АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4
виправданих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора ОСОБА_8 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА
Цією постановою в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м.Києва ОСОБА_8 про відновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 25 жовтня 2014 року щодо виправданих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено.

Згідно постанови суду, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , кожного, обвинуваченого органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 210 КК України - виправдано за відсутністю події вказаного злочину.
23 квітня 2015 року до суду першої інстанції надійшла касаційна скарга прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_10 з клопотанням про відновлення строку на касаційне оскарження вказаного вироку, яке мотивоване тим, що прокуратура Шевченківського району м. Києва була позбавлена можливості внести касаційну скаргу на вирок суду у трьохмісячний строк, у зв`язку з тим, що до 28 січня 2015 року не було прийнято остаточне рішення з приводу оскарженої постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року, якою апеляцію прокурора було визнано такою, що не підлягає розгляду.

Приймаючи вказане рішення , суд першої інстанції послався на те , що прокурором в судовому засіданні не наведено обґрунтованих даних , які б прямо вказували на поважність причин пропуску ним відповідного процесуального строку на подання касаційної скарги , як не наведено таких даних і в самому письмовому клопотанні . Клопотаня містить посилання на хронологічний перебіг окремих етапів з вирішення процесуальних питань , пов`язаних з поданям апеляції на вирок , без зазначення причин тривалої бездіяльності прокурора , починаючи з постановлення Апеляційнирм судом міста Києва рішення від 28 січня 2015 року , про залишення без змін рішення суду першої інстанції з приводу визання апеляції прокурора такою , що не підлягає розгляду .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2015 року про відмову прокурору у відновленні пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2014 року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , - скасувати.

Пропущений строк на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2014 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 210 КК України, прокурору, який приймав участь у справі - відновити.

Визнати касацію прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , кожного, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 210 КК України такою, що підлягає розгляду.

Надати розпорядження суду першої інстанції виконати вимоги передбачені ст. 387 КПК України (в ред. 1960 р.).

В обґрунтування доводів апеляції прокурор посилається на хронологічний перелік рішень , які безпосередньо пов`язані з апеляційним оскарженням вироку від 25.10.2014 року , а також вказує на тре , що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.01.2015 апеляцію прокурора у справі визнано такою, що не підлягає розгляду , у зв`язку з невиконаням попередньої постанови суду першої інстанції про залишення апеляції без руху та залишено без задоволення . Посилається на те , що що ухвала Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2015 до прокуратури Шевченківського району м. Києва не надходила, що також об`єктивно позбавило прокурора у справі можливості своєчасно подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, прокурор вважає, що строк на касаційне оскарження вироку пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який частково підтримав апеляцію прокурора у справі ОСОБА_11 , підтримавши за виключенням п.4 прохальної частини апеляції , яка не відноситься до компетенції апеляційного суду , думки сторони захисту захисника , виправданих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не підтримали апеляцію та пояснення учасників судового розгляду , перевіривши матеріали справи в межах апеляції , обговоривши доводи, викладені в ній , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 386 КПК України ( в ред. 1960 року ) у разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою або другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення , скарга чи подання постановою судді визнається такою , що не підлягає розгляду . Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку , передбачених ст. 353 КПК України ( в ред. 1960 року ) . Згідно з ч.5 ст. 353 КПК України , постанова судді чи ухвала суду , винесена відповідно до частини першої чи частини четвертої цієї статті , може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції , який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк , визнати апеляцію такою , що підлягає розгляду і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання вимог ст. 351 КПК України ( в ред. 1960 року ) .

При вирішення питання про наявність поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції від 25.10.2014 року , колегія суддів виходить з того , що поважність причин пропуску строку повинна доводити особа , яка заявила клопотання про відновлення пропущеного строку . Як достатньо вбачається із змісту апеляції головним аргументом в цій частині є те , що , як зазначає прокурор , який подав апеляцію, ухвала Апеляційного суду міста Києва від 28 січня 2015 року , якою постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року , залишена без змін , не надходила , що позбавило можливості своєчасно подати касаційну скаргу на вирок суду . Дане твердження на думку колегії суддів цілком спростовується матеріалами кримінальної справи ( томом № 23 ). Так , при ухваленні рішення судом апеляційної інстанції 28 січня 2015 року в судовому засіданні був присутній прокурор ( том № 23 а.с. 88-89) . Після чого , в матеріалах справи ( т.№23 а.с. 91) міститься лист Шевченківського районного суду міста Києва на адресу прокуратури міста Києва про направлення копії ухвали апеляційного суду міста Києва від 28.01.2015 року . Відповідно , не дивлячись на те , що прокурор приймав участь на всіх стадіях після ухвалення вироку , касаційна скарга з клопотанням надійшли лише 23.04.2015 року , тобто із суттєвим пропущенням строку на касаційне оскарження вироку суду від 25.10.2014 року . Таким чином , колегія суддів не приймає доводи прокурора як такі , що цілком спростовуються вищенаведеним, а також виходить з того , що прокурором не вказано на причини які б обєктивно перешкоджали йому вчасно подати касаційну скаргу на зазначений вирок виходячи з того , що участь прокурора як учасника процессу надає право у разі незгоди з прийнятим рішенням оскаржувати прийняті рішення суду в строки передбачені для цього процесуальним законом . Як наслідок , доводи суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження , колегія суддів находить слушними .

Апеляційні вимоги в частині надання розпорядження суду першої інстанції про виконання вимог , передбачених ст. 387 КПК України ( в ред. 1960 року ) у разі задоволення апеляції , не відносяться до компетенції суду апеляційної інстанції .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353, 365, 366, 379, 383, 386 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА
Апеляцію прокурора ОСОБА_8 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 рок , - залишити без задоволення .
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року , якою в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району міста Києва ОСОБА_8 про відновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено , - залишити без змін .
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців .
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/189/2015
Категорія: ч. 2 ст. 210 КК України
Доповідач ОСОБА_1