САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 1-154/12
Провадження № 1/2410/104/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2012 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді Мілінчук С. В.,

при секретарі Руснак Н.В.

за участю прокурора Перч Ю.В.

з участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Росії, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, має двоє дітей 1999 та ІНФОРМАЦІЯ_3, не працююча, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судима 1) Ленінським районним судом м. Чернівці 11.03.2002 року за ст.185 ч.3 КК України, із застосуванням ст.70 КК України 2001 року до позбавлення волі строком на 2 роки; звільнена умовно-достроково 26.06.2003 року на 7 місяців 17 днів раніше; 2) Ленінським районним судом м. Чернівці 09.03.2005 року за ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.71 КК України 2001 року до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці; звільнена умовно достроково 14.02.2006 року на 3 місяці 6 днів раніше; 3) Шевченківським районним судом м. Чернівці 09.04.2008 року за ст.ст.121 ч.1, 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.70 КК України 2001 року до позбавлення строком на 5 років, звільнена 26.04.2011 року до виповнення дитині трьохрічного віку,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 12 серпня 2011 року десь о 13.30 годині знаходячись у стані алкогольного спяніння та перебуваючи на МТК «Калинівський ринок», що по вул. Калинівський, 13 а в м. Чернівці, проходячи у 3-му торгівельному ряді 1-го сектору, поряд із магазином №145 а, побачила на стільці жіночу сумочку, яка на праві власності належала ОСОБА_3, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю та безпечністю ОСОБА_3, шляхом вільного доступу із стільця викрала: жіночу сумочку вартістю 260 гривень, різні косметичні засоби загальною вартістю 100 гривень, окуляри у чохлі загальною вартістю 70 гривень, блокнот із записами вартістю 30 гривень, банківська карта «Приватбанку», на рахунку якої грошей не було та яка рахується без вартості, а всього майна на загальну суму 460 гривень, після чого з місця злочину зникла, скориставшись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій значної матеріальної шкоди.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 12 серпня 2011 року десь о 15 годині 30 хвилин, знаходячись у стані алкогольного спяніння та перебуваючи на МТК «Калинівський ринок», що по вул. Калинівський, 13 а в м. Чернівці, проходячи по прилеглій території до контейнеру № 385 а, який розташований у 8-му ряді 3-го торгівельного ряду, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю та безпечністю ОСОБА_4, шляхом вільного доступу із-під прилавку викрала: спортивний костюм вартістю 380 гривень; куртку жіночу вартістю 320 гривень; дві блузки кожна вартістю по 250 гривень; туфлі вартістю 250 гривень; блузу вартістю 180 гривень; блузу вартістю 160 гривень; майку вартістю 60 гривень; лосини вартістю 60 гривень; блузу подвійну вартістю 200 гривень; сумку вартістю 200 гривень, а всього майна на загальну суму 2 тисячі 310 гривень, після чого з місця злочину зникла, скориставшись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій значної матеріальної шкоди.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 повністю визнала себе винною в скоєнні злочину, пояснила суду, що дійсно, при обставинах викладених в установчій частині вироку, вона, 12 серпня 2011 року приблизно о 13.30 годині перебувала на «Калинівському ринку» та побачила жінку, яка сиділа на стілці і вона вирішила викрасти у неї сумку, забрала її та пішла далі по дорозі де з прилавку викрала різні речі. А саме спортивний костюм, курточку, блузи, майку, лосини та ще, щось зазначила, що вже точно не памятає, бо пройшов час. Також додала, що у стані спяніння вона не знаходилася, бо випила лише одну пляшку пива безалкогольного, бо хворіє на туберкульоз. Просила врахувати, що скоїла вона крадіжку, бо у неї скрутне матеріальне становище, на роботу їй дуже важко влаштуватися, через її попередні судимості, просила суд суворо не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.299 КПК України поясненнями підсудної, яка повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_2 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), за кваліфікуючою ознакою вчинення повторно і знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч.2 ст. 185 КК України.

Обираючи підсудній вид та міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину; конкретні обставини справи та відношення підсудної до скоєного, яка вину визнала в повному обсязі, тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_2, яка має постійне місце проживання, негативно характеризується, молодий вік, раніше судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога, хворіє на туберкульоз, має на утриманні двоє дітей.

До обставин, що помякшують покарання підсудної, суд відносить щире каяття, та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Суд вважає за можливе не визнати обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, виходячи з конкретних обставин справи та кількості вжитого легкого алкогольного напою, враховуючи, крім того, відсутність у справі даних при дослідженні характеризуючи підсудну матеріалів про перебування підсудної в стані алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення підсудної та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції підсудної від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.

Враховуючи те, що підсудна вчинила злочин будучи звільненою від відбування покарання до досягнення дитиною трирічного віку у виді позбавлення волі за попереднім вироком, з невідбутою частиною покарання, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків, обравши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.04.2008 року, і остаточно призначити покарання у виді двох років пяти місяців позбавлення волі.

Речові докази передані на зберігання потерпілим залишити останнім (а.с. 49, 55).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - тримання під вартою в СІЗО ВДДУ ГТВП в Чернівецькій області.

Початок строку відбування покарання вираховувати з 12 серпня 2011 року.

Вирок суду може бути оскаржено протягом пятнадцяти діб з дня проголошення через районний суд м. Чернівці, а засудженою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_5