Справа № 686/7654/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Хмельницький міськрайонний суд в складі :
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Староостропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого
за ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 08.02.2014 року, близько 01 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя вулиць І.Франка Толстого в м.Хмельницький, вчиняючи дії направлені на перешкоджання працівникам міліції на доставлення його до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області та складання процесуальних документів, умисно, з метою вчинення опору працівнику правоохоронного органу під час виконання ним покладених обов`язків в складі слідчо-оперативної групи, вчинив різкий рух головою назад та умисно наніс удар потилицею в область носа дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького МВ УМВС України в області лейтенанта міліції ОСОБА_6 , який сидів поряд з ним, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечуючи факту перебування разом із ОСОБА_6 на задньому сидінні службового автомобіля Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області «ВАЗ 2107» під час його руху із ОСОБА_7 до наркодиспансеру, що по вул.Ватутіна, та назад, стверджує, що опору останньому не чинив, ударів йому не наносив, тілесних ушкоджень не спричиняв.
Як показав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , він, будучи дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області, 07.02.2014 р., о 08 год. 00 хв., заступив на добове чергування у слідчо-оперативну групу Зарічанського ВМ УМВС України в області, пройшовши перед цим відповідний інструктаж.
Зазначені обставини підтверджуються даними журналу обліку інструктажів особового складу ЗВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, що здійснюється до несення служби по охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю ( а.с.34-35) та книги нарядів Зарічанського МВ УМВС України в Хмельницькій області ( а.с.36-38).
Разом із ОСОБА_6 на чергування, згідно вказаних документів, заступили ОСОБА_8 оперативний черговий, ОСОБА_9 водій Зарічанського ВМ, та в складі слідчо-оперативної групи: - ОСОБА_10 слідча, ОСОБА_11 оперуповноважений.
Згідно книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів ( а.с.39-40) ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 отримали: ПР-73 ( палка резинова), БРС (браслет стальний), Терен -4м ( газовий балончик), шолом і бронежилет.
ОСОБА_6 показав, що в ніч з 07 на 08 лютого 2014 р. він отримав від чергового вказівку щодо супроводу ОСОБА_4 , якого затримали по вул.Залізняка, 18, біля станції швидкої допомоги, під час перешкоджання ним проїзду карети швидкої допомоги на виклик, та доставили в Зарічанський ВМ, до наркодиспансеру по вул.Ватутіна для освідування, оскільки він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Руки ОСОБА_4 були зчіплені браслетами наперед.
Про наявність браслетів на руках ОСОБА_4 ( зчіплені спереду) вказують також свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також сам обвинувачений ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №127 від 14.02.2014 р. ( а.с.52-53) у ОСОБА_4 станом на 11.02.2014 р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді… саден лівого променево-зап`ястного суглобу, що могли утворитися внаслідок тертя тупим твердим предметом, яким міг бути один із кайданків, чи подібних їм предметів, та можуть мати давність утворення в межах 3-5 діб до моменту проведення експертизи 11.02.2014р.
Згідно довідки №260 від 08.02.2014 р. ( а.с.49) ОСОБА_4 від проведення експертизи відмовився, чого не оспорюється самим ОСОБА_4 та підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 07.02.2014 року, ввечері, гостюючи в свого товариша ОСОБА_13 , він вживав алкогольні напої, що також підтвердив в судовому засіданні й свідок ОСОБА_13 .
По дорозі із ХОНД, що по вул.Ватутіна до Зарічанського ВМ, як показав ОСОБА_6 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля «ВАЗ 2107» справа від ОСОБА_4 , останній поводив себе неадекватно, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував звільненням з органів внутрішніх справ, бився головою об скло, шарпаючи за ліву задню ручку автомобіля, відірвав її. При цьому ОСОБА_4 робилися неодноразові зауваження, щоб він заспокоївся. Після чого останній нагнувся вперед поміж сидіннями, на деякий час заспокоївся, а потім різко, відкинувшись назад, завдав удару потилицею голови йому, ОСОБА_6 , в ніс, спричинивши тілесні ушкодження.
Такі покази потерпілого не можуть бути доказом вини ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинів, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, вони не узгоджуються із іншими дослідженими по справі доказами в їх сукупності, які, до того ж, є суперечними між собою.
Так, ОСОБА_6 вказує, що після повернення із наркодиспансеру до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області черговому ОСОБА_8 не повідомляв про те, що сталося, рапорта не писав. Однак, об`єктивних причин такої своєї поведінки він суду не навів.
При зверненні 08.02.2014 р. о 16 год. до травмпункту ОСОБА_6 під час огляду повідомив, що 08.02.2014р., о 01 год., біля дому його побив невідомий. Поставлено діагноз: перелом кісток носу. ( а.с.50).
Зі змісту рапорта, який був написаний ОСОБА_6 на ім`я т.в.о.начальника Зарічанського МВ ОСОБА_14 08.02.2014 р. о 16 год. 36 хв. ( а.с.136) вбачається, що під час руху службового автомобіля з ХОНД до ЗВМ ОСОБА_4 намагався вибити скло задніх лівих дверей та пошкодив ручку даних дверей. Не реагуючи на будь-які зауваження, намагався схопити водія автомобіля за руку, і удар завдав головою в ніс потерплого у відповідь на зроблене йому зауваження. Після чого до даного громадянина був застосований спецзасіб «Терен».
Про застосування газового балончика в автомобілі під час їхнього руху із ХОНД до Зарічанського ВМ вказали свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_9 вказує, що таке застосування було здійснено ОСОБА_11 , однак сам ОСОБА_11 такий факт заперечує. Не застосовував спецзасіб в автомобілі й ОСОБА_6 , згідно його первинних показів. В послідуючих судових засіданнях, зокрема, 29.07.2014р., зазначає, що не пам`ятає, де було застосовано до обвинуваченого газовий балончик чи в автомобілі, чи біля автомобіля по приїзду до Зарічанського ВМ.
ОСОБА_4 вказує, що таке застосування спецзасобу мало місце саме біля Зарічанського відділку міліції, що підтвердив також й свідок ОСОБА_12 .
Під час огляду місця події, а саме службового автомобіля марки «ВАЗ 2107» ( а.с.43), в салоні було виявлено пошкодження ручки для відкриття задніх правих дверей, а саме виявлено, що металева частина даної ручки відламана.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_6 вказують на те, що ОСОБА_4 відламана була ручка задніх лівих дверей.
Сам ОСОБА_4 даний факт заперечує, стверджує, що ручки не відривав й взагалі її не чіпав, оскільки, сідаючи до автомобіля, йому ОСОБА_6 повідомив, що задні ліві двері заблоковано та не відкриваються, а тому просив його посунутись по сидінню далі, щоб він міг сісти поряд.
Як показала слідча ОСОБА_10 , яка 08.02.2014 р. проводила огляд автомобіля, - відламана була ручка саме задніх правих дверей. При складанні протоколу будь-яких зауважень від понятих не надходило.
Під час огляду місця події відламану дверну ручку було вилучено та, в послідуючому, оглянуто під час судового розгляду.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що ОСОБА_10 вказівок щодо огляду автомобіля не давав. Крім того, зазначив, що слідчий проводить процесуальні дії, як реагування на письмову заяву. Якщо немає заяви, він не вправі нічого робити.
Стороною обвинувачення суду не надано жодного доказу, який би слугував підставою для проведення слідчим даної процесуальної дії.
Окрім цього, у суду взагалі виникають сумніви щодо законності складання даного протоколу, оскільки, як зазначено в самому протоколі, огляд місця події розпочато о 08 год. 20 хв., а закінчено о 08 год. 35 хв., тоді як слідча ОСОБА_10 , згідно даних книги нарядів Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України, 08.02.2014 р., о 08 год. 34 хв. здавала зброю.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №126 від 11.02.2014 р. ( а.с.55) у ОСОБА_6 станом на 08, 10.02.2014 р. виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та поверхневої рани в його проекції, що могли утворитися від удару тупим твердим предметом, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, можуть мати давність утворення в межах 2-х діб до моменту проведення судово-медичної експертизи 10.02.2014 р., що не виключає можливості їх утворення в час та за обставин, що вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Із постанови про призначення судмедекспертизи від 10.02.2014 р. вбачається, що 08.02.2014 р., близько 01.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік Зарічанського ВМ, що по Старокостянтинівському шосе,14 у м.Хмельницький, здійснив опір працівнику зазначеного відділу міліції ОСОБА_6 під час виконання останнім своїх службових обов`язків та спричинив йому один удар головою в район обличчя (а.с.54).
Зі слів обстежуваного, згідно висновку: « 08.02.2014 р., близько 01.00 год, по Старокостянтинівському шосе,14, в автомобілі, під час виконання службових обов`язків, відомий наніс удар лобною ділянкою голови мені в обличчя».
Як роз`яснила в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 у висновку зазначаються обставини як із постанови про призначення судмедекспертизи так і зі слів обстежуваного. ОСОБА_6 чітко стверджував, що удар йому було спричинено саме лобною ділянкою голови. Крім того, зазначила, що тильною стороною голови (потилицею) спричинення виявлених в останнього тілесних ушкоджень виключається.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 стверджує, що удар у ніс йому було нанесено саме потиличною частиною голови ОСОБА_4 та саме на такий механізм спричинення тілесних ушкоджень він вказав й під час слідчого експерименту 09.04.2014 р. ( а.с.71-76) та продемонстрував його за допомогою манекена.
ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 нахилив голову, а потім різко вдарив нею ОСОБА_6 в ніс.
При цьому свідок ОСОБА_9 зазначає, що ОСОБА_4 бив головою у ліве бокове скло, на що він зробив йому зауваження, а потерпілий хотів його відтягнути від дверей, нахилився до нього і ОСОБА_4 в цей час наніс удар потилицею голови в ніс ОСОБА_6 ..
Відповідно до висновку судмедекспертизи №127 від 14.02.2014 р. ( а.с.52-53) у ОСОБА_4 на голові з лівої сторони не виявлено жодних тілесних ушкоджень.
09.09.2014 р., з метою перевірки спроможності чи неможливості спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток носу та поверхневої рани за тих обставин на які він вказує, було проведено слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, понятих, спеціаліста та судмедексперта ( а.с.184-185).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1327 від 07.11.2014 р. ( а.с.197-198) характер, локалізація та властивості наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень загалом не виключають можливості їх утворення за тих обставин, які він вказує під час проведення слідчого експерименту.
Як роз`яснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 спричинення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потиличною ділянкою голови ОСОБА_4 фактично є можливим. Однак через значну різницю в зрості обвинуваченого та потерпілого, їх розташування в автомобілі, спричинення даних ушкоджень за тих обставин на які вказує ОСОБА_6 під час слідчого експерименту є малоймовірним, оскільки для контактування потилиці ОСОБА_4 та ділянки носа, де виявлені тілесні ушкодження, потерпілого необхідна відповідна траєкторія їх руху, - відхилення назад, де вони зійшлись би в одній точці.
Сам же ОСОБА_6 в ході розгляду справи не вказує на жодні прояви його реагування з приводу завдання удару ОСОБА_4 ..
Після ХОНД повернулися до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України, як показав потерпілий, для складання відповідних процесуальних документів та відібрання у ОСОБА_4 пояснень.
Однак, ОСОБА_4 стверджує, що прибувши до ОСОБА_7 , ніяких пояснень у нього не відбирали, жодних протоколів не складали, а просто відпустили додому. Лише 10.02.2014 р. його було запрошено до відділку міліції для дачі пояснень з приводу його неправомірних дій по АДРЕСА_2 .
Такі покази обвинуваченого підтверджуються: показами свідка ОСОБА_12 , який забирав обвинуваченого із відділку міліції, свідка ОСОБА_17 , який підвозив останніх, а також постановою Хмельницького міськрайонного суду від 02.04.2014 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адмінстягнення у виді 51 грн. штрафу (а.с.59), зі змісту якої вбачається, що дійсно письмові пояснення ОСОБА_4 надавав 10.02.2014 р.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 було складено лише 01.04.2014 року ( а.с.58).
Будь яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів стороною обвинувачення не надано.
Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи положення ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а тому за ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України він підлягає виправданню.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України визнати невинним і по суду виправдати.
Речові докази ( а.с.47) частина металевої ручки автомобіля передати Зарічанському ВМ УМВС України в Хмельницькій області.
На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя/підпис/
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1