Справа № 359/2524/15-к
Провадження № 1-в/359/134/2015
У Х В А Л А

Іменем України

6 квітня 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребені Кагарлицького р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.08.2012 р. вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -

встановив:
Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25.11.2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.02.2014 р. апеляційною провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 25.11.2013 р. закрито.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

24.03.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло спільне подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України. У поданні зазначається, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, за час відбування покарання в установі засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. Працевлаштований на промисловій зоні установи на дільниці пошиття. За сумлінне поведінку і ставлення до праці має 2 заохочення. Приймав участь в програмі диференційованого виховного впливу "Професія", яка реалізована в повному обсязі, а також приймає участь у культурно-масових заходах. Враховуючи все вищезазначене просили суд звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні представник БВК клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення, згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно, щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 25.11.2013 року, ОСОБА_4 засуджено до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахується з 25.11.2013 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 р. засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 2 роки 10 місяців 6 днів скорочено наполовину в силу ст. ст. 6, 11 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, та встановлено йому невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 3 дні.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Таким чином, на момент розгляду подання, ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного покарання, оскільки засуджений за злочини середньої тяжкості. Невідбута частина покарання становить 5 місяців 16 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 25.11.2013 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі вимог режиму утримування не порушував. Стягнень та заохочень не мав. З 04.04.2014 р. засуджений відбуває покарання в БВК № 119.

З характеристик засудженого ОСОБА_4 від 25.08.2014 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.28) та від 20.11.2014 р., затвердженої в.о. начальника Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.с.30), вбачається, що за період відбування покарання в БВК № 119 зарекомендував себе посередньо, порушень вимог режиму відбування покарань не допускав, стягнень та заохочень не має. Не тривалий час працевлаштований на виробництві установи на дільниці "Пошиття". Поставленні виробничі завдання виконує не завжди якісно та вчасно. Потребує постійного контролю з боку представників адміністрації колонії. За виконання термінового виробничого завдання отримав одне заохочення правами начальника установи. Не приймає участь у громадському житті колективу відділення. Не бере участь у суспільно-корисній праці по благоустрою установи. У відношенні до представників адміністрації колонії намагається бути ввічливим та виконувати їх законні вимоги, з метою поблажливого ставлення до нього. Підтримує стосунки із деякими засудженими на відділенні. Новоприбулим засудженим в адаптаційний період допомоги не надає. Не приймає участі в програмах диференційованого впливу. Вину за вироком суду визнав частково.

Також, як вбачається з матеріалів особової справи, до ОСОБА_4 при проведенні оцінок ступеня виправлення засудженого 20.11.2014 р. (а.с.29) зазначено, що особа за період відбування покарання не стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим комісією установи було прийнято рішення про відмову у застосуванні відносно нього вимог ст. 82 КК України.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 від 16.02.2015 р., затвердженої начальником Бориспільської виправної колонії № 119 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_4 змінив свою поведінку, та зарекомендував себе з позитивного боку, розпорядку дня дотримується, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. Працевлаштований на промисловій зоні установи на дільниці пошиття, поставленні завдання виконує якісно та вчасно. Роботи по благоустрою території установи та інші допоміжні роботи виконує, розуміє їх необхідність. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має одне заохочення правами начальника установи від 10.10.2014 р. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Професія", яка реалізована в повному обсязі, а також приймає участь у культурно-масових заходах. Приймає участь у громадському житті колективу відділення, враховує його думку. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги. Товаришує із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість. Входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. На профілактичному обліку установи не перебуває. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Будує позитивні плани на майбутнє. За час відбування покарання вину за вироку суду визнав.

Також відповідно до постанови № 25 про заохочення засудженого від 05.01.2015 р., ОСОБА_4 було оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці за 4 квартал 2014 р. Однак, відповідно до Витягу з наказу ДПТсС України в м. Києві та Київській області від 11.03.2015 р. № 66 "Про скасування постанов про застосування до засуджених, які відбувають покарання в Бориспільській виправній колонії (№ 119), заходів заохочення" (а.с.20), скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії (№ 119) № 25 від 05.01.2015 р. про застосування до засудженого ОСОБА_4 заохочення у виді оголошення подяки. Оскільки в ході проведення службового розслідування встановлено, що окремі засуджені взагалі не залучались до праці на дільниці пошиву у 4 кварталі 2014 р., а інші не виконували та не перевиконували норми виробітку, заходи заохочення застосовані до них безпідставно та в порушення вимог ст. ст. 130, 131 КВК України. До числа таких засуджених, як раз входить ОСОБА_4 .

Таким чином, засуджений не був схильний до виправлення і лише безпосередньо перед можливістю бути умовно-достроковим звільненим почав ставати на шлях виправлення. У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути не лише у період, коли настає право засудженого на умовно-дострокове звільнення, а засуджений повинен вести себе належним чином протягом всього періоду відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Згідно ст. 12 КК України злочини, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості.

Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, дані про особу засудженого, та те, що він лише почав ставати на шлях виправлення, і пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. ст. 12, 81 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні спільного подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1