Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

07 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні її скарги на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040 від 29.11.2012 року за ст. 356 та ч. 1 ст. 382 КК України.

Зазначене рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, оскільки слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 було виконано всі дії, передбачені чинним законодавством, а саме допитані свідки та зібрано достатньо доказів, які свідчать про те, що постанова слідчого від 19.03.2015 про закриття кримінального провадження є вмотивованою, а її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим в ході досудового розслідування.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 10 квітня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу про скасування постанови слідчого від 19.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги заявниця посилається на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, оскільки її скопійовано з постанови слідчого про закриття кримінального провадження з тими ж помилками. Слідчий суддя взяв до уваги лише нічим не підтверджені дані слідчого і не взяв до уваги обставини, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема щодо наявності значної шкоди, яка була спричинена діями гр. ОСОБА_7 , а також щодо умисного невиконання останнім рішення суду протягом більше ніж 3 років.

Крім цього, ОСОБА_5 звертає увагу на те, що досудове розслідування проведено слідчим недбало, з порушенням процесуального законодавства, у тому числі щодо порушення розумних строків та її процесуальних прав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення заявниці, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 , а також проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Згідно з вимогами ст.ст. 307, 370 КПК України, судове рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого, у даному випадку на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо її обґрунтованості, оскільки зазначена постанова слідчого, яку оскаржувала ОСОБА_5 , не в повній мірі відповідала загальним засадам кримінального провадження, які зокрема покладають на слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Більш того, як обґрунтовано зазначається у скарзі ОСОБА_5 , слідчий суддя не взяв до уваги обставини, які могли істотно вплинути на його висновки, що потягло за собою невідповідність висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування, невідповідність постанови слідчого вимогам закону та передчасність прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на це, рішення слідчого судді за скаргою ОСОБА_5 не може бути визнане законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

При цьому, розглянувши доводи скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040, внесеного до ЄРДР 29 листопада 2012 року, колегія суддів вважає, що вона також підлягає задоволенню, а зазначена постанова скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, тобто зміст обставин, встановлених під час досудового розслідування, а також мотиви прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Між тим, незважаючи на ненадання суду апеляційної інстанції матеріалів закритого кримінального провадження № 0000040, аналіз постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 19 березня 2015 року, копія якої долучена до матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на цю постанову, дозволяє зробити висновок про те, що вказана постанова не в повній мірі відповідає наведеним вище вимогам закону.

По-перше, як вбачається зі змісту згаданої постанови, навівши встановлені під час досудового розслідування обставини, за яких ОСОБА_8 самовільно, реалізуючи своє уявне право, всупереч установленому законом порядку, замінив замок на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 , чим фактично позбавив можливості ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати за місцем реєстрації, оскільки ключів від даного замку останнім не надав та до приміщення квартири не впустив, тим самим завдавши нематеріальної шкоди інтересам ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , слідчий зазначає про те, що в ході досудового розслідування не було доведено завдання значної шкоди інтересам ОСОБА_5 , у зв`язку з чим робить висновок про недостатність підстав для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України.

Однак в постанові слідчого не наведено жодного доказу, який би підтверджував факт не доведення завдання значної шкоди не лише інтересам ОСОБА_5 , а й їх спільному неповнолітньому сину.

Більш того, слідчий взагалі не надав будь-якої правової оцінки доказам, які були зібрані по обставинам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яка б дозволила зробити висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість прийнятого ним рішення щодо відсутності достатніх підстав для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вказаною вище статтею.

По-друге, обставини наведені в оскаржуваній постанові щодо невиконання ОСОБА_8 рішення Дніпровського районного суду від 20.03.2012 року по справі № 2-5788/11, яким останнього було зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_5 та її неповнолітньому сину в проживанні у квартирі АДРЕСА_1 , з посиланням на відповідні докази, зокрема на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , також не дозволяють зробити висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість висновку слідчого про неможливість встановлення умислу ОСОБА_8 на невиконання рішення суду, оскільки в постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено відповідних мотивів та належного обґрунтування на підтвердження прийнятого рішення, яке б відповідало фактичним обставинам кримінального правопорушення та ґрунтувались на сукупності всіх зібраних в ході досудового розслідування доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Не зважаючи на вимоги, передбачені ст. 94 КПК України, слідчий не надав відповідної оцінки кожному доказу та сукупності зібраних доказів, яка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а тому прийняте ним рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку в відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, не може бути визнане законним та обґрунтованим.

По-третє, резолютивна частина постанови слідчого від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040, не в повній мірі відповідає вимогам п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки зі змісту прийнятого процесуального рішення не зрозуміло щодо якої особи воно прийнято та у зв`язку з відсутністю складу якого саме кримінального правопорушення (передбаченого ст. 356 чи ч. 1 ст. 382 КК України або обох правопорушень разом) слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040, також не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали вказаного кримінального провадження направленню до прокуратури Дніпровського району м. Києва для організації проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, якою ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні її скарги на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000040 задовольнити; зазначену постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпровського району м. Києва для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/1160/2015

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_14

Доповідач - суддя ОСОБА_1