Справа № 606/17/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2015 року
Теребовлянський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні малолітню доньку, непрацюючого, несудимого,
за ч.2 ст. 286 КК України, -
12 вересня 2014 року, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2.3. (а), 31.4.5. (г) Правил дорожнього руху України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а розпочав рух із встановленими на передню та задню вісь автомобіля шинами різних моделей з різними малюнками протектора.
Приблизно о 7 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи технічно несправним автомобілем «ЗАЗ 110307», р.н. НОМЕР_1 , із пасажирами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рухався проїзною частиною автомобільної дороги Т-20-06 «Городище Зарваниця Бучач» у напрямку м. Бучач. Під час руху, водій ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) ПДР України.
На ділянці 34 км + 900 м вказаної автодороги, що у с. Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2.3. (б), 1.10. (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка» та виконання їх вимог) та 12.1. ПДР України, не був уважним та не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, під час подолання лівого повороту допустив виникнення заносу автомобіля з подальшим виїздом за межі проїзної частини, наїздом на стіну бетонної споруди автобусної зупинки та перекиданням на дах.
Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч. 1 п. 1.5. ПДР України водій ОСОБА_4 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Під час дорожньо-транспортної пригоди:
· пасажир ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток черепа (мозкового та лицевого скелету) з частковим руйнуванням речовини головного мозку, закритого перелому правої стегнової кістки; крововиливів у тканину легень; ран правих лобної, тім`яної, скроневої ділянок, правих половин чола, обличчя та шиї, проекції гребеня правої клубової кістки і правого коліна; розриву вільного краю верхньої повіки правого ока; саден лівого надбрів`я, правої лобно-скроневої ділянки, правих половини чола, обличчя та шиї, правого плечового суглобу, передньої поверхні грудей, передпліч і кистей, ліктів, проекції гребеня правої клубової кістки, правого стегна, колін і гомілок; синців верхньої повіки лівого ока, лівих передпліччя та стегна, від чого настала його смерть по дорозі до лікувального закладу;
· пасажиру ОСОБА_5 була заподіяна політравма у вигляді: закритої травми живота з обширним (більше 10 см довжиною та 5 см глибиною) розривом правої долі печінки, утворенням заочеревинної гематоми, розвитком масивної (до 1,5 л) внутрішньочеревної кровотечі і важкого гіповолемічного (внаслідок крововтрати) шоку; закритої травми грудної клітки з переломами 2-6 правих ребер і розвитком правобічного пневмогемотораксу (скупчення крові та повітря у плевральній порожнині); закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку; рани правої тім`яної ділянки, просторих саден правої половини грудної клітки та правого кульшового суглобу, яка відповідно до п. 2.1.3. (л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, 1995), за ознакою небезпечності для життя належить до тяжкого тілесного ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5. ч. 1, 1.10. (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 2.3. (а, б), 12.1. та 31.4.1. (г) ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням смерті ОСОБА_6 та заподіянням тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю. Крім повного визнання вини він погодився з усіма доказами по справі, зібраними під час досудового слідства, які доводять його вину у вчиненні злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового слідства.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, що він 12 вересня 2014 року, особисто кермував автомобілем «ЗАЗ 110307», разом з ним у салоні автомобіля були пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Однак, на ділянці 34 км + 900 м вказаної автодороги, що у с. Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області, не був уважним та не обрав безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, внаслідок чого, під час подолання лівого повороту допустив занос автомобіля з подальшим виїздом за межі проїзної частини, наїздом на стіну бетонної споруди автобусної зупинки та перекинувся на дах.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і, що його дії кваліфіковано вірно як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_4 , відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, те що він раніше не судимий, потерпілий ОСОБА_5 просив суд у судовому засіданні обрати обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, претензій матеріального та морального характеру не має, потерпіла ОСОБА_7 просила суд у судовому засіданні обрати обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, досягла домовленості з обвинуваченим про відшкодування їх матеріальної та моральної шкоди, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, всебічне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні злочину, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України на утриманні перебуває малолітня дитина, відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_4 , слід призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
У вказаному кримінальному провадженні прокуратурою Тернопільської області, старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
З приводу завданих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у ВАІТ з 12 вересня по 18 вересня 2014 року та у хірургічно-травматологічному відділенні з 19 вересня по 23 вересня 2014 року і провів у лікарні 11 ліжкоднів, що підтверджується довідкою виданої Теребовлянською ЦКРЛ від 01 грудня 2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Керуючись ст.ст. 127-130, 349, 374-376, КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строкам на 2 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Цивільний позов поданий прокуратурою Тернопільської області, старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:
491 грн. 92 коп. за проведення автотехнічної експертизи № 5-587/14 від 14 листопада 2014 року, 491 грн. 92 коп. за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 5-583/14 від 19 листопада 2014 року, 1844 грн. 70 коп. за проведення судово-хімічної експертизи № 2-850/14, від 10 грудня 2014 року, 245 грн. 96 коп. за проведення судово-хімічної експертизи № 5-583/14, від 19 листопада 2014 року.
Речові докази по справі:
автомобіль «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на штрафмайданчику Теребовлянського РВ УМВС України - повернути ОСОБА_4 ;
чохол заднього сидіння автомобіля та мікрооб`єкти із передніх сидінь автомобіля «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів УМЗ УМВС України Тернопільській області повернути ОСОБА_4 ;
пара чоловічих черевиків, пара чоловічих туфлів правий чоловічий туфель пара чоловічих тапок, чоловіча куртка повернуті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити останнім.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_8