Справа № 405/1962/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката: ОСОБА_5

законних представників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника служби у справах

дітей Кіровоградської міської ради: ОСОБА_8 .

представника сектору кримінальної

міліції у справах дітей

Кіровоградського МВ УМВС

України в Кіровоградській області: ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0000161 від 09.01.2015р. за обвинуваченням неповнолітніх: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, учня ЗОШ № 7, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, учня ЗОШ № 7, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, за наступних обставин.

08.01.2015 року близько 15:30 год. неповнолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебували по АДРЕСА_1 , проходячи повз нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_12 , та знаючи, що вказане приміщення не охороняється, а на території знаходиться майно, в цей час у неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перелізли через паркан, який огорожує територію сховища, звідки викрали металевий балон ацетиленовий об`ємом 40 літрів, вартістю 140 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму, але довести злочин до кінця, а саме розпорядитись викраденим майном не змогли, оскільки неподалік від місця вчинення злочину були затримані жителями сусідніх будинків.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і пояснив, що 08.01.2015 року приблизно в 15.30 год. зустрівся з Козкою, проходячи по вул. Кавказькій побачили нежитлове приміщення, яке було зачинене, в якому раніше робили шиномонтаж. Коли вони заглянули через паркан, побачили у дворі металеві труби і балон. В цей час у них виник намір на крадіжку, для цього вирішили перелізти через огорожу, вкрасти балон і здати його на метал. Коли перекинули балон через огорожу і намагались піти з місця їх побачив сусід і вони були затримані. Розуміє, що вчинив злочин, на той час потрібні були гроші, так як мати не давала кишенькових грошей, авторитетом вважає для себе батька, більше часу проживає з батьком, батьки розлучені, у матері інша сім`я, з нею не завжди знаходить спільну мову. Про те, що відбувається у школі та як він навчається цікавиться бабуся. У вчиненому розкаявся, зазначивши, що зробив для себе висновки та бажає виправитись.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і пояснив, що з ОСОБА_13 перебуває у дружніх стосунках, разом навчаються в одній школі. Вони разом шукали де заробити грошей і тому удвох вирішили вчинити крадіжку з гаржу по вул. Кавказькій. До цього часу було відомо, що там ніхто не проживає, цей гараж був огороджений, вони, перелізли через огорожу у дворі побачили металеві труби і металевий балон. Удвох прийшли до висновку про крадіжку балона, це було 8.01.2015 року приблизно в 15.30 год., після того, як намагались перекинути балон через огорожу, їх побачив сусід, після цього вони були затримані. Вказав, що проживає із бабусею і батьком, матір померла, матеріальне становище скрутне. Проживають на кошти бабусі і на його пенсію, яку він отримує по втраті годувальника, батько не працює. У вчиненому розкаявся.

Діяння неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , пояснила, що на даний час працює, з чоловіком шлюб розірваний, син перестав підкорятись їй після розірвання шлюбу. Син сам став визначати де і з ким з батьків йому проживати. Син у школі навчається погано, останнім часом школу не відвідує. Ствердила, що син більше часу спілкується з бабусею.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 пояснила, що онук проживає з нею, слухняний, завжди допомагає по господарству, ніколи ніяких порушень не вчиняв, навчається.

Представник кримінальної міліції у справах дітей та представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради пояснив, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 перебуває на обліку у службі та у кримінальній міліції, вийшов з-під контролю батьків. Вважає, що це пов`язано з тим, що батьки розлучені, пояснив, що з місця навчання не надходило ніяких подань на ОСОБА_11 щодо пропуску занять. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 характеризується позитивно, на обліках у кримінальній міліції не перебуває, житлово - побутові умови проживання неповнолітнього є задовільними, нарікань із навчального закладу на обвинуваченого не надходило.

З урахуванням того, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнали фактичні обставини і проти них не заперечили, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що неповнолітні розуміють суть пред`явленого їм обвинувачення та розуміють у чому їх обвинувачують.

По справі цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання неповнолітнім ОСОБА_11 та ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинили тяжкий злочин, як особи за місцем проживання і навчання характеризуються позитивно, раніше не судимі, неповнолітній ОСОБА_11 перебуває на обліку у кримінальній міліції Кіровоградського МВ УМВС України в області.

Обставинами, пом`якшуючими покарання для неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин обтяжуючих покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не визнано.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , особу винних, їх неповнолітній вік, а також беручи до уваги ту обставину, що від злочину не настали тяжкі наслідки та те, що потерпілий претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених не заявив, суд вважає можливим виправлення неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без відбування покарання, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.

Суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_10 і попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_10 судом не обирався.

ОСОБА_11 визнати винним за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_11 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_10 та Кравцова витрати в розмірі 246 грн., по 123 грн. з кожного пов`язані із залученням експерта, на користь держави, у разі відсутності коштів, стягнути вказану суму із законних представників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Речові докази, що передані під розписку потерпілому ОСОБА_12 залишити останньому як йому належні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1