№ 207/2139/15-к
№ 1-кп/207/285/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, безпартійного, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, офіційно не працюючого, в центрі зайнятості на обліку не перебуваю чого, мешкаю чого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3ст.15,ч.1ст.186ККУкраїни.

ВСТАНОВИВ:

09.05.2015 року приблизно о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, підбіг до раніше йому незнайомої потерпілої ОСОБА_4 , яка проходила по вулиці. Реалізуючи злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, умисно, шляхом ривку, відкрито викрав поліетиленовий пакет, в якому знаходилось індивідуальне майно ОСОБА_4 , дві пляшки пива вартістю 16 грн.90 коп., пластиковий судок білого кольору вартістю 5 грн., пластиковий судок білого кольору вартістю 10 грн., всього на 31 грн.90 коп. З місця скоєння злочину намагався втекти, але був затриманий громадянами, не довівши до кінця свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна по незалежних від його волі причинам.

Своїми умисними діями, які пов`язані з замахом на відкрите викрадення чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

18.05.2015 року укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_5 і адвокатом ОСОБА_6 .

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України. Сторони дійшли згоди про вид і міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з застосуванням ст..ст.75,76 КК України, зі звільненням від відбування призначеного покарання, і встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є для потерпілої і обвинуваченого відповідно до ст..473 КПК України обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Для обвинуваченого відмова від здійснення прав,передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на допиті у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежать від дотримання нею Закону і будь якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст..474 КПК України сторона обвинувачення має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст..389 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався, тому немає підстав обирати його набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 394,424,473,474,476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 18.05.2015 року по кримінальному провадженню № 0000663 від 10.05.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_5 і адвокатом ОСОБА_6 , затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та призначити узгоджене між обвинуваченим, потерпілою, адвокатом покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати згідно зі ст..76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався, тому немає підстав обирати його до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.394 КПК України в апеляційному порядку, та в касаційному порядку що визначено п.1 ч.3 ст.424 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє,що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь - якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст..474 КПК України сторона обвинувачення має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст..389 КК України.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1