Провадження № 1-КП/200/394/14
Справа № 200/1662/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000711 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Межевського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 12.09.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, за ст. 186 ч. 2, 69 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Бердянського міського-районного суду Запорізької області від 16.07.2013 року, звільненого 24.07.2013 року з Бердянської ВК № 77 умовно-достроково на 3 місяці 25 днів,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК У країни,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гаврилівка, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого зварювальником Дніпропетровського заводу машино-обладнання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК У країни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 16.02.2014 р. близько 19.50 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кафе «Макс», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 55, вступив з раніше йому знайомим ОСОБА_8 , який також знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в попередню злочинну змову на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу.
Знаходячись в зазначений час та в зазначеному місці, співучасники злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помітивши раніше не знайомого ОСОБА_9 , який рухався в їх напрямку та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, співучасник злочину ОСОБА_7 , діючи умисно, погоджено в групі з співучасником злочину ОСОБА_8 , наблизившись до потерпілого ОСОБА_9 , наніс йому декілька ударів в область обличчя, в від чого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_7 наніс руками та ногами декілька ударів в область голови потерпілому ОСОБА_9 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного перелому верхньої щелепи праворуч, які за своїм характером відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), а також синці в обох пара орбітальних областях, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, контузії обох очей легкого ступеню, численних синців обличчя та голови, рубця на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки. В цей час співучасник злочину ОСОБА_8 , згідно відведеної йому ролі у вчиненні злочину, реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, став утримувати потерпілого ОСОБА_9 на землі, при цьому наніс декілька ударів руками в область тулубу потерпілого ОСОБА_9 , завдавши тим самим фізичного болю останньому. Після чого, співучасник злочину ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, закрив своєю рукою рот потерпілого ОСОБА_9 таким чином, щоб він не міг кричати та звати на допомогу. Подавивши таким чином волю потерпілого до можливого опору, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, заволоділи майном, яке належить потерпіломуОСОБА_9 , а саме:

· мобільним телефоном «Samsung Galaxy Nexus GT-I9250» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 2400 гривень, який знаходився в шкіряному чохлі вартістю 300 гривень, та в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» № НОМЕР_2 , на рахунку якої знаходилось 25 гривень, на загальну суму 2725 гривень.

Після чого, з вищевказаним майном, співучасники злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2725 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав і пояснив, що 16.02.2014 року о 20.00 годині, коли він разом з ОСОБА_8 йшли по вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську до магазину АТБ, неподалік кафе «Макс» він побачив на дорозі мобільний телефон «Самсунг», який вирішив залишити собі. Коли вони зайшли до магазину на мобільний телефон подзвонила мати потерпілого і він вимкнув телефон. Потім витягнув сім картку та чохол в якому знаходився мобільний телефон і викинув їх. На наступний день йому подзвонив однокласник ОСОБА_10 , з яким він домовився про зустріч. Зустрівшись з ОСОБА_10 він розповів, що знайшов мобільний телефон «Самсунг» і ОСОБА_10 сказав, що хоче його придбати. Віддавши ОСОБА_10 мобільний телефон, ОСОБА_10 пообіцяв гроші віддати пізніше. Потерпілого він вперше побачив на впізнанні і той його впізнав, як людину, яка нібито заволоділа його майном.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав і пояснив, що 16.02.2014 р. близько 20.00 годин він разом з раніше знайомим ОСОБА_7 , йшли в продуктовий магазин «АТБ», розташований по вул. Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську. Проходячи біля кафе «Макс» по вул. Героїв Сталінграду, ОСОБА_7 йому крикнув, що знайшов мобільний телефон марки «Самсунг». Зазначений телефон ОСОБА_11 сховав до кишені. Коли вони вийшли з магазину, по дорозі додому, ОСОБА_7 викинув чохол, в якому знаходився телефон та сім-карту.

Наступного дня, 17.02.2014 року близько 09.00 години на мобільний телефон ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_10 , який повідомив, що приїде в м. Дніпропетровськ та ОСОБА_7 поїхав його зустрічати. Як йому стало відомо в подальшому, зі слів ОСОБА_7 , що він ( ОСОБА_7 ) показав ОСОБА_10 знайдений мобільний телефон «Самсунг» й той захотів його придбати. ОСОБА_12 віддав ОСОБА_10 вказаний телефон, а гроші ОСОБА_10 пообіцяв віддати пізніше.

Вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що 16.02.2014 р. приблизно о 19.50 годин, коли він проходив по пішохідному тротуару в районі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_5 , йому назустріч з двору будинків АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , вийшли раніше не знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Він звернув увагу на те, що вони йшли йому назустріч швидким кроком і цілеспрямовано. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порівнялися з ним, ОСОБА_7 різко завдав йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, потім відразу ж спитав - «Є що не будь?». Після цього ОСОБА_7 відразу ж знову завдав другого удару кулаком правої руки в область обличчя від чого він впав на землю та став прикриватися від подальших ударів, які йому наносились в область голови і тулуба. В цей час він також відчував, що хтось обшукує його кармани. Після чого ОСОБА_8 став утримувати його ноги, щоб він не зміг опиратися, оскільки він ( ОСОБА_9 ) намагався не дати хлопцям обшукати його кармани, щоб не знайшли його мобільний телефон, який був у правій кишені джинс. Чинячи опір і намагаючись вирватись, він побачив, що саме ОСОБА_8 , утримує його за ноги і перевіряє вміст задніх кишень джинс. ОСОБА_7 в цей час однією рукою закривав йому рота таким чином, щоб він не міг кричати. Удари йому наносились доти, поки хтось з цих двох хлопців не знайшов і не дістав з правої передньої кишені джинс мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Nexus GT-I9250», який був у шкіряному чохлі. Після чого хтось з цих хлопців сказав: «Все, валимо» і вони побігли у двір будинків.

Після того, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримали співробітники міліції, до нього зверталися їх матері, просили за своїх синів прощення і просили його вплинути на те, щоб їх синів не посадили у в`язницю.

Показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 16.02.2014 р приблизно о 19.30 години він разом з ОСОБА_14 , вийшовши з магазину «АТБ» по вул. Героїв Сталінграду в м Дніпропетровську та проходячи повз кафе «Макс», в провулку, побачили двох хлопців, як вони пізніше дізнались ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, як йому здалось, когось чекали. Пройшовши приблизно 100 метрів у бік зупинки громадського транспорту вул. Матроської, вони почули нерозбірливий крик чоловіка, а обернувшись, побачили, як двоє хлопців біля кафе «Макс» б`ють якогось чоловіка, який лежав на землі. При цьому один хлопець сидів на тулубі лежачого чоловіка і наносив удари руками по тулубу, а другий хлопець наносив удари чоловікові, періодично і ногами і руками. Він набрав зі свого мобільного телефону номер - «102» та повідомив, що двоє невідомих хлопців б`ють чоловіка і повідомив адресу, де відбуваються ці події. Під час розмови, він разом з ОСОБА_14 стали рухатися в бік події, і коли вони вже знаходились від місця побиття чоловіка на відстані приблизно 70-80 метрів, ці двоє хлопців перестали бити чоловіка і через провулок між будинками, де вони їх раніше бачили, втекли. Коли хлопці втікали, він бачив, що по статурі, зросту та по одягу, це ті ж самі хлопці, яких вони бачили в провулку будинків. Коли двоє хлопців втекли, вони підійшли до лежачого на землі чоловіка, який попросив їх подзвонити його матері. ОСОБА_14 зателефонувала його матері і повідомила про те, що сталося. Приблизно через 10 хвилин на місце події приїхали працівники міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 16.02.2014 р приблизно о 19.30 години вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_13 , вийшовши з магазину «АТБ» по вул. Героїв Сталінграду в м Дніпропетровську та проходячи повз кафе «Макс», в провулку, побачили двох хлопців. Хлопці про щось розмовляли, але про що, не було чути, було зрозуміло, що вони про щось домовляються. Пройшовши деяку відстань, вони з ОСОБА_13 почули нерозбірливий крик чоловіка. Обернувшись, побачили, як двоє хлопців, біля кафе «Макс», б`ють якогось чоловіка, оскільки в тому місці було хороше освітлення. Вони почали рухатись в бік бійки, а ОСОБА_15 став дзвонити в міліцію. Після чого вони побачили, як двоє хлопців втікають. Вони підійшли до чоловіка, який лежав на землі і вона впізнала, що це ОСОБА_16 син її сусідки, яка проживає по АДРЕСА_7 . Денис піднявся з землі і попросив їх подзвонити його матері. Через декілька хвилин приїхали працівники міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 17.02.2014 року в після обідній час, йому на мобільний телефон подзвонив раніше знайомий ОСОБА_7 , якому він під час розмови повідомив, що збирається їхати в м. Дніпропетровськ, на що ОСОБА_7 запропонував йому зустрітися. У вечері, цього ж дня, коли він приїхав до м. Дніпропетровська, на залізничному вокзалі зустрівся з ОСОБА_7 , його цивільною дружиною та ОСОБА_17 сестрою ОСОБА_8 . Під час спілкування він побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі білого кольору, а також звернув увагу на те, що у ОСОБА_7 була розбита права рука. На його питання звідки у нього поранення на руці, ОСОБА_7 відповів, що це стара рана, яку він отримав давно. Після чого ОСОБА_7 запитав у нього кому можна продати мобільний телефон, показавши при цьому мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі білого кольору. Він оглянув вказаний телефон і запропонував ОСОБА_7 придбати цей телефон у нього за 1000 гривень, на що той погодився. Він забрав у нього вказаний телефон і 18.02.2014 року поїхав з телефоном до себе додому в с. Іванівка. Також він домовився з ОСОБА_7 , що гроші за мобільний телефон віддасть йому пізніше в с. Іванівка. В подальшому, в яких числах вже не пам`ятає, він віддав ОСОБА_7 за даний мобільний телефон приблизно 200 гривень. 19.03.2014 року до нього додому приїхали працівники міліції, які повідомили, що у нього в користуванні знаходиться крадений телефон, повідомивши його марку і номер імейлу. Співробітникам міліції він пояснив, що вказаний мобільний телефон він придбав у ОСОБА_7 і розповів за яких обставин.

Протокол огляду місця події від 16.02.2014 р., відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості біля кафе «Макс», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 55. (т. 1 а.с. 11-15)

Протокол огляду предмету від 19.03.2014 р, під час якого був оглянутий мобільний телефон «Samsung Galaxy Nexus GT-I9250» IMEI: НОМЕР_1 , який добровільно видав ОСОБА_10 , пояснивши, що даний мобільний телефон він придбав у ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 44-46)

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.03.2014 р., під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 16.02.2014 р. завдала йому тілесних ушкоджень та відкрито заволоділа його майном. (т. 1 а.с. 56-59)

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.03.2014 р., під час якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 16.02.2014 р. завдала йому тілесних ушкоджень та відкрито заволоділа його майном. (т. 1 а.с. 94-97)

Додатковим висновком експерта № 1679-е від 19.05.2014 р., відповідно до якого, у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного перелому верхньої щелепи праворуч, які за своїм характером відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), а також синці в обох пара орбітальних областях, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, контузії обох очей легкого ступеню, численних синців обличчя та голови, рубця на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а також наявність незначної асиметрії обличчя за рахунок випинання в проекції правої виличної дуги на момент проведення первинного обстеження на 26.03.2014 р., дані первинної медичної документації та дані додаткової медичної документації (консолідований характер перелому верхньої щелепи), можливо вказати, що всі виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинені незадовго до первинного звернення за медичною допомогою в лікувальний заклад, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений, 16.02.2014 р. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) яким могла бути і рука стиснута в кулак, нога або інші предмети з аналогічними властивостями. (т. 1 а.с. 105-106)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2014 р. за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній розповів та показав як саме йому були спричинені тілесні ушкодження. (т. 1 а.с. 148-149)

Додатковим висновком експерта № 1702-е від 20.05.2014 р., відповідно до якого, локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді: закритого поперечного перелому верхньої щелепи праворуч, синців в обох пара орбітальних областях, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, контузії обох очей легкого ступеню, численних синців обличчя та голови, рубця на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна не суперечить механізму їх спричинення на який вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту за його участю. Локалізація та характер всіх виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень є не характерним для спричинення при падінні з висоти власного зросту. (т.1 а.с. 155-156)

Речовими доказами. (т. 1 а.с. 54-55; 160-161)

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України.

Невизнання обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинення злочину, оскільки їх вина, кожного окремо, повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вина обвинувачених у скоєнні розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 який вказав на те. що напад на нього 16.02.2014 скоїло дві особи, яких він з впевненістю впізнав ы показав, що це були обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підійшовши до нього нанесли численні удари по голові та тулубу і припинили наносити удари після того, як забрали його майно. При цьому потерпілий з впевненістю вказав на роль кожного з обвинувачених у скоєнні відносно нього нападу, та детально описуав механізм нанесення йому ударів та місце розташування кожного з нападників, що співпадає з показаннями свідків - очевидців нападу ОСОБА_18 та Мерц, про місце знаходження нападників, їх роль, спільну участь у нападі та спростовують версію обвинувачених про те, що вони взагалі потерпілого в той день не бачили, а мобільний телефон просто знайшли на дорозі.

Свої показання потерпілий ОСОБА_9 підтвердив в ході слідчого експерименту за його участю, де він детально показав механізм нанесення йому ударів та спричинення тілесних ушкоджень. Локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень не суперечить механізму їх спричинення на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю, що підтверджується висновком додаткової судово-медичної експертизи від 20.05.2014.

Узгодженість дій обвинувачених свідчить про те, що між ними була змова на скоєння вказаного злочину. Обставин того, що потерпілий ОСОБА_9 обмовляє обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в судовому засіданні встановлено не було.

Потерпілий до цього зовсім не знав обвинувачених, ніяких стосунків із ними не мав в момент вчинення злочину був тверезий та адекватно сприймав події, тому ніяких причин казати неправду і умисно або неумисно обмовляти підсудних у вчиненні тяжкого злочину у потерпілого не було і бути не могло.

Крім того, потерпілий ще під час досудового розслідування в ході слідчої дії в присутності понятих з впевненістю впізнав підсудних ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , як осіб які вчинили на нього розбійний напад та заволоділи мобільним телефоном.

Потерпілий в своїх показаннях зазначав, що мобільний телефон у нього знаходився у передній кишені джинсів, тому випасти випадково ніяк не міг. крім того він відчував як його з цієї кишені витягай, що також свідчить про надуманість показань обвинувачених про те, що телефон вони знайшли. А показання очевидців злочину ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , які хоча і не розгледіли облич нападників, але бачили як останні наносили удари потерпілому, безпосередньо після нападу підійшли до потерпілого, викликали міліцію і знаходилися поряд до приїзду співробітників міліції, повністю виключають можливість вчинення розбійного нападу іншими особами, оскільки потерпілий відразу сказав, що в нього саме ці два нападника забрали мобільний телефон. Крім цього потерпілий та свідки вказали на ту обставину, що вони відразу ж після того, як нападники відбігли, а потерпілий підвівся з землі, подзвонили до матері останнього, а мати передзвонила на телефон сину. ОСОБА_7 підтвердив, що на телефон, який він нібито знайшов, поступив телефонний дзвінок, що також свідчить про те, що даний телефон він забрав у потерпілого, оскільки з часу нападу на потерпілого і дзвінком пройшло небагато часу, що свідчить про те, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_7 віднесений до категорії тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно,має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікарі нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_8 віднесений до категорії тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікарі нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинувачених, спричиненої моральної шкоди у сумі 15 000 гривень, яка виразилась в порушенні звичного способу життя, внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, пошкодження обличчя та фізичний біль, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинувачених, спричиненої матеріальної шкоди у сумі 4605,75 гривень, з яких 2605,75 гривень ним було затрачено на покупку ліків та проведення комп`ютерної томографії, а 2000 гривень за надання адвокатських послуг, щодо його порушених прав, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в сумі 2670 гривень з яких за надання послуг адвоката 2000 гривень і 670 гривень за проведення комп`ютерної томографії, в іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки потерпілим не було документально підтверджено (рецепти лікарів) щодо необхідності придбання ліків на медикаментів на суму 1935,75 гривень у квітні 2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24.03.2014 р.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_9 , спричинену матеріальну шкоду в сумі 2670 гривень та спричинену моральну шкоду в сумі 15000 гривень.

Речові докази паперовий конверт з ватним тампоном з РБК, який знаходиться в камері схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Д/о знищити; мобільний телефон «Samsung Galaxy Nexus GT-I9250» IMEI: НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 вважати повернутим власнику, СД-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 16.05.2014 р., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1