№ пр. 1-кп/646/144/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за фактом звідництва для розпусти, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002936 від 20.11.2014 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не працює, має неповнолітню доньку: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід 3 групи, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.11.2014 року ОСОБА_4 , близько 15-00 год. отримав на свій мобільний телефон вхідний дзвінок від раніше малознайомої громадянки ОСОБА_8 , та маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовився з останньою про те, що ОСОБА_4 надасть їй послуги сексуального характеру, а також познайомить її з хлопцем, який також надасть їй послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищевказаних послуг у сумі 300 грн., які вона віддасть ОСОБА_4 .
Того ж дня, ОСОБА_4 домовився з малознайомим ОСОБА_9 про надання ОСОБА_8 послуг інтимного характеру та запросив його в приміщення лазні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,
19.11.2014 року близько 16-30 год., прибувши до лазні, ОСОБА_4 вчинив безпосереднє звідництво ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_9 вступив в статевий зв`язок з ОСОБА_8 .
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини та події, встановлені органами слідства під час проведення досудового слідства та які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинений ним злочин правильно кваліфіковано органами досудового слідства і має всі ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме, судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є інвалідом третьої групи, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також обставини справи, ступіть тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчиненого злочину, обставини які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді штрафу, при цьому, враховуючи, що обвинувачений не працює, є інвалідом третьої групи, а також має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає правильним призначити розмір штрафу 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із розстрочкою його виплати певними частинами, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України.
Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям задоволенню не підлягає, з тих підстав, що статтею 45 КК України, передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

У судовому засіданні, з метою встановлення усіх обставин, які б давали змогу суду, застосувати положення ст. 45 КК України, судом оголошено протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.11.2014 року (а.с. 88-92), згідно якого ОСОБА_4 не визнав себе винним у вчиненні даного злочину та заперечував обставини вчинення злочину, що були встановлені органами досудового слідства, а тому відсутня така підстава, як активне сприяння розкриттю злочину.

Речові докази: грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер КУ 7464654, грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер КЕ 6534805, грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер ЕГ 6801359, відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 302 КК України, ст. ст. 84, 342-374 КПК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять грн. 00 коп.).

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу певними частинами, 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок грн. 00 коп.) до 16.04.2015 року, 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят грн. 00 коп.) до 16.08.2015 року.

Речові докази: грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер КУ 7464654, грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер КЕ 6534805, грошову купюру, номіналом 100 грн., серійний номер ЕГ 6801359 конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 16.02.2015 року.

Суддя ОСОБА_1