підсудного ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до частини 3 ст.299 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного. При цьому судом з»ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз»яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з проникненням в приміщення, вартістю 5790грн. 03коп., що належало потерпілому ОСОБА_1, і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.185 ч.3 КК України тому він повинен нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.3 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно.

Обставиною, що пом»якшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, відшкодування завданих збитків, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст.67 КК України в діях ОСОБА_2 не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь

небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, помякшуючі обставини, дані про

його особу, що він має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у

вчиненому, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів,

значних наслідків від скоєного злочину не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання

можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до ч.З ст.185 КК України у вигляді

позбавлення волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на

підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обовязків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і

перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі - автозапчастини, що були викрадені і знаходяться на зберіганні в потерпілого

ОСОБА_1 слід йому залишити в користуванні.

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст..323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі строком на З(три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2(два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобовязати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити без зміни міру запобіжного заходу підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - автозапчастини, що були викрадені і які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_1 після вступу вироку в законну силу, залишити йому, дозволити ними користуватись та розпоряджатись.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розг ляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до

апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5