Справа № 749/412/15-к
Номер провадження 1-кп/749/34/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2015 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Щорс кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Корюківка Чернігівської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта базова загальна середня, розлученої, непрацюючої, раніше судимої ( в силу статті 89 КК України) внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000074 за ч. 1 ст. 302 КК України, а також угода від 22 квітня 2015 року про визнання винуватості між підозрюваною та прокурором

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До Щорського районного суду поступило кримінальне провадження з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_3 03.03.2015 року приблизно о 21 год посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти на прохання ОСОБА_5 організувала йому зустріч для надання сексуальних послуг в будинку ОСОБА_6 розташованого в с.Соснівка Корюківського району де під час розмови з ОСОБА_6 запропонувала вступити останній з ОСОБА_5 в статеві відносини, на що ОСОБА_7 погодилась. 03.03.2015 року приблизно о 24 год в кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_3 ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 сексуальні послуги.

05.03.2015 року приблизно о 21 годині ОСОБА_3 маючи умисел на звідництво для розпусти на прохання знайомого ОСОБА_5 організувала йому зустріч для надання сексуальних послуг, прибувши до будинку ОСОБА_6 розташованого в с.Соснівка Корюківського району де запропонувала їй вступити з ОСОБА_5 в статеві відносини, на що ОСОБА_6 погодилась. 05.03.2015 року приблизно о 24 год по АДРЕСА_4 надала ОСОБА_5 сексуальні послуги.

13.03.2015 року приблизно о 21 год. ОСОБА_3 посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти на прохання знайомого ОСОБА_5 організувала йому зустріч для надання сексуальних послуг при цьому зателефонувала ОСОБА_8 запропонувавши їй вступити в статеві відносини за грошову винагороду та 13.03.2015 року приблизно о 24 год в квартирі по АДРЕСА_4 ОСОБА_8 надала ОСОБА_5 сексуальні послуги за грошову винагороду 100 грн.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.302 ч. І КК України, за ознаками звідництво для розпусти.

22 квітня 2015 року між прокурором Щорського району Чернігівської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.302 КК України, щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, сторони прийшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.302 КК України, в обсязі підозри, пояснивши, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачена ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавала. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.1 ст.302 КК України звідництво для розпусти.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного злочину визнала повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості і щиро кається. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою та прокурором і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн штрафу.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2015 року між прокурором Щорського району Чернігівської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 ,

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.04.2015 року покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази: дві купюри номіналом по 100 грн залишити в користуванні власника ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1