Справа № 561/516/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000077 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого 14.10.2014 року Зарічненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
06 квітня 2015 року близько 23-ї години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку потерпілого ОСОБА_4 , що на АДРЕСА_2 , під час суперечки з останнім, з мотивів неповаги до потерпілого, умисно наніс рукою один удар в обличчя, та не менше двох ударів дерев`яною палицею в голову ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної кістки, струсу головного мозку, забійних ран скронево-тім`яної ділянки зліва, субдуральної гематоми справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав, та показав суду, що 06 квітня 2015 року будучи в стані алкогольного сп`яніння, близько 19.30 год. біля магазину зустрів ОСОБА_4 , з яким домовилися того вечора розпивати спиртні напої. Він в магазині придбав пляшку горілки. Спиртне розпивали в будинку ОСОБА_4 не більше однієї години, про що говорили не пам`ятає. Разом випили по 100-120 грам горілки, після чого він пішов до своєї співмешканки ОСОБА_7 . Те, що вони разом з потерпілим розпивали спиртне бачив ОСОБА_8 , який прийшов взяти ключі від школи. Зазначив, що ОСОБА_4 він не бив. Вважає, що це могли зробити інші особи, оскільки наступного дня вхідні двері в будинок були закриті зсередини. Про те, що ОСОБА_4 побитий йому стало відомо 07 квітня 2015 року від працівників міліції.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що ввечері 06 квітня 2015 року після 20-ї години до нього додому прийшов ОСОБА_5 , якого він через деякий час почав виганяти з будинку. Наказав піти. Тоді ОСОБА_5 кулаком руки вдарив його в обличчя, та піднявши з підлоги дерев`яну палицю вдарив нею його по голові, від чого він втратив свідомість. Що було далі не пам`ятає, оскільки був без свідомості. Коли отямився, то побачив, що у нього розбита голова, закрив вхідні двері на защібку та ліг на диван. Наступного дня до нього прийшла дружина і сини, яким він розповів що трапилося. У зв`язку з отриманою травмою голови його було доправлено до лікарні. Зазначив, що того вечора до нього також приходив його співробітник ОСОБА_9 , який бачив ОСОБА_5 у нього в будинку.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, винність ОСОБА_10 в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_4 , доведена зібраними по справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 07 квітня 2015 року прийшов до батька. Будинок батька був закритий з середини. Тоді він вийняв шибку у вхідних дверях, відкрив защібку і разом з матір`ю ОСОБА_12 зайшли у будинок. В будинку виявив, що його батько ОСОБА_4 лежить на дивані закривавлений. Батько був при свідомості та скаржився на головний біль. Голова у нього була в крові. Звернув увагу, що біля дивана лежить дерев`яна палиця зі слідами крові. Батько вказав на те, що його побив ОСОБА_5 ..
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав суду, що 07 квітня 2015 року до нього зателефонувала його матір ОСОБА_12 і сказала, щоб він викликав міліцію, оскільки його батька ОСОБА_4 побили. До будинку свого батька він приїхав у той час коли останнього забирала карета швидкої. В будинку побачив, що на дивані, стінах, постілі, дерев`яній палиці, яка лежала біля дивану, були сліди крові. ОСОБА_4 сказав, що його побив ОСОБА_5 ..
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що близько 20-ї год. 06 квітня 2015 року ОСОБА_5 прийшов до її чоловіка ОСОБА_4 в літній будиночок, який знаходиться поруч з її житловим будинком. Через деякий час вона підійшла до будиночка та чула голоси її чоловіка та ОСОБА_5 . Про що вони розмовляли не звертала увагу. Близько 23-ї години вона знову проходила повз вікна даного будиночка і чула, як вони продовжували розмовляти між собою. Близько 01 години ночі звернула увагу, що світло в кімнаті де знаходилися її чоловік та ОСОБА_5 ще світилося. Зазначила, що вранці наступного дня ОСОБА_4 довго не з`являвся на подвір`ї будинку. Орієнтовно о другій половині дня 07 квітня 2015 року, коли прийшов її син ОСОБА_11 , він вийняв шибку з дверей і відкрив защібку. Коли вони зайшли в будиночок то виявили, що ОСОБА_14 закривавлений лежав на дивані, скаржився головні болі. Повідомив їх, що його побив ОСОБА_5 . Після цього вона викликала швидку. Показала також, що ОСОБА_5 до потерпілого приходив часто, вони разом розпивали спиртне. Були випадки коли ОСОБА_4 не впускав ОСОБА_5 до себе в будинок, через шо ОСОБА_5 йому погрожував фізичною розправою.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав суду, що 06 квітня 2015 року орієнтовно після 20-ї години зайшов до ОСОБА_11 забрати ключі від школи. Він як завжди був у літньому будинку. Окрім нього в будинку був ОСОБА_5 .. Потерпілий сидів на дивані, а ОСОБА_5 стояв у дверях та курив цигарку. ОСОБА_4 був у нормальному стані, будь-яких слідів побоїв на ньому не було. На столі стояла пляшка горілки, у якій не було грамів 100 горілки. В будинку він був орієнтовно п`ять хвилин, після чого пішов у своїх справах.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 16 квітня 2015 року у громадянина ОСОБА_4 виявлені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої тім`яної кістки, струсу головного мозку, забійних ран скронево-тім`яної ділянки зліва, субдуральної гематоми справа, які відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, 06 квітня 2015 року (а.с.42-43)
Як вбачається з висновку судово-медичного експерта № 164 від 13 квітня 2015 року на дерев`яному виробі, шляпі форменій, наволочці, пучку волосся встановлена наявність крові людини, яка належить ОСОБА_4 (а.с.39-40).
Висновки експертиз є мотивованими, науково обґрунтованими, і сумнівів у суду не викликають.
Окрім цього, покази потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , дані ним в ході судового розгляду, повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 21 травня 2015 року та фототаблицями до нього, в ході якого ОСОБА_4 детально розказав та показав, як саме та при яких обставинах йому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.с. 48-53).
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , у яких він вказує про свою непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, а також те, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 могли заподіяти також інші особи, оцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин. При цьому, судом достовірно встановлено, що ввечері 06 квітня 2013 року ОСОБА_5 знаходився разом з потерпілим у нього в будинку. Після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в будинок потерпілого 06 квітня 2015 року більше ніхто не заходив. Покази потерпілого ОСОБА_4 про те, що після візиту ОСОБА_5 , прийшовши до свідомості, він виявив у себе зазначені у вироку тілесні ушкодження, після чого защебнув вхідні двері та ліг на диван, є логічними та послідовними. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позиція обвинуваченого про його непричетність до вчиненого злочину не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що ОСОБА_5 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.60), за місцем проживання характеризується негативно (а.с.55), неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.56-58).
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , визначені ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням викладеного вище, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства. Покарання йому слід призначити пов`язане з позбавленням волі.
Окрім цього, вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. Невідбутою частиною покарання за вироком від 14 жовтня 2014 року, суд вважає покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
Оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку, суд вважає необхідним, вiдповiдно до вимог ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України, до покаpання, призначеного ОСОБА_5 даним вироком, частково приєднати невiдбуте покаpання за вироком від 14 жовтня 2014 pоку.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КПК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2014 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання рахувати з 18 травня 2015 року з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Речові докази: дерев`яний виріб (палиця), бейс (шапка зеленого кольору), накидка на подушку, шматок волосся знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою, у цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1