Справа № 1-133-08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

17 вересня 2008 року
Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Демчука П.В.,

при секретарі Гонтарук З.О. ,

з участю прокурора Стасюка В.Л.,

розглянувши
у виїздному судовому засіданні в Замковій виправній колонії № 58 кримінальну
справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина
України, з неповною
середньою освітою, одруженого, раніше судимого:

1)
25.11.1997 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст.141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою на
2 роки;

2)
13.05.1998 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст. ст. 141 ч.2, 143 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з
приєднанням 2 років позбавлення волі за вироком від 25.11.1997 року і остаточно
5 років позбавлення волі. Згідно постанови колегії суддів по кримінальним
справам Запорізького обласного суду від 03.06.1998 року вирок від 13.05.1998
року змінено і призначено покарання у вигляді 3 років 6 міс. позбавлення волі;

3) 03.07.2000 року
Бердянським міським судом Запорізької області за ст.183-3 ч.2 до 1 року 6 міс.
позбавлення волі.

4) 12.10.2006 року Пологовським районним судом
Запорізької області за ст. ст. 187 ч.3, 186 ч.5,70 КК України до 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 391
КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1., відбуваючи покарання в Замковій виправній колонії №58, розташованій
у м. Ізяслав Хмельницької області, на шлях виправлення не став, неодноразово
вчиняв правопорушення, за які притягувався до стягнення, та вчинив злісну непокору законним вимогам
адміністрації виправної установи, чим
скоїв умисний злочин.

Так, за неодноразові
порушення режиму відбування покарання, ОСОБА_1. постановою начальника колонії
від 30.06.2008 року був підданий стягненню у виді переведення в одиночну камеру
строком на 1 місяць. Після відбуття вказаного
дисциплінарного стягнення з 30.07.2008 року протягом року вчинив злісну непокору законним вимогам
адміністрації виправної установи.

04.08.2008 року
ОСОБА_1. допустив порушення форми одягу, за що 05.08.2008 року на нього накладено стягнення
- оголошено “догану” начальником відділення.

07.08.2008 року засуджений ОСОБА_1 безпідставно відмовився
приступити до робіт по прибиранню території установи в порядку черговості.
14.09.2006 року накладено стягнення - оголошено «сувору догану» правами
начальника колонії.

09.08.2008 року засуджений ОСОБА_1. допустив нетактовну
поведінку в адресу адміністрації установи,
за що 18.08.2008 року на нього накладено
стягнення - оголошено «позачергове чергування».

19.08.2008 року
засуджений ОСОБА_1. безпідставно, умисно відмовився виконати законну вимогу
начальника відділення приступити до позачергового чергування у вигляді
прибирання приміщення камери, в якій він відбуває покарання, чим вчинив злісну
непокору законним вимогам адміністрації виправної установи.

Своїми умисними діями
ОСОБА_1. скоїв злочин, передбаченний ст.391 КК України, кваліфікуючими ознаками
якого являються злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної
установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа
за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року
стягненню у виді переведення в одиночну камеру.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. повністю
визнав вину у вчиненні злочину, невиконання вимог
представників адміністрації пояснив власними переконаннями.

Підсудний вірно розуміє фактичні обставини справи та не
оспорює їх, не заперечує щодо кваліфікації його дій за відповідною статтею
кримінального закону, тому суд у відповідності до ст. 299 КПК України визнає
недоцільним дослідження доказів по справі, які не оспорюються.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. вчинив злісну непокору
законним вимогам адміністрації виправної установи, як особа, яка відбуває
покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому за порушення вимог режиму
відбування покарання піддавався стягненню у виді переведення до приміщення
камерного типу, тому дії підсудного підлягають кваліфікації за ст. 391 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом”якшують та
обтяжують покарання.

Обставиною, що пом”якшує покарання підсудному, є визнання
ним своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання, є резидив злочинів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що
мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення підсудного, повинна
бути обрана міра покарання у вигляді
позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_1.
вчинив злочин до повного відбуття покарання згідно вироку Пологовського
районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2006 року, то суд вважає
необхідним частково приєднати до призначеного покарання частину невідбутого
покарання. Невідбута частина покарання ОСОБА_1. на день розгляду справи
становить 1 рік 11 місяців 16 днів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 81
КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд

З А С
У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 391
КК України і призначити покарання - 1
(один) рік позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пологовського
районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2006 року та остаточно
визначити ОСОБА_1покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня
проголошення вироку - 17 вересня 2008 р.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити
попередній - під наглядом адміністрації Замкової виправної колонії № 58.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області
через Ізяславський районний суд протягом
15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
П.В.Демчук