Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів: ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

за участю прокурора ОСОБА_9,

засудженого ОСОБА_1 ( в режимі відеоконференції),

розглянула в судовому засіданні в режимі відеоконференції 17 червня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та заступника прокурора Вінницької області на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2013 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не

судимого,

- за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді 15 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не

судимого,

- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 2 415 грн і 70 000 грн в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року вирок місцевого суду змінено:

- виключено з його мотивувальної частини вказівку про визнання пом'якшуючими покарання ОСОБА_1 обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;

- виключено з обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2 кваліфікуючі ознаки, передбачені п.п. 7, 12 ч.2 ст.115 КК України - хуліганський мотив і попередню змову групою осіб.

ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, за п.4 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, та за сукупністю злочинів визначено йому остаточно покарання у виді 14 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосування ст.. 69-1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області в рівних долях судові витрати в розмірі 19 790 грн 77 коп.

За вироком суду, з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винуватими та засуджено за те, що 09 травня 2009 року ОСОБА_1 в м. Вінниці, з мотивів неприязних стосунків, заподіяв тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4, а ОСОБА_2 із застосуванням фізичного насильства відкрито викрав майно потерпілого на суму 40 грн.

Крім того, 11 лютого 2010 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1, знаходячись в м. Вінниці, після спільного розпивання спиртних напоїв, з особливою жорстокістю вчинили умисне вбивство ОСОБА_5

Органом досудового розслідування ОСОБА_2 і ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення вказаного вбивства також з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями, просить їх змінити через неправильне застосування норм матеріального і процесуального закону, пом'якшити призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що судами безпідставно не враховані пом'якшуючі обставини, а саме, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини вчиненого та його особу, зокрема те, що він має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_1 судовим рішенням апеляційної інстанції, просить його скасувати та направити справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на безпідставне виключення кваліфікуючих ознак убивства та призначення невиправдано м'якого покарання. Також прокурор посилається на невідповідність судового рішення вимогам КПК України 1960 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та прокурора на підтримку поданих скарг, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, касаційну скаргу прокурора слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України (1960 року) апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляції з точки зору його законності й обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального й процесуального закону, фактичним обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні доказам. Для цього, як передбачено статтями 358, 362 КПК України (1960 року), апеляційний суд може провести судове слідство у повному обсязі чи частково, дати суду першої інстанції доручення про виконання окремих процесуальних дій та, оцінивши докази в їх сукупності, прийняти одне з рішень, передбачених ст. 366 КПК України (1960 року).

Разом із тим, як передбачено ст. 362 КПК України (1960 року), апеляційна інстанція у разі проведення судового слідства повинна керуватися правилами глави 26 цього Кодексу, дотримуючись засад змагальності, принципу безпосередності дослідження доказів, і не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи. Водночас за вимогами ст. 67 КПК України (1960 року) оцінка доказів повинна ґрунтуватись на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте під час апеляційного розгляду даної справи апеляційний суд указаних вимог закону не дотримався.

Так, висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 в умисному вбивстві ОСОБА_5 з особливою жорстокістю, з хуліганських мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_2 у вироку обґрунтовано показаннями допитаних в судовому засіданні свідків і експертів, а також даними, що містяться у висновках судових експертиз.

Однак апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 358 КПК України (1960 року), не визначивши обсягу судового слідства, не викликаючи в судове засідання жодного свідка, переоцінив докази вини ОСОБА_2, ОСОБА_1 і, зіславшись на недоведеність вчинення вбивства з хуліганських мотивів та за попередньою змовою групою осіб, виключив з обвинувачення вказані кваліфікуючі ознаки.

Так само апеляційний суд виключив з вироку й посилання на пом'якшуючі покарання ОСОБА_1 обставини.

Таким чином, апеляційний суд наявним у справі доказам дав іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, хоча безпосередньо доказів в судовому засіданні не досліджував.

Також у своїй ухвалі апеляційний суд на порушення вимог ст. 377 КПК України (1960 року) не зазначив, чому саме оцінка доказів суду першої інстанції є неправильною, чим спростовуються його висновки, які саме вимоги закону при розгляді справи чи ухваленні вироку суд порушив.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд. При новому апеляційному розгляді справи належить виконати всі вимоги закону, перевірити інші доводи, викладені в касаційних скаргах прокурора та засудженого, провести за необхідності судове слідство та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційну скаргу засудженого задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8