У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Заголдного В.В. і Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора захисників

Яковенко Р.І., ОСОБА_5, ОСОБА_4

розглянула
в судовому засіданні 10 липня 2008 року
в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи, на вирок апеляційного суду Полтавської області від 10
грудня 2007 року, яким

ОСОБА_2,

що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Комсомольську Полтавської

області, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2
ст. 17, ч. 4 ст. 19 і п. п. “а. и” ст. 93 КК України (1960 року) до позбавлення
волі на 9 років з конфіскацією ½ частини його майна;

за ч. 1
ст. 263 КК України до позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 42 КК України (1960
року) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2.
призначено покарання - 9 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини його майна.

ОСОБА_1,

що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в

м. Комсомольську Полтавської

області, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2
ст. 17 і п. п. “а. и” ст. 93 КК України (1960 року) до позбавлення волі на 10 років з конфіскацією ½
частини його майна;

за ч. 1
ст. 263 КК України до позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 42 КК України (1960
року) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1.
призначено покарання - 10 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини його майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2. та ОСОБА_1 солідарно. на
користь ОСОБА_6. 179 грн. матеріальної та 100 000 моральної шкоди.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за вироком суду визнано винними у
вчиненні злочинів за таких обставин.

ОСОБА_2 з корисливих мотивів замовив та
організував ОСОБА_1 вбивство ОСОБА_6, надавши йому для цього вогнепальну зброю,
а ОСОБА_1, виконуючи з корисливих мотивів замовлення, вчинив дії, направлені на
умисне вбивство потерпілого, але не довів злочин до кінця по незалежним від
його волі причинам. Злочини вчинені за таких обставин.

ОСОБА_2, будучи власником виробничого
підприємства « Кодак», розташованого в м. Комсомольську, з 1996 року здійснював
діяльність, пов'язану зі збором, заготівлею та первинною переробкою чорних і
кольорових металів.

З метою отримання більших доходів ОСОБА_2
поряд з ліцензійною діяльністю, почав приймати металобрухт від населення,
відкривши для цього нелегальний приймальний пункт на вулиці Будівельників в м.
Комсомольську.

В 1999 році на ринку металобрухту в м.
Комсомольську стала успішно працювати філія Кременчуцького TOB «Комсомольський Укрсплав», директором якої числився ОСОБА_7, а фактично
керував всіма справами його син - ОСОБА_6. Філія приймала металобрухт від юридичних
та фізичних осіб. Офіційно зареєстрований приймальний пункт філії знаходився на
АДРЕСА_1 в м. Комсомольську, де і відбувався прийом від населення
металобрухту. 4 вересня 2000 року з філії було створене TOB «Комсомольський Укрсплав», генеральним директором якого
став ОСОБА_6.

З 1999 року після прийняття Закону України
«Про металобрухт», більшість
приймальних пунктів, в першу чергу нелегальних, в тому числі і нелегальний
пункт, що належав ОСОБА_2, були закриті. На цей час керована ОСОБА_6 філія TOB « Комсомольський Укрсплав» розширила свою
діяльність та вийшла на перше місце по своєму об'єму та прибуткам в м.
Комсомольську.

Намагаючись уникнути конкуренції та збільшити
свої прибутки, ОСОБА_2 неодноразово пропонував ОСОБА_6. створити спільне
підприємство, але останній відмовлявся.

15 вересня 2000року ОСОБА_2 в пошуках
викраденого з його складу кольорового металобрухту приїхав на приймальний пункт
TOB "Комсомольський Укрсплав" та мав намір оглянути складські
приміщення ОСОБА_6, але не був туди допущений. Це остаточно переконало ОСОБА_2
в небажанні ОСОБА_6 об'єднати з ним свої бізнесові інтереси та привело його до
наміру позбавитись конкурента і захопити його ринок металобрухту.

Маючи корисливу мету, ОСОБА_2 вирішив
позбавити ОСОБА_6 життя та замовити за винагороду його вбивство. Виконання
вбивства ОСОБА_2 замовив своєму давньому знайомому ОСОБА_1, який відвідував
секцію кульової" стрільби, пообіцявши йому оплату в сумі 3000 доларів США.

Організовуючи умисне вбивство, ОСОБА_2
придбав у невстановленої особи пістолет системи «Макарова» з 8 бойовими
патронами до нього, приніс цю зброю та надав її ОСОБА_1. ^

ОСОБА_1, виконуючи замовлення, взяв надану
ОСОБА_2 зброю і 15 вересня 2000 року приблизно о 21 годині прийшов до будинку
АДРЕСА_2 в м. Комсомольську, в якому жив ОСОБА_6 та став його чекати. Близько
24 години, дочекавшись повернення ОСОБА_6, ОСОБА_1 переконався в його особі і
коли потерпілий почав підніматись до освітлених дверей будинку, прицілився та
почав з відстані близько 14 метрів стріляти в нього. Перші дві кулі
влучили в ОСОБА_6, коли той забігав в підїзд будинку. ОСОБА_1, маючи на меті
вбити потерпілого, ще двічі вистрілив в ОСОБА_6, який забіг до під'їзду та
змінюючи напрямок руху, піднімався на сьомий поверх. Зробивши в тій обстановці
все можливе для позбавлення ОСОБА_6 життя, ОСОБА_1 втік з місця злочину. Смерть
ОСОБА_6 не настала з незалежних від волі ОСОБА_1 обставин: він вперше стріляв з
пістолета, під час пострілів потерпілий швидко йшов, а потім, тікаючи, змінював
траєкторію руху, і ОСОБА_1 двічі влучив не в життєво важливі органи
потерпілого, а двічі промахнувся.

Після вчинення злочину ОСОБА_1 повернув пістолет ОСОБА_2,
а останній заплатив ОСОБА_1 3000 доларів США та повідомив, що ОСОБА_6 не
вбитий, а лише поранений. Приховуючи сліди злочину, ОСОБА_2 викинув пістолет в
річку Дніпро.

ОСОБА_6. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді двох
вогнепальних наскрізних кульових поранень грудної клітини та правого плеча, які
відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У
касаційних скаргах та доповненнях:

засуджений ОСОБА_2 порушує питання про скасування вироку та направлення справи на нове
розслідування. Посилається на неповноту
та однобічність у дослідженні обставин справи. Зазначає,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на
застосування до нього недозволених методів ведення слідства, внаслідок чого
була написана явка з повинною, в якій він обмовив себе у скоєнні злочину.
Вказує, що у нього не було мотивів замовляти вбивство ОСОБА_6. На його думку,
висновки суду ґрунтуються на сфальсифікованих доказах;

засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку
та закриття справи за недоведеністю його участі у скоєнні злочину. Посилається на неповноту та однобічність у
дослідженні обставин справи. Зазначає, що на досудовому слідстві щодо нього
застосовувалося фізичне та психічне насильство, в результаті чого він обмовив
себе у вчиненні злочину. На його думку, висновки суду грунтуються на
недопустимих суперечливих доказах та припущеннях;

захисник ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1 порушує
питання про скасування вироку та закриття справи за недоведеністю в діях
підзахисного складу злочину. На його думку, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Посилається на неповноту та однобічність у дослідженні
обставин справи;

захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_2 порушує
питання про скасування вироку та
направлення справи на нове розслідування. Посилається на неповноту та
однобічність у дослідженні обставин справи. Зазначає, що під час досудового
слідства щодо засудженого ОСОБА_2 застосовувалися недозволені методи ведення
слідства та порушувалися його права на захист. Зазначає, що у ОСОБА_2 не було
мотивів вбивати ОСОБА_6. Крім того, просить скасувати ухвали апеляційного суду
Полтавської області від 14.10.2005 року про накладення арешту на майно та від
7.08.2007 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту як незаконні. Зазначає, що майно, на яке накладено арешт, не належить
засудженому.

У касаційному поданні порушується питання про скасування
вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та
особам засуджених. На думку автора подання, суд призначив ОСОБА_2 та ОСОБА_1
занадто м'яке покарання. Зазначається, що суд не врахував те, що засуджені
керувалися корисним мотивом, у скоєному злочині не розкаялися: ОСОБА_2
пропонував хабар для приховування його непричетності до злочину, ОСОБА_1
жалкував лише з приводу переховування в іншій області. У доповненні до подання,
прокурор просив вирок у частині засудження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 263
КК України скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ст. 49 КК
України.

У запереченнях на касаційне подання засуджений ОСОБА_2 та
його захисник ОСОБА_4 просять залишити без задоволення касаційне подання
прокурора, а вирок скасувати та направити справу на нове розслідування

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які
підтримали касаційні скарги засуджених і заперечували проти подання прокурора,
та думку прокурора, яка підтримала касаційне подання, а саме про скасування
вироку в частині засудження за ч. 1 ст.263 КК України, а в решті залишити без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання
та скарг, колегія суддів вважає, що
скарги засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та їх захисників, а також касаційне подання
прокурора підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості обох засуджених
у вчиненні інкримінованих їм злочинів ґрунтується на сукупності досліджених і
належно оцінених доказів, котрі відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи у всіх касаційних скаргах про недоведеність
винуватості засуджених є необґрунтованими.

Про подію злочину підтвердили потерпілий ОСОБА_6, свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9і ОСОБА_10.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 15 вересня 2000 року
він вийшов з автомобиля
та
попрямував до під'їзду будинку, в якому жив. Побачив чоловіка середнього
зросту, вдягненого в чорний одяг, який стояв поблизу будинку, а потім, тримаючи
руки в кишенях, попросив у нього прикурити. Не зупиняючись, він пішов до
під'їзду. Коли він ступив на східці, що ведуть до освітлених вхідних дверей,
почув звук пострілу та біль від поранення у спину. Він присів, а потім побіг
направо до дверей і знову почув постріл та біль від другого поранення. Він
забіг в під'їзд та сховався зліва від ліфта, а потім побіг східцями наверх. В
цей момент пролунало ще два постріли та з стіни над сходам посипалась
штукатурка. Він, зігнувшись, вибіг на сьомий поверх і тоді постріли
припинились. Під час ознайомлення з матеріалами справи та перегляду
відеозаписів він впізнав у ОСОБА_1і ту особу, яка стріляла в нього.
Вважає, що ОСОБА_2 замовив вбивство з метою усунення його як конкурента.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9підтвердили, що вони близько
опівночі 15 вересня 2000 року підвезли додому ОСОБА_6. Автомобіль зупинили на
вулиці Леніна і ОСОБА_6 пішов у двір свого будинку. Не встигли вони доїхати до
автостоянки, як зателефонував ОСОБА_6 та повідомив що у нього стріляли.
Повернувшись, вони виявили пораненого та закривавленого ОСОБА_6, який розповів,
що в нього стріляли «на поражение» і що особу, яка це зробила, він запам'ятав на все життя.
ОСОБА_6 відвезли в лікарню.

Свідок ОСОБА_10., дружина потерпілого, показала,
що ввечері 15.9.2000 року бачила з балкона як чоловік невисокого зросту,
одягнений у темний одяг, довго стояв на дитячому майданчику їх будинку. Коли
побачила свого чоловіка, який повертався додому, не стала чекати його на
балконі і зайшла в кімнату. В цей час, пролунали постріли, вона вийшла на
балкон і побачили, що той незнайомий чоловік швидкими кроками пішов через
дитячий майданчик в темну частину двору і зник.

В ході досудового слідства ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнавали
свою вину у вчинених злочинах.

Так, з явки з повинною ОСОБА_1 та змісту протоколу його допиту
як підозрюваного вбачається, що у вересні 2000 року ОСОБА_2 попросив його вбити
людину, яка займається металобрухтом - ОСОБА_6, якого він ОСОБА_1, раніше
бачив. Для вбивства ОСОБА_2 надав йому пістолет «Макарова» з 8 патронами та
пообіцяв винагороду в сумі 3000 доларів США. В перший вечір він не дочекався ОСОБА_6 і
приблизно опівночі пішов додому. Наступного дня, переодягнувшись в темний одяг,
він чекав ОСОБА_6, стоячи на дитячому майданчику у дворі будинку. Близько 24
години він побачив, що з автомобіля ВАЗ синього кольору вийшов чоловік, схожий
на ОСОБА_6. Він пересвідчився в тому, що це ОСОБА_6, впевнився, що поблизу
будинку нікого немає, і коли потерпілий став підходити до під'їзду, прицілився
та зробив у нього перший постріл. ОСОБА_6, тікаючи, побіг в під'їзд будинку, а
він зробив ще три прицільні постріли в нього після чого втік. Від ОСОБА_2
дізнався, що він не вбив ОСОБА_6, а лише поранив. Віддав ОСОБА_2 пістолет, а
останній заплатив йому 3000 дол. США. Зі слів ОСОБА_2 знає, що той розібрав пістолет та викинув
його в річку. /а.с. 108-109, 117-123/

З даних протоколу відтворення обстановки та обставин
вчинення злочинів, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності захисника, понятих та
прокурора деталізував та уточнював місце, з якого стріляв у ОСОБА_6, назвав
ознаки наданого йому ОСОБА_2 пістолета, в тому числі - наявність на ньому
стертих номерів, керував діями статиста, вказуючи як саме піднімався до дверей
під'їзду потерпілий, коли він у нього стріляв, поправляв слідчого та статиста,
сам, без задавання йому відповідного питання показав куди саме він втік після
закінчення стрільби. ОСОБА_1 заявив, що він вперше стріляв з пістолету, вперше
був в такій ситуації, коли стріляв в людину, і тому хвилювався. Правильність
записів у протоколі ОСОБА_1 засвідчив підписом. /т.1, а.с.191-199/.

З явки з повинною ОСОБА_2 та даних протоколу його допиту
як підозрюваного вбачається, що у вересні 2000 року він, розсердившись на
ОСОБА_6 за те, що той не впустив його в склади свого приймального пункту, попросив ОСОБА_1 налякати ОСОБА_6,
вистреливши в його бік з пістолета. Для цього він дав ОСОБА_1 пістолет
«Макаров» та 8 бойових патронів до нього, які придбав у невідомого йому
чоловіка з Прибалтики. Через два дні ОСОБА_1 повідомив його, що він чотири рази
вистрілив в ОСОБА_6, але не знає куди саме влучив у нього та віддав йому
пістолет. Він заплатив ОСОБА_1 3000 дол. США, а пістолет розібрав та викинув у
річку Дніпро. /т.1, а.с. 110, 132-133/.

При відтворенні з ним обстановки та обставин вчинення
злочинів, ОСОБА_2 деталізував та уточнював місце, куди він викинув пістолет,
вказав, що пістолет мав ручку червоного кольору з зображенням зірочки та стерті
номери, уточнив яким саме чином розібрав пістолет та вказав, що викинув
завернутий у ганчірку пістолет у річку і що при цьому деталі пістолеті
розлетілись в радіусі приблизно шести метрів. / т.2, а.с. 1-6 /

При перегляді в судовому засіданні відеозапису
відтворення з ОСОБА_2 обстановки та обставин події, встановлено, що ОСОБА_2 був
спокійний, відповідаючи на окремі питання, посміхався. Розповідаючи про розмову
з ОСОБА_1 після вчинення злочину, повідомив, що останній був схвильований, його
«колотило та трясло, коли він сказав, що стріляв у ОСОБА_6 і що попав».

Ці показання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про їх причетність до
замаху на вбивство ОСОБА_6 шляхом стрільби з пістолета, викладені в їх явках з
повинною та протоколах допитів, суд правильно розцінив як достовірні через те,
що вони підтверджуються іншими, перевіреними судом доказами.

Так, з даних протоколу огляду місця пригоди вбачається,
що на дитячому майданчику, поблизу будинку та при вході в під'їзд будинку
АДРЕСА_2 в м. Комсомольську вилучено три гільзи та кулю. Біля вхідних дверей
будинку виявлено два сліди вищерблення та вдавлення від куль, в під'їзді
виявлено два сліди вищерблення штукатурки в стіні над східцями. В ліфті, біля

вхідних дверей та на асфальті виявлені плями крові. /т. 1, а.с.4-9, 12-14/.

ОСОБА_1 в явці з повинною на обставини вчиненого злочину
вказав, що чекаючи ОСОБА_6 біля будинку, він стояв поблизу пісочниці за
деревом, яке росте в лівій частині дитячого майданчику.

Наявність на місці події на дитячому майданчику пісочниці
та дерев, що ростуть вздовж доріжки, яка веде до будинку ОСОБА_6, підтверджено
при перегляді в судовому засіданні відеозапису протоколу відтворення з ОСОБА_1
обстановки та обставин злочину.

ОСОБА_1 вказав на розташування пісочниці та дерева на
дитячому майданчику. При огляді місця пригоди 16.9.2000р. ці обставини не
фіксувались, потерпілий про їх наявність не допитувався і лише в судовому
засіданні підтвердив їх.

Показання ОСОБА_1 про кількість зроблених ним пострілів
підтверджено даними протоколу огляду місця пригоди про виявлення 4-х слідів від
пострілів. / т.1, а..с. 4-10 /

Називаючи прикмети пістолета, з якого він стріляв у
ОСОБА_6 ОСОБА_1 вказав, що це був пістолет Макарова і що на ньому був стертий
номер. Ці ж обставини підтвердив в своїх показаннях та явці з повинною ОСОБА_2.

Показання ОСОБА_1 про те, що побачивши ОСОБА_6, він
деякий час ішов перед ним, підтвердив потерпілий, пояснивши, що після цього
ОСОБА_1 попросив у нього закурити, а коли він піднявся до освітлених вхідних
дверей, почав стріляти.

ОСОБА_1 першим назвав синій колір автомобіля, на якому
ОСОБА_6 підвезли додому, та місце, де автомобіль зупинився.

Як правильно зазначив суд, ці обставини до допиту ОСОБА_1
ніким не називались, на досудовому слідстві не з'ясовувались і були
підтверджені потерпілим, свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при їх перевірці в
судовому засіданні. Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що у 2000 році він мав три
автомобілі різних марок, один з яких - ВАЗ синього кольору. В різних обставинах
користувався різними автомобілями. Не знаходячись на місці злочину, ОСОБА_1 не
міг би знати пішки чи на автомобілі та на якому саме в той вечір буде
повертатись додому ОСОБА_6..

Про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6
видно із висновків судово-медичних
експертиз про те, що у ОСОБА_6 було виявлено два наскрізні кульові поранення
м'яких тканин грудної клітки та правого плеча, які ускладнились нагноєнням ран,
правобічним плекситом та контузією судинно-нервового пучка. Тілесні ушкодження
відносяться до середнього ступеня тяжкості та заподіяні двома пострілами ззаду
наперед та знизу вверх з неблизької відстані, що не суперечить показанням
ОСОБА_6 при відтворенні з ним обстановки та обставин вчиненого щодо нього
злочину. Поранення могли бути заподіяні з пістолета системи «Макарова» кулями
діаметром близько 9 мм. /т.2, а.с. 4І-42, 49-51, а.с.35-48/.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи
показання ОСОБА_1 про обставини та напрямок зроблених ним пострілів, не
суперечать характеру та локалізації отриманих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень./т.2,
а.с. 69 /

Суд правильно оцінив показання ОСОБА_2 про те, що.
наданий ним ОСОБА_1 пістолет мав ручку червоного кольору з зображенням
зірочки, виходячи із пояснень
спеціаліста-баліста ОСОБА_11. про те, що в одних модифікаціях пістолетів
системи Макарова на ручках є зображення зірочки, на інших їх немає До 1990р.
щічки (ручки) ПМ випускались червоного кольору, а після 1990 р. в різних
модифікаціях були і чорного кольору. Крім того, спеціаліст-баліст пояснив, що
наявність в магазині патронів різного року випуску свідчить про незаконність їх
придбання.

Та обставина, що ОСОБА_2 назвав конкретні ознаки
пістолета, які властиві не кожній із його моделей, свідчить, як обґрунтовано
вирішив суд, про те, що ОСОБА_2, організовуючи вбивство, тримав в руках
пістолет та роздавився його.

Відповідно до даних протоколу відтворення обстановки та
обставин, при якому ОСОБА_2 показав місце, куди він викинув пістолет, та даних
протоколів огляду цього місця, складених при пошуках знаряддя злочину, 11
лютого 2003 року у вказаному ОСОБА_2 місці в його присутності в районі
Редуцького кар'єру за м. Комсомольськ на дні р. Дніпро водолазами була виявлена
обойма пістолета з пружиною до нього. При цьому ОСОБА_2 не заперечував, що
знайдені обойма та пружина - це частини розібраного та викинутого ним пістолета
ПМ /т. 2, а.с. 1-6, 9-12/.

Як видно із висновків судово-балістичною експертизою, що
три гільзи та куля, вилучені при огляді місця пригоди 16.09.2000р., а також два
патрона, які знаходились в магазині, вилученому з р. Дніпро 11.02.2003р., мають
східні групові ознаки та є елементами спорядження пістолетного патрону та
пістолетними патронами одного калібру 9x18 системи Макарова. Три гільзи та два
патрона виготовлені на Луганському патронному заводі в 1994-1995 роках.
Вилучені з дна р. Дніпро патрони придатні до стрільби, а фрагмент пружини є
фрагментом зворотної пружини одного із пістолетів система Макарова, або зброї,
створеної на його основі. /т.2, а.с. 110-115/.

Аналіз висновків судово-медичних експертиз про те, що
поранення ОСОБА_6 спричинені кулями діаметром близько 9 мм, та висновку
судово-балістичної експертизи про те, що три гільзи та куля, вилучені при
огляді місця пригоди 16.9.2000р., а також два патрона, які знаходились в
магазині, вилученому з р. Дніпро 11.2.2003р., є кулями та гільзами калібру 9x18
системи Макарова та мають східні групові ознаки, свідчить про те, що постріли у
ОСОБА_6 були зроблені з пістолета, гільзи та кулі якого були знайдені як на
місці злочину, так і на вказаному ОСОБА_2 місці в річці Дніпро.

Всебічно і об'єктивно дослідивши, та належно оцінивши
докази, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 17, ч. 4 ст. 19 і
п.п. «а, и» ст. 93 КК України (1960 р.) та ч. 1 ст. 263 КК України, а дії
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 17 і п.п. «а, и» ст. 93 КК України (1960 р.) та ч. 1 ст.
263 КК України.

Доводи у скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і їх захисників про
застосування до обох засуджених недозволених методів досудового є необґрунтованими.

Зокрема, як свідчать висновки судово-психологічних
експертиз, при якій досліджувався протокол та відеозапис відтворення з ОСОБА_2
обстановки та обставин вчиненого злочину, та який підтверджений в судовому
засіданні експертом ОСОБА_12., що комунікативна діяльність ОСОБА_2 під час
відтворення з ним основних аспектів злочину характеризується психологічними
ознаками визначеності, послідовності, конкретності. ОСОБА_2 достовірно вказав
на загальні та специфічні деталі місця, осіб, об'єктів та характеру
відтворюваних дій та подій. Немовні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_2 в
повній мірі підтверджують визначеність його висловлювань, опис стадій
протиправних дій є розгорнутим та складає цілісний сюжет. Весь процес
відтворення ОСОБА_2 подій злочину має суттєві ознаки самостійності. Ознаки
тиску на ОСОБА_2 відсутні. Ознаки недостовірності комунікативної діяльності
ОСОБА_2 встановлені тоді, коли він говорив про мету злочину та про передачу
грошей ОСОБА_1 в борг. ОСОБА_2 не знав про кількість патронів, що залишились в
пістолеті і його відповідь з цього питання не була самостійною.

При дослідженні протоколу та відеозапису
відтворення з ОСОБА_1 обстановки та обставин вчиненого злочину, який
також підтвердила в судовому засіданні експерт ОСОБА_12., про те, що
комунікативна діяльність ОСОБА_1 під час відтворення з ним основних аспектів
злочину характеризується психологічними ознаками визначеності, послідовності,
конкретності, наявністю загальних та специфічних деталей про місце, осіб,
логічністю суджень, що свідчить про достовірність, істинність його показань при
відеозапису слідчої дії. Повідомлення ОСОБА_1 характеризуються емоційною
стриманістю, він передавав власні почуття, враження, а також інтерпретував стан
потерпілого. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_1 відповідають
інформації, яку він повідомляв що свідчить про істинність його показань при
відтворенні обстановки та обставин вчинення ним злочину. Ознаки тиску на
ОСОБА_1 відсутні. Його розповідь була вичерпною Через наявність реплік з боку
учасників слідчої дії констатуються ознаки несамостійності відповідей ОСОБА_1
про кількість пострілів та про взуття, у якому він був в день вчинення злочину
/т.8, а. с. 190-204/.

З висновків судово-медичних обстежень та судово-медичних експертиз
станом на 6.02.2003р. встановлено, що на тілі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при повному їх
роздяганні не виявлено тілесних ушкоджень чи слідів від них. Скарг від ОСОБА_2
та ОСОБА_1 при їх огляді судмедекспертом 6.02.2003 р. не надходило. /т.1, а.с.
128, 138, т.2, а.с.63, 57/

З неодноразових показань медексперта ОСОБА_13., даних ним
як при прокурорських перевірках, так і в судовому засіданні, вбачається, що він
при повному роздяганні обстежив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ні тілесних ушкоджень, ні
слідів від них не виявив. Не заперечує, що прокурор Ткачов В.В. повідомив про
скарги ОСОБА_2 про застосування до нього електроструму. /т. 5, а.с. 107-108,
відмовний матеріал, а. с. 36-38, 154 /.

Згідно протоколів особистого огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_1
04.02.2003р. при їх адміністративному затриманні та при переведенні в слідчий
ізолятор тілесних ушкоджень чи слідів від них на затриманих не було, на стан
здоров"я вони не скаржились і про заподіяння їм тілесних ушкоджень не
заявляли. (т. 1, а.с. 141, 148).

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та інші,
які були присутні при відтворенні обстановки і обставин події злочину, та при
інших слідчих діях підтвердили, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 давали показання вільно,
послідовно, за відсутності будь-якого тиску на них.

За наведених вище обставин суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про застосування до них
недозволених методів ведення слідства є намаганням засуджених уникнути або
пом'якшити передбаченої законом відповідальності.

Процесуальних порушень, котрі б ставили б під сумнів
правильність висновків суду щодо доведеності винуватості обох засуджених у
вчинених злочинах по справі немає.

При призначенні покарання, судом у відповідності зі ст.
65 КК України враховані тяжкість вчинених злочинів, дані, що характеризують
особи винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, і, на
думку колегії суддів, призначене обом засудженим покарання відповідає тяжкості
скоєного кожним із них.

З огляду на наведене, подання прокурора про м'якість
призначеного засудженим покарання є необґрунтованим.

Разом з тим, суд допустився помилки при засудженні
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки вони вчинили злочин за
цим законом у вересні 2000 року і з того часу сплинули терміни, передбачені п.3
ст. 49 КК України, а тому вирок в цій частині має бути скасованим, а справа
провадженням закрита.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених
ОСОБА_2. і ОСОБА_1, захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_4, касаційне подання прокурора
задовольнити частково, а вирок апеляційного суду Полтавської області від 10
грудня 2007 р. щодо ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 в частині засудження їх за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати, а провадження
по справі закрити.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді:

В.Г. Жук В.В. Заголдний О.Т. Кузьменко