Справа № 211/873/15-к
Провадження 1-кп/211/212/15
У Х В А Л А
01 квітня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, -
Відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , не зникли.
Захисник ОСОБА_3 зазначив, що на теперішній час продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 визнає вину у скоєнні інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях, відсутні ризики, передбачені діючим законодавством, тому є доцільним змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.
При вирішення питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.178 КПК України:
- санкція кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років;
- також ОСОБА_4 є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України;
- ОСОБА_4 має вік 29 роки, не є інвалідом, неодружений, офіційно не працевлаштований, тобто соціальні зв`язки є слабкими, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з серпня 2013 року внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, не має будь-яких постійних джерел доходу, тобто відсутні обставини, що б могли виступити стримуючими факторами для не вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів,
що у підсумку дає підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.
Відповідно до ч.6 ст.3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На думку судді конкретним суспільним інтересом, який превалює на принципом поваги до свободи особистості, є усунення загрози розповсюдження незаконного придбання, перевезення, вживання, збуту наркотичних засобів на території України, що є загрозою здоров`ю та життю громадян України.
На підставі викладеного вище, суд не вбачає підстав для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, та вважає, що дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід продовжити.
Керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 травня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали - 30 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1