Справа № 346/1294/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю скаржника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї клопотання про відвід судді ОСОБА_5 за матеріалами по скарзі ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Коломийського МВ УМВС України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 26 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження №0000138 від 14 лютого 2014 року та просить суд вищезгадану постанову слідчого скасувати, зобов`язати слідчого розглянути подані ним клопотання про вчинення процесуальних дій, зобов`язати слідчого перевірити обставини справи викладені ним під час допиту, надати їм належну оцінку діям ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,виходячи з того, що вони вчинили злочин. Справа слухалась слідчим суддею ОСОБА_5 .

Безпосередньо в судовому засіданні , яке відбулось 2 квітня 2015 року, скаржник ОСОБА_4 подав письмове клопотання про відвід судді ОСОБА_5 , притягнення її до дисциплінарної відповідальності, вказуючи, що його незаконно було засуджено вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року, також на те, що не було вжито заходів для своєчасного розгляду його скарги, порушено вимоги щодо неупередженого розгляду справи та істотні порушення вимог процесуального законодавства. Крім цього, скаржник окремо подав відповідну скаргу на суддю ОСОБА_5 до ВККС України.В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, просить задовольнити відвід судді ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання скаржника підтримав, просить задовольнити відвід судді ОСОБА_5 , оскільки вона вже тричі відмовляла скаржнику в задоволенні скарг щодо внесення відомостей в ЄРДР, повернувши скарги скаржнику.

Згідно з ч.1 п.4 ст.75 КПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини, Справа "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9.11.2006 року, яке є остаточним відповідно до умов, зазначених у п. 2 статті 44 Конвенції:

«49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності , про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року.

Як вбачається з пояснень судді Беркещук від 27 березня 2015 року , вона надала пояснення на скаргу скаржника ОСОБА_4 до ВККС України, в якій він висловлює свою недовіру і своє негативне ставлення до судді. Крім цього, як вбачається з представлених прокурором документів, суддя ОСОБА_5 22 січня 2015 року трьома ухвалами повернула скаржнику ОСОБА_4 його скарги щодо внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення в зв`язку з закінченням десятиденного строку на їх оскарження, наслідком чого є розгляд матеріалів скарги по даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на суддю ОСОБА_5 здійснюється тиск скаржником шляхом написання на неї скарги до ВККС України з метою спонукання її прийняти потрібне скаржнику рішення.

У відповідності до ст.6 ч.1 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь який спосіб забороняється.

Вищенаведені дані дають суду підстави, керуючись ст.75 КПК України задовольнити письмове клопотання скаржника ОСОБА_4 щодо відводу судді ОСОБА_5 по даній справі, оскільки суддя при прийнятті рішення має діяти вільно, незалежно та неупереджено, а ,зважаючи на вищенаведені обставини та здійснюваний на неї тиск, подальший розгляд нею даної справи може викликати сумнів в її об`єктивності та неупередженості.

У відповідності до ст.80,81 КПК України заява про відвід повинна бути вмотивованою і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом (чи безсторонності судді при розгляді даного позову), слід письмове клопотання ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.126 Конституціії України, ст.6 ч.1 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.75,80,81 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», рішення Європейського Суду з прав людини, Справа "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9.11.2006 року,-

ухвалив:

Заяву про відвід судді ОСОБА_5 , по справі №346/1294/15-к за матеріалами по скарзі ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Коломийського МВ УМВС України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження , подану скаржником ОСОБА_4 - задовольнити.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1