Справа №639/1596/15-к
Провадження №1-в/639/262/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 справу за клопотанням щодо можливості застосування вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» №270-VI від 15.04.2008 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого: 17 листопада 2009 року апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, -

В С Т А Н О В И В:
24.02.2015 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до Закону України №270-VI від 15.04.2008 року та зменшення строку призначеного покарання за закінчений замах на злочин до 10 років позбавлення волі.

У своєму клопотанні засуджений посилається на те, що відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Під час розгляду справи засуджений ОСОБА_5 просив внесене клопотання задовольнити. Представник Холодногірської виправної колонії №18 Харківської області також підтримав клопотання засудженого.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти внесеного клопотання, пославшись на неможливість розгляду зазначеного питання судом першої інстанції, вказав на необхідність повернення клопотання заявнику.

Вислухав думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18 та засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 17 листопада 2009 року апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 17.08.2010 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Харківської області від 17.11.2009 року залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Разом з тим, санкція статті за ч.2 ст.115 КК України, за якою відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , передбачає можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті. Зазначена норма на даний час не змінювалась і діє в редакції з останніми змінами, внесеними Законами №270-VI від 15.04.2008 року та №1707-VI від 05.11.2009 року.
Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_5 , він просить суд застосувати до нього норму кримінального закону - ч.3 ст.68 КК України.
Разом із цим, на момент винесення вироку апеляційного суду Харківської області від 17.11.2009 року та ухвали Верховного Суду України від 17.08.2010 року, зміни до ч.3 ст.68 КК України вже були внесені Законом України №270-VI від 15.04.2008 року, який набав чинності 07.05.2008 року.
Статтею 400-12 КПК України (1960 року), визначено підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України.
Ці питання, при наявності підстав, зазначених у п.1 ч.1 ст.400-12 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року), з урахуванням вимог п.15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України (2012 року), повинні вирішуватись в порядку, передбаченому главою 32-1 КПК (1960 року). Даною главою встановлено, що розгляд порушеного в заяві ОСОБА_5 питання, не відноситься до повноважень суду першої інстанції.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі апеляційного суду Харківського області від 08.07.2014 року по справі №639/3978/14-к.
Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 підлягає поверненню заявнику, оскільки розгляд вказаного клопотання судом першої інстанції по суті призведе до порушення правил підсудності.
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№5301 від 24.02.2015 року) про застосування відносно нього вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» №270-VI від 15.04.2008 року повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1