Справа №1-9/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007 р. Підгаєцький
районний суд

Тернопільської
області

в складі
головуючої судді Ігнатової
Г.В.

при
секретарі Костинюк
М.Я.

з участю
прокурора Юсипів
Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м.
Підгайці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та
жителя АДРЕСА_1, гр-н України, українець, з освітою середньою, не одруженого,
не працюючого, не судимого- за ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09
грудня 2006 року приблизно о 19 годин підсудній ОСОБА_1 перебуваючи на одній з
вулиць на хуторі Червень Підгаєцького району в присутності ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, використовуючи малозначний привід, при цьму виявляючи особливу
зухвалість безпричинно, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 удар у голову,
внаслідок чого останній впав на землю. Після цього, підсудний став завдавати
потерпілому удари ногою в різні частини тіла, супроводжуючи свої дії
нецензурною лайкою. На зауваження присутніх не звертав уваги. Внаслідок таких
дій потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно легкі тілесні ушкодження., що спричинили
короткочасний розлад здоровя. Припинили його хуліганські дії ОСОБА_2та ОСОБА_3
.

Своїми діями підсудній ОСОБА_1 вчинив умисні дії, що грубо порушують
громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства і відзначались за
своїм змістом особливою зухвалістю.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину свою у
вчиненні злочину визнав, при цьому пояснив, що дійсно 09 грудня 2006 року
приблизно о 19 годин він знаходився на вулиці разом з своїми друзями, до них
підійшов потерпілий, який привітався та між ними зав'язалась розмова.

Далі підсудній вказав, що в процесі розмови потерпілий образив його нецензурним
словом. Через те він в свою чергу наніс ОСОБА_6 удар в обличчя. А згодом
декілька ударів ногою в різні частини тіла. На зауваження присутніх припинити
дії не реагував через те що був знервованим

Злочин вчинив внаслідок емоційного схвилювання, а тому не усвідомлював всіх
своїх дій. Фактично вся подія тривала приблизно 10 хвилин та була припинена
присутніми. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати
його.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6
пояснив, що жодної образи в адрес підсудного не висказував., а навпаки в
процесі розмови , яка була між ним та з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ОСОБА_1 безпричинно став наносити удари при цьому виражався в нецензурними
словами. Причин для таких дій, по відношенню до нього в підсудного фактично не
було. Лише після втручання ОСОБА_2та ОСОБА_3 хуліганські дії були припинені.

Крім особистого і повного визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині
згідно пред'явленого йому обвинувачення винність підсудного ОСОБА_1 доведена матеріалами
справи зібраними досудовому слідстві і сам підсудній погодився зі всіма
доказами по справі не заперечуючи їх достовірність та істинність фактичним
обставинам справи, при цьому відмовившись від їх дослідження в судовому
засіданні.

Так як, згідно ст. 299 КПК України учасники процесу
відмовились від дослідження доказів по справі суд, приходить до висновку, що
дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як
вчинення умисних дій, які грубо порушили громадський порядок, виражали явну
неповагу до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, а тому він
повинен за даною статтею нести кримінальну відповідальність.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, його визнання вини
та розкаяння у вчиненому, що вперше притягається до кримінальної
відповідальності, вік підсуднього, а також суд приймає до уваги ту обставину що
у підсуднього важке матеріальне становище сім'ї, він ніде не працює та думку
потерпілого який просить суворо не карати підсудного І з врахуванням цих
обставин по справі, суд приходить до переконання, що перевиховання та
виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає
можливим обрати міру покарання у вигляді обмеження волі та застосувавши ст.75
КК України. На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 296 КК України і
призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з
випробуванням визначивши іспитовий строк тривалістю два роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1
обов'язки: -не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання

-періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського
апеляційного суду через Підгаєцький районний суд на протязі 15 днів з моменту
його проголошення. , а засудженому у той же строк з часу вручення йому копії
вироку.