Справа № 442/782/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/93/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої, підозрюваної за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366, ч.1 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, ч.1 ст. 209 КК України,

з участю :

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 3 лютого 2014 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 3 лютого 2014 року клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишено без розгляду.

В мотивах ухвали слідчого судді зазначено, що клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 201 КПК України і клопотання слід залишити без розгляду на підставі ч.5 ст. 201 КПК України. Крім цього зазначено, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, винесеною з порушенням норм КПК України. Покликається на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення безпідставно керувався вимогами ст. 201 КПК України, яка регламентує порядок розгляду клопотання підозрюваного, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, в той час, як мав керуватися вимогами ст. 200 КПК України, оскільки дане клопотання було внесене стороною обвинувачення, зокрема слідчим за погодженням з прокурором. При цьому, у відповідності до ст. 200 КПК України, яка передбачає порядок та підстави внесення слідчим, прокурором клопотання до суду про зміну запобіжного заходу, не передбачено такої процесуальної можливості як залишення клопотання без розгляду.

Одночасно прокурор вказує на необхідність застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 більш тяжкий запобіжний захід, змінивши домашній арешт на тримання під вартою. При цьому зазначає, що однією із підстав для зміни запобіжного заходу стала оперативна інформація про те, що підозрювана на даний час шукає кошти для того, щоб покинути територію України і тим самим може уникнути відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення. Звертає увагу на особу підозрюваної, яка своїми протиправними діями завдала шкоди в особливо великих розмірах, раніше судима за аналогічні правопорушення, ухиляється від відшкодування завданих нею збитків, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування, а також може незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші правопорушення, а запобігти вказаному ризику ( ризикам) можливо лише шляхом застосування тяжчого, ніж домашній арешт, запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, прокурор просить ухвалу слідчого судді, якою клопотання слідчого було залишено без розгляду, скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, виступи підозрюваної та її захисника, які заперечили проти апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 21 січня 2014 року органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2014 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 22 березня 2014 року.

29 січня 2014 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та повідомлено про підозру і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 209 КК України.

В сукупності ОСОБА_6 органом досудового розслідування інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366, ч.1 ст.358, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 209 КК України.

31 січня 2014 року слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із клопотанням, яке погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції безпідставно, всупереч вимог кримінально-процесуального закону, вимог, передбачених ст. 200 КПК України, залишив дане клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою без розгляду. При цьому колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя при прийнятті рішення, безпідставно керувався вимогами ст. 201 КПК України, яка регламентує порядок розгляду клопотання підозрюваного, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, в той час, як мав би керуватися вимогами ст. 200 КПК України, оскільки дане клопотання було внесене стороною обвинувачення, зокрема слідчим за погодженням з прокурором. При цьому, у відповідності до ст. 200 КПК України, яка передбачає порядок та підстави внесення слідчим, прокурором клопотання до суду про зміну запобіжного заходу, не передбачено для слідчого судді прийняття такого рішення, як залишення клопотання без розгляду.

В зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді, якою клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 було залишено без розгляду, скасувати та згідно із ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу.

Згідно вимог ч.2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які : виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно з ч.1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити, зокрема, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу слідчий лише формально зазначив про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак, всупереч вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, жодного обґрунтування цього не навів, не виклав обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваної і не покликався на матеріали кримінального провадження, які б підтверджували ці обставини, а також не обґрунтував неможливість запобігти зазначеним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується покликання прокурора в апеляційній скарзі на наявність оперативної інформації про те, що підозрювана на даний час шукає кошти для того, щоб покинути територію України і тим самим може уникнути відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення, то воно під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшло.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України недоведеність прокурором зазначених обставин є підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо ОСОБА_6 , колегія суддів бере до уваги, що на даний час підозрювана виконує процесуальні обов`язки, покладені на неї ухвалою слідчого судді від 22 січня 2014 року, добровільно з`являється на виклики слідчого в ході досудового розслідування, яке триває з 06.10.2013 року, а також бере до уваги пояснення прокурора про відсутність тиску зі сторони підозрюваної на потерпілу та свідків, а також те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні завершене.

Наведене свідчить про те, що підозрювана належним чином виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, а тому підстав для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою по відношенню до ОСОБА_6 немає.

На думку колегії суддів засудження підозрюваної 27.12.2013 року не може свідчити про можливість скоєння нею іншого кримінального правопорушення, а повідомлення про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 209 КК України, не дає достатніх підстав для зміни відносно підозрюваної раніше обраного запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 3 лютого 2014 року винесена з порушенням та неправильним застосуванням кримінального процесуального закону, а тому вважає за необхідне дану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 3 лютого 2014 року, якою клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишено без розгляду скасувати.

Клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4