Справа № 464/4166/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/358/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2015 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а :
ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2015 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , жителя:

АДРЕСА_2 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборону цілодобово залишати будинок АДРЕСА_2 .

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_10 за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого та прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановлено два місяці, тобто до 22 липня 2015 року.

На ухвалу слідчого судді прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_9 , який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає дану ухвалу необґрунтованою з підстав неправильного застосування кримінального процесуального закону, оскільки судом не надано правильної оцінки усім ризикам, що є у даному кримінальному провадженні. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя не врахував суспільної небезпеки вчиненого підозрюваним ОСОБА_7 діяння та хибно дійшов до висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 вказано, а під час розгляду даного клопотання обґрунтовано ризики, які можуть стати суттєвою перешкодою для подальшого проведення досудового розслідування. Проте слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання зробив висновок, що такі обставини є недостатніми для обрання особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора - на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять судове рішення залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

22 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001409 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

22 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а саме: вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, поєднаної з проникненням у приміщення.

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 22 травня 2015 року, близько 03 год., він повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою цегли, яка знаходилась на землі, розбив вікно в даному магазині, звідки намагався таємно викрасти гроші та майно, однак свого злочинного умислу довести до кінця не зміг, так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий працівниками міліції на місці вчинення злочину.
Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в подальшому може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення є необґрунтованими та матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на ті обставини, що суд першої інстанції при розгляді клопотання не врахував того, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має непогашену судимість не є підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Тяжкість злочину (на яку як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою покликається слідчий та прокурор), сама по собі, не може бути безумовною обставиною для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Доводи прокурора про те, що за скоєний підозрюваним злочин передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а тому у ОСОБА_7 може виникнути умисел переховуватися від органів досудового розслідування, то такі не заслуговують на увагу, так як слідчий суддя в ухвалі суду обґрунтовано зазначив, що підозрюваний ОСОБА_11 одружений, має на утриманні дитину-інваліда, його дружина вагітна, має постійне місце проживання, дав показання з приводу повідомленої підозри, повідомивши всі обставини події та визнавши вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а тому такі не ґрунтуються на жодних фактичних даних.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо обставини, яка б свідчила про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, то така прокурором не доведена й доказами не підтверджується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів враховує також обставини, передбачені п.4 ч.1 ст. 178 КПК України міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.
Колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4