Провадження № 1кс/642/120/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черлянське Передмістя Городоцького р-ну Львівської області, громадянки України, не одруженої, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:
12.11.2014 р. близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_3 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом надання інтимних послуг, разом із потерпілим ОСОБА_5 направились до сауни, яка розташована в АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 попросила у потерпілого ОСОБА_5 заплатити їй гроші за надання інтимних послуг наперед, однак у останнього не було необхідної суми грошей. Після чого, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний намір, запропонувала ОСОБА_5 залишити їй під заставу його мобільний телефон марки «Леново А516», як гарантію, що він сплатить їй гроші за надані послуги. На пропозицію ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 погодився та передав їй свій мобільний телефон, вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4011 від 05.12.2014 р. становить 841 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», на рахунку якої грошових коштів не було, та яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Так, ОСОБА_4 не маючи наміру повернення вищевказаного мобільного телефону, не надавши ОСОБА_5 ніяких інтимних послуг, під приводом, що вона піде домовиться за сауну, попросила останнього зачекати її, а сама зайшла в арку будинку АДРЕСА_4 та зникла з вищевказаним мобільним телефоном з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 841.00 грн.

У судовому засіданні обвинувачена в пред`явленому їй обвинуваченні винною себе визнала повністю, підтвердивши вищевикладене, про обставини здійснення злочину дала показання, як зазначено в описовій частині вироку, пояснивши, що вчинила кримінальне правопорушення із корисливих мотивів.

Крім викладеного, винність ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй правопорушенні підтверджується іншими зібраними у провадженні доказами.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого їй обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши обвинуваченій позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченої не досліджував докази вини обвинуваченої стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, а обмежився допитом ОСОБА_4 та вивченням документів, що характеризують її особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини заволодіння чужим майном шляхом обману, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченої доказано повністю та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, тяжких наслідків від злочину не настало, матеріальні збитки по справі відсутні, потерпілим надано заяву про відсутність з його боку претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, визнання обвинуваченою своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 з моменту вручення їй копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: