У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк
Т.І.,

суддів

Федченка
О.С., Глоса Л.Ф.

за участю
прокурора

Кривов'яза Я.І.,

засудженого

ОСОБА_2,

захисника-адвоката

ОСОБА_11

розглянула в
судовому засіданні у м. Києві 27 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2 та захисника-адвоката ОСОБА_10 на вирок судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької
області від 4 серпня 2006 року,
яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не
судимого,

– за п.п. 6, 12
ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна,

– за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла,

– за ч. 3
ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

– за ч. 2
ст. 357 КК України на 1 рік позбавлення волі,

– за ч. 3 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі, а на підставі ст. 70 КК
України остаточно призначено 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, крім житла,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянина України, не судимого в силу ст. 89 КК України,

– за
п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, крім житла,

– за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла,

– за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі,

– за ч. 2 ст. 357 КК України на 1 рік
позбвленя волі, а на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за вчинення ряду тяжких злочинів, у тому
числі у вчиненні розбійного нападу на
ОСОБА_3 та його умисному вбивстві з корисливих мотивів за попередньою
змовою між собою за таких обставин.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, отримавши
від іншої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, інформацію
про те, що приватний підприємець ОСОБА_3 у своєму торгівельному кіоску,
розташованому АДРЕСА_1, зберігає при
собі значну суму грошей, вирішили заволодіти ними.

З цією метою 5
лютого 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та особа, матеріали щодо якої виділені в
окреме провадження, на автомобілі під керуванням ОСОБА_4 прибули у м. Нетішин, де ОСОБА_1 та особа, матеріали
щодо якої виділені в окреме провадження, пересіли в автомобіль марки
“Мазда-626”, під керуванням іншої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме
провадження, а ОСОБА_2 - на таксі, за кермом якого був ОСОБА_4, прибули до
кіоску, який належав ОСОБА_3.

Згідно з
розробленим планом, приблизно о 19 годині всі разом проникли до приміщення
кіоску, де ОСОБА_1, ОСОБА_2 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме
провадження, демонструючи ніж та погрожуючи фізичною розправою, стали вимагати
у ОСОБА_3 видати гроші та інші цінності, а на його відмову ОСОБА_1, діючи
узгоджено, з великою силою завдав удар ножем у життєво-важливий орган
потерпілого - грудну клітку, внаслідок
чого настала його смерть. Після чого всі разом залишили місце події.

У ніч на 6
лютого 2004 року у м. Новоград-Волинському ОСОБА_1, ОСОБА_2 та особа, матеріали
щодо якої виділені в окреме провадження, погрожуючи застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_4, відкрито заволоділи його
майном на суму 649 грн, спричинивши потерпілому значну матеріальну шкоду.

21 лютого 2004
року приблизно о 3 годині ОСОБА_1, зайшовши у будинок ОСОБА_5 по АДРЕСА_2, відкрито заволодів його майном - мисливською
рушницею “ИЖ-27” вартістю 300 грн, а потім заволодів його офіційними
документами - дозволом на право носіння та зберігання вказаної мисливської
рушниці та мисливсько-рибальським квитком.

Крім того,
ОСОБА_2 24 травня 2005 року приблизно о 15 годині у приміщенні слідчої кімнати
ізолятора тимчасового тримання Шепетівського МРВ УМВС при ознайомленні з
матеріалами справи з метою знищення доказів шляхом порізу пошкодив аркуші №
49-51 першого тому кримінальної справи, а будучи поміченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
вирізані частини аркушів з'їв, тим самим
знищив особливо важливий офіційний документ.

31 травня 2005
року приблизно о 13 годині ОСОБА_1 у приміщенні кімнати права прокуратури у м.
Нетішин при ознайомленні з матеріалами справи з метою знищення доказів, шляхом
виривання, пошкодив аркуші №№ 102, 106 другого
тому кримінальної справи, а будучи поміченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирвані
частини аркушів з'їв, тим самим знищив особливо важливий офіційний документ.

У касаційних
скаргах:

– засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок
та звільнити його з-під варти, мотивуючи тим, що судове та досудове слідство
проведено неповно, необ'єктивно та з порушенням норм кримінально-процесуального
законодавства;

– захисник-адвокат ОСОБА_10 просить вирок щодо
ОСОБА_1 скасувати, а провадження у кримінальній справі закрити на підставі п. 2
ст. 6 КПК України, мотивуючи тим, що вирок суду щодо його підзахисного
грунтується на доказах, зібраних із порушенням норм кримінально-процесуального
законодавства.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою касаційну скаргу,
захисника-адвоката ОСОБА_11, який підтримав касаційну скаргу захисника-адвоката
ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_1, думку прокурора, який просив
касаційні скарги задовольнити частково, а вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
змінити: перекваліфікувати їх дії по обвинуваченню у вчиненні злочину щодо
ОСОБА_4 із ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, виключивши
кваліфікуючу ознаку “спричинення потерпілому значної матеріальної шкоди”,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів
вважає, що скарги не підлягають частковому
задоволенню.

Доводи касаційних
скарг засудженого ОСОБА_2 про, те що вирок суду не грунтується на вимогах
закону та доводи захисника-адвоката ОСОБА_10 про безпідставність притягнення до
відповідальності його підзахисного ОСОБА_1, позбавлені підстав.

Винність
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів
за обставин, викладених у вироку, доведено зібраними у справі доказами, у тому числі показаннями
ОСОБА_1, в яких, у ході досудового слідства підтвердив, що він разом з ОСОБА_12
та ОСОБА_2 перебували 2 лютого 2004 року в гостях у свого знайомого ОСОБА_13,
де йому стало відомо про те, що у м. Нетішині є чоловік, який займається
обміном валют, та реалізацією мобільних телефонів. Через деякий час ОСОБА_2 та
ОСОБА_12 запропонували йому напасти на валютчика та забрати гроші. 5 лютого
2004 року знайомий таксист ОСОБА_4 відвіз їх у м. Нетішин. До кіоску зайшов він,
за ним - ОСОБА_2 та ОСОБА_12, який зачинив за собою двері. Коли він (ОСОБА_1)
хотів показати потерпілому свій мобільний телефон, почув, як ОСОБА_2 та
ОСОБА_12 почали вимагати у ОСОБА_3 гроші, погрожуючи йому ножем. Визнав, що
коли потерпілий знаходився на підлозі та кликав на допомогу, вони залишили
місце події, але їх повіз не ОСОБА_4, якого було біля автомобіля, а ОСОБА_13, якого вони викликали по телефону.
Вночі у м.
Новограді-Волинському ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_4 його мобільний телефон, покаравши
його за те, що той відлучився від автомобіля “таксі” у м. Нетішині, підвівши
їх, оскільки вони не могли терміново виїхати з міста. Наступного дня він
дізнався від ОСОБА_2 та ОСОБА_12, що власник кіоску, на який вони вчинили
напад, помер.

Із показань
ОСОБА_2 в ході досудового слідства вбачається, що 5 лютого 2004 року разом з
ОСОБА_1 та ОСОБА_12 на автомобілі ОСОБА_4 вони їздили до потерпілого ОСОБА_3,
але участі у його вбивстві він не брав. З його показань також убачається, що
коли вони (ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_2) повертались додому в автомобілі
ОСОБА_1 кричав, на ОСОБА_4 за те, що
той був відсутній на вказаному місці. Крім цього, повідомив, що саме він вбив
людину. Пояснив, що бачив як ОСОБА_1 забрав мобільний телефон у таксиста. Також
бачив у ОСОБА_1 складаний ніж довжиною приблизно 25 см з відкидним лезом та
кнопковим фіксатором, який той постійно носив із собою.

Із показань
потерпілої ОСОБА_14 вбачається, що їй стало відомо від судово-медичного
експерта, що причиною смерті її чоловіка ОСОБА_3 стало ножове поранення серця.

Як убачається
з висновку судово-медичної експертизи, смерть
ОСОБА_3 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення легень,
аорти, серця, що супроводжувалося масивним крововиливом у плевральну порожнину
та порожнину перикарда.

Потерпілий
ОСОБА_4 підтвердив, що на прохання ОСОБА_1 їздили у м. Нетішин, де він їх
чекав, однак не біля автомобіля, а поряд - у приміщенні кафе. Через деякий час
йому зателефонував ОСОБА_1 і наказав швидко їхати з міста. Коли він зустрівся з
ОСОБА_1, той став на нього кричати. Через деякий час ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
погрожуючи застосуванням насильства, заволоділи його мобільним телефоном.

Під час
проведення відтворення обстановки та обставин події злочину потерпілий ОСОБА_4
показав, де він за вказівкою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_12, чекав їх у своєму автомобілі “таксі”, вказавши при
цьому напрямок, в якому вони пішли.

Свідок
ОСОБА_15 підтвердив, що 5 лютого 2004 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він
разом зі своїм однокласником ОСОБА_16 перебував поблизу будинку АДРЕСА_3, бачив
як троє чоловіків зі сторони вказаного будинку побігли в ліс у напрямку
гуртожитку АДРЕСА_3. Згодом, коли вони зустріли інших однокласників, ті
повідомили, що троє хлопців підрізали якогось чоловіка.

Аналогічні
показання дав свідок ОСОБА_16.

Із висновків
судово-трасологічних експертиз убачається, що сліди взуття виявлені та вилучені
на місці події, залишені взуттям, що належало ОСОБА_1та ОСОБА_2.

Правильно
встановлено судом обставини вчинення ОСОБА_1 відкритого викрадення майна
ОСОБА_5 та заволодіння його важливими особистими документами.

Як убачається
із показань потерпілого ОСОБА_5, в ніч з 20 на 21 лютого 2004 року за його
місцем проживання ОСОБА_1, зв'язавши йому руки та поваливши його на підлогу,
заволодів мисливською рушницею та деякими документами.

Вказані
обставини підтвердив свідок ОСОБА_17 - син потерпілого ОСОБА_5

Винність
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в умисному пошкодженні та знищенні особливо важливого
офіційного документа в особистих інтересах, що спричинило порушення роботи
установи підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_18 та ОСОБА_19., які підтвердили обставини вчинення злочину ОСОБА_2, а свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 -
ОСОБА_22, а також даними протоколів
огляду документів.

На підставі
аналізу зазначених доказів та ретельної перевірки інших матеріалів справи, у
тому числі показань свідків ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25., ОСОБА_26., ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33., ОСОБА_34., ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, даних протоколу огляду місця
події, обшуку, виїмки, відтворення обставновки та обставин події злочину,
висновків почеркознавчої, судово-криміналістичних експертиз, суд дійшов до правильного висновку
щодо винності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які їх притягнуто до
кримінальної відповідальності, а їх дії правильно кваліфіковано за п.п. 6, 12
ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 357 КК України, а останнього - за ч. 3 ст.
357 КК України.

Що стосується
кваліфікації дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по
обвинуваченню у вчиненні злочину щодо ОСОБА_4, то їх дії необхідно
перекваліфікувати із ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та
виключити кваліфікуючу ознаку “спричинення потерпілому значної шкоди”, оскільки
сума викраденого у потерпілого майна становила 649 грн.

При обранні
міри покарання ОСОБА_1та ОСОБА_2. суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України,
врахував дані про особу кожного з них, в тому числі й те, що вони вчинили тяжкі
злочини, і правильно призначив їм покарання в межах санкції статті закону, за
яким їх визнано винними.

Керуючись
статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні
скарги засудженого ОСОБА_2 та захисника-адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 4
серпня 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінити:

перекваліфікувати
їх дії стосовно обвинувачення у вчиненні злочину щодо ОСОБА_4 із ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2
ст. 186 КК України і призначити кожному
з них покарання у виді 4 років позбавлення волі;

вважати
ОСОБА_1 засудженим за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 2
ст. 357, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до міри покарання визначеної судом;

вважати
ОСОБА_2 засудженим за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2
ст. 357, ст. 70 КК України до міри покарання, призначеної судом.

У решті вирок
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни.

СУДДІ :

Присяжнюк
Т.І. Федченко О.С. Глос Л.Ф.