АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1913/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/367/15 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 березня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000620, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 березня 2015 року клопотання старшого слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000620 задоволено.

В грудні місяці 2014 року ОСОБА_10 взяла у свого знайомого ОСОБА_11 в займи грошові кошти у розмірі 4000 доларів США. Згідно усної домовленості вона повинна була повернути борг до січня місяця 2015 року, проте у зв`язку з матеріальними труднощами, які склалися в її сім`ї, остання попрохала у ОСОБА_11 відстрочки до березня 2015 року.

27.02.2015 року приблизно о 18-30 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на вулиці Альмінського в м. Харкові, зустріли ОСОБА_10 . Після чого останні, маючий умисел, направлений на незаконне викрадення людини та позбавлення її волі, дочекалися зручного моменту підійшли до останньої, після чого ОСОБА_11 несподівано наніс ОСОБА_10 декілька ударів в обличчя, від яких остання впала на землю. Надалі ОСОБА_11 схопив останню за волосся та примусово затягнув її до салону автомобілю «ВАЗ 2108», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи умисно, із застосуванням фізичного насильства, порушуючи конституційні права і свободи ОСОБА_10 на недоторканість особи, свободу дії та пересування, проти її волі відвезли останню на зазначеному автомобілі, під керуванням ОСОБА_8 , до гаражу, який розташовано в гаражному кооперативі «Слобода» по вулиці Сергія Грицевця в м. Харкові. Через деякий час до вказаного гаражу прийшла знайома ОСОБА_11 та ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з якими вони незаконно утримували ОСОБА_10 в зазначеному місці, де наносили удари по голові та іншим частинам тіла, а також принижувати її честь та гідність, таким чином останні незаконно викрали ОСОБА_10 та лишили її волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне викрадення та позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.

Крім цього, 27.02.2015 приблизно о 18-30 годин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел, направлений на вимагання грошей у ОСОБА_10 , привезли останню до гаражного кооперативу «Слобода», який розташовано по вулиці Сергія Грицевця в м. Харкові та, утримуючи останню в гаражі, почали їй наносити удари по різним частинам тіла та голові, погрожуючи при цьому їй вбивством. Дії вищезазначених осіб ОСОБА_10 сприймала як реальну загрозу своєму життю.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивством.

Підозрюваний ОСОБА_8 від дачі свідчень в якості підозрюваного відмовився, згідно ст. 63 Конституції України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 146 ч. 2,189 ч.2 КК України, винним себе не визнав.

28.02.2015 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 скоїв особливо тяжкий злочин, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ці ризики обґрунтовуються тим, що підозрюваний ОСОБА_8 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе чинити тиск на потерпілу, свідків у справі, які під його тиском можуть давати неправдиві свідчення на його користь.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України складено та вручена підозрюваному 28.02.2015 року.

28.02.2015 року ОСОБА_8 , був затриманий в порядку ст.208 КПК України о 11.00 год. за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 заперечував проти орання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації, сам є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_14 , 1998 р.н.. Просив застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_8 також заперечував проти обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначав, що не визнає себе винним у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та повністю підтримав думку адвоката ОСОБА_7 .

Вислухавши думку прокурора перевіривши матеріали додані до клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, невідкладно, але не пізніше 72 годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.

Відповідно до ч. 1ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000620 суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при

постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; Враховуючи той факт, що ОСОБА_8 було вчинено кримінальне правопорушення із застосуванням такого насильства суд не визначає розмір застави.

На дану ухвалу слідчого судді захисником була подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що суд не врахував репутацію підозрюваного, наявність стійких соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, стан здоров`я, а також відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисник, що просив задовольнити апеляцію, прокурора що заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Слідчим суддею не враховано, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчим суддею при винесенні оскарженої ухвали не виконано вимоги ст.196 КПК України, зокрема взагалі не зазначено обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відсутнє й посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Пункт 6 ч.1 ст.184 КПК України вказує на необхідність обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Данні вимоги КПК України слідчим не виконані, а слідчий суддя має розглядати справу в межах заявленого слідчим клопотання..

Слідчим суддею в порушення вимог ст.178 КПК України не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного який є інвалідом 3 групи, міцність його соціальних зв`язків в м. Харкові, а саме наявність у ОСОБА_8 родини та утриманців, постійного місця проживання, місця роботи в ГБК «Екіпаж».

Таким чином розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст.177,178,194,196 КПК України, не оцінив всі обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу та належним чином не мотивував винесену ухвалу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1,3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню.

Доводи апеляції захисника щодо посилання в клопотанні слідчого на покази ОСОБА_15 , що свідчить на думку адвоката про необґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_8 , судова колегія вважає не суттєвими, оскільки дана технічна помилка вже виправлена прокурором шляхом винесення постанови про зміну анкетних даних від 3.03.2015 року про що йому було вручено копію даної постанови при апеляційному розгляді.

Судова колегія оцінюючи сукупність наданих матеріалів до клопотання слідчого, приходить до висновку про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_8 та наявність ризику передбаченого п.3 ст.177 КПК України.

Колегія суддів під час апеляційного розгляду також приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.

Таким чином, при апеляційному розгляді судовою колегією встановлено наявність обставин, визначених п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не встановлено обставин визначених п. 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України.

Колегія суддів враховує вік та стан здоров`я підозрюваного який є інвалідом 3 групи, міцність його соціальних зв`язків в м. Харкові, наявність у ОСОБА_8 родини та утриманців, постійного місця проживання та місця роботи .

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 ст.181 та ч.4 ст.194 КПК України і обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово в межах строку досудового розслідування з покладенням на нього певних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України

На думку судової колегії запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 березня 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Винести нову ухвалу, якою застосувати у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово в межах строку досудового розслідування до 27 квітня 2015 року.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в порядку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 202 КПК України.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

· прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом з встановленою ними періодичністю;
· утримуватись від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором, судом;
· здати на зберігання до слідчого для передачі до відповідних органів паспорт (паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Орджонікідзевський РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді