справа № 1-293/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 16.07.1975 року народ-

ження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

одруженого, такого, що має двох неповнолітніх дітей, заступ-

ника голови фермерського господарства «Надія» с. Требухів,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 16 Броварського району,

Київської області, не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, спричинені внаслідок чого тяжкі тілесні ушкодження потягли смерть пішохода ОСОБА_3, а також завідомо залишив без допомоги особу, яка, перебуваючи внаслідок його дій у небезпечному для життя безпорадному стані, була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, за наступних обставин.

19.02.2011 року, близько 05 години, ОСОБА_2 керував належним йому технічно справним автомобілем марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, і рухався по проїзній частині вул. Броварської в с. Требухів Броварського району Київської області в напрямку м. Бровари. Проїжджаючи повз домоволодіння № 56 по вул. Броварській в с. Требухів, водій у порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявивши злочинну недбалість, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при виявленні розташованого на проїзній частині дороги в напрямку м. Бровари пішохода ОСОБА_3, що становив небезпеку для руху, яку ОСОБА_2 об»єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода.

Результатом необережних злочинних дій підсудного стало отримання пішоходом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відкритої черепно-мозкової травми у виді поперечного перелому кісток основи черепу з ушкодженням пірамідок скроневих кісток, розриву атланто - окціпітального з»єднання, утворення субдуральної гематоми над правою півкулею мозку об»ємом 100 см-3, дифузних субарахноїдальних крововиливів з вогнищами забоїв у ділянках ствола мозку, зорових горбів, Варолієва мосту, на базальних поверхнях скроневих та тім»яних долей, розміжження речовини продовгуватого мозку, крововиливів у м»які покрови голови в правій скронево-тім»яній ділянці та в шлуночки головного мозку, які, згідно висновків судово-медичної експертизи № 21/70 від 15.03.2011 року, комісійної судово-медичної експертизи № 42/К від 11.04.2011 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, є несумісними з життям і потягли смерть постраждалого на місці дорожньо-транспортної пригоди 19.02.2011 року.

Допущене ОСОБА_2 під час руху грубе порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких, у разі виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди, перебуває в прямому причинному зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою і наслідками у виді смерті ОСОБА_3

Крім того, 19.02.2011 року, близько 05 години, після наїзду автомобіля марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 на пішохода ОСОБА_4, яке мало місце неподалік домоволодіння № 56 по вул. Броварській в с. Требухів Броварського району Київської області, підсудний, усвідомлюючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід міг отримати тілесні ушкодження, перебувати в небезпечному для життя стані та бути позбавленим можливості вжити заходів до самозбереження, з місця події зник. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України про те, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов»язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, а також завідомо залишив ОСОБА_3 у небезпечному для життя стані.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Показав, що з вечора 18.02.2011 року він знаходився в орендованому родиною кафе «Гетьман», де спостерігав за загальним порядком і роботою обслуговуючого персоналу, після закриття закладу, близько 03 години 19.02.2011 року, повернувся додому. Приблизно о 04 годині 30 хвилин дружина повідомила про значне підвищення температури у 15-річного сина, який на той час хворів на ГРЗ і хронічний бронхіт, та про необхідність термінового придбання жарознижуючих лікувальних засобів, у зв»язку з чим він вирішив поїхати в аптеку з цілодобовим режимом роботи в м. Бровари, що на відстані близько 10 км від місця проживання. Проїжджаючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Броварській в с. Требухів у напрямку м. Бровари, на відстані близько 100 м побачив зустрічний транспортний засіб, який рухався з увімкненим дальнім світлом фар, подав йому сигнал щодо необхідності переключення режиму світла з дальнього на ближнє, на який водій не відреагував. При обопільному наближенні зі швидкістю приблизно 60 км/год. транспортний засіб, яким виявився автобус «Богдан», засліплював його, створював суттєву перешкоду в русі, тому, зменшуючи швидкість, він одночасно повторно подав сигнал про зміну світла. Водій автобуса виконав вищевказану вимогу, коли відстань між транспортними засобами була не більше 15 м, вказані події на деякий час відволікли його від спостереження за дорожньою обстановкою, та, коли він сконцентрував увагу на своїй смузі руху, на проїзній частині дороги на відстані близько 5 м попереду автомобіля побачив постать людини. Незважаючи на негайне гальмування, керований ним транспортний засіб продовжив рух і майже відразу відбулось зіткнення з пішоходом, у дзеркало заднього виду в світлі фар зупинившогося автобуса він побачив, що збитий чоловік лежав на асфальті, до нього наближались люди. Усвідомлюючи, що порушення ним правил дорожнього руху призвело до ДТП, внаслідок якого спричинена шкода здоров»ю людини, він сильно злякався і залишив місце події, перебуваючи в шоковому стані довго десь їздив, після повернення додому був доставлений батьком до Броварської ЦРЛ, де після надання невідкладної допомоги його госпіталізували до неврологічного відділення. В подальшому він неодноразово відвідував родину загиблого в результаті дорожньо-транспортної пригоди односельця ОСОБА_3, просив вибачення у його близьких, компенсував витрати на поховання і пов»язані з цим обряди, відшкодував матеріальні збитки і моральну шкоду, загалом сплативши 400 000 грн. Про себе підсудний повідомив, що проживає з батьками-пенсіонерами, дружиною, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, малолітнім і неповнолітнім синами, самостійно утримує сім»ю, працюючи у фермерському господарстві «Надія» та орендуючи кафе. Маючи 17 років водійського стажу, він уперше потрапив в ДТП, причинами проявленої недбалості стали безсонна ніч, хвилювання за хворого сина, відволікання на рух зустрічного транспортного засобу, дуже жалкує про скоєне.

Враховуючи те, що підсудним не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_3, та завідомо залишив без допомоги особу, яка, перебуваючи внаслідок його дій у небезпечному для життя безпорадному стані, була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, вина підсудного доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає останньому покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_5, висловлену в письмовій заяві, що претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_2 не має, просить обрати йому мінімальні вид і міру покарання, не пов»язані з ізоляцією від суспільства, дані про особу підсудного, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи й мешкання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває, проживає з батьками пенсійного віку, дружиною, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, синами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та Ростиславом, ІНФОРМАЦІЯ_6, самостійно утримує сім»ю.

Пом»якшуючими покарання ОСОБА_2 обставинами суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих злочином матеріальних збитків і моральної шкоди, оскільки він, правдиво повідомивши про обставини дорожньо-транспортної пригоди, критично оцінює свою протиправну поведінку та висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність, сплатив родині загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_3 400 000 грн. Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 доцільне без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Враховуючи, що внаслідок необережних злочинних дій підсудного настала смерть людини, суд, відповідно до ст. 77 КК України, застосовує до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази: належний ОСОБА_2 автомобіль марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, державний номерний знак з реєстраційним номером АІ 40 55 ВН автомобіля марки «TOYOTA Prado», емблема сірого кольору транспортного засобу марки «TOYOTA», які знаходяться в камері схову речових доказів СУ ГУ МВС України в Київській області (№ 162 від 10.03.2011 року), підлягають поверненню власнику транспортного засобу; фрагменти пластмаси чорного кольору та передньої декоративної решітки, частини лако-фарбового покриття сірого кольору автомобіля НОМЕР_3, поліетиленовий пакет з двома фрагментами шкіряного чохла з керма транспортного засобу з плямами бурого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУ МВС України в Київській області, підлягають знищенню; папілярні сліди пальців рук, конверт зі змивами речовини бурого кольору з автомобіля марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, які прилучені до матеріалів кримінальної справи, доцільно залишити в матеріалах справи.

Судові витрати становлять 1 519 грн. 56 коп. за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу і 984 грн. 48 коп. за проведення судово-автотехнічної експертизи, а всього 2 504 грн. 04 коп., які підлягають стягненню з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 286 ч. 2, ст. 135 ч.1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 286 ч.2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

- за ст. 135 ч.1 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_2 призначити 5 (п»ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 ( два ) роки, в період якого зобов»язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому залишити без змін у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: автомобіль марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на майданчику тимчасового тримання автотранспорту Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, державний номерний знак з реєстраційним номером АІ 40 55 ВН автомобіля марки «TOYOTA Prado», емблему сірого кольору транспортного засобу марки «TOYOTA», які знаходяться в камері схову речових доказів СУ ГУ МВС України в Київській області (№ 162 від 10.03.2011 року) - повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_2; фрагменти пластмаси та передньої декоративної решітки, частини лако-фарбового покриття автомобіля НОМЕР_3, поліетиленовий пакет з двома фрагментами шкіряного чохла з керма транспортного засобу з плямами бурого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУ МВС України в Київській області - знищити; папілярні сліди пальців рук, конверт зі змивами речовини бурого кольору з автомобіля марки «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, які прилучені до матеріалів кримінальної справи - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 2 504 (дві тисячі п»ятсот чотири) грн. 04 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська