Провадження № 1-кп/331/700/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді
Татарінова В.І.

при секретарі судового засідання
Андрієнко С.О.

за участю прокурора
Дорошенко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі
кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Запоріжжя, українця, громадянина
України, освіта середня, офіційно не
працевлаштованому, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше
засудженому:

1) 26.04.1979 року Ленінським р/с м. Запоріжжя
за ч. 2 ст. 140 КК України на 3 роки
позбавлення волі, згідно акту про
амністію не відбутий строк 2 роки 3
місяці 26 днів скоротити на 1/2 частину до
відбування покарання 1 рік 1 місяць 28
днів.;

2) 25.05.1981 року Коммунарським р/с м.
Запоріжжя за ч.2 ст. 142 на 6 років
позбавлення волі;

3) 10.03.1989 року Коммунарським р/с м.
Запоріжжя за ч. 2 ст. 141 КК України на 3
роки позбавлення волі з конфіскацією
майна;

4) 08.08.1995 року Ленінським р/с м. Запоріжжя
за ч. 3 ст. 140 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна:

5) 23.09.2004 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя
за 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ст. 69, ст. 44, ст. 70 КК
України на 3 роки позбавлення волі з
конфіскацією майна;

6) 06.04.2009 року Жовтневим р/с в м.
Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України на 2
роки позбавлення волі, на основі ст. 75
КК України звільнити від відбування
покарання з випробувальним терміном на
1 рік,-

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15
ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку жовтня 2013 року,
ОСОБА_1, маючи намір на підробку
офіційного документу, який видається
та посвідчується установою, яка має
право видавати такі документи, і який
надає права та звільняє від обов'язків
з метою їх подальшого використання,
знаходячись на ЦКР «Анголенко» в
Жовтневому районі м. Запоріжжя, вступив
у злочинну змову з невстановленою в
ході досудового розслідування особою
на ім'я ОСОБА_7, яка пообіцяла йому
допомогти в поліпшенні матеріального
становища шляхом отримання кредиту по
підробленому паспорту, який вони в
подальшому не збиралися виплачувати.

Згідно злочинної схеми, ОСОБА_1, повинен
був надати невстановленій особі свою
фотокартку, а невстановлена особа в
свою чергу, повинна була виготовити для
ОСОБА_1 підроблений паспорт
громадянина України та довідку про
присвоєння ідентифікаційного номеру.

Далі, ОСОБА_1, повинен був прибути у
банківську установу, де надати
підроблений паспорт та довідку про
присвоєння ідентифікаційного коду, а
також назватися іншим ім'ям та оформити
кредит, таким чином, шахрайським шляхом
заволодіти грошовими коштами банку.
Після чого, ОСОБА_1, згідно злочинної
домовленості, повинен був передати
невстановленій особі предмет,
отриманий у кредит, а невстановлена
особа повинна була передати ОСОБА_1
грошову винагороду.

Так, на початку жовтня 2013 року в районі
ЦРК «Анголенко» в м. Запоріжжя ОСОБА_1
передав невстановленій особі свої
фотокартки, які вона повинна була в
подальшому вклеїти в підроблений
паспорт.

09.11.2013 року приблизно о 13 годині,
невстановлена особа, знаходячись на
зупинці громадського транспорту ООТ
«Анголенко» в Жовтневому районі м.
Запоріжжя, передала ОСОБА_1 підроблений
паспорт громадянина України на ім'я
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, серія НОМЕР_1
виданий Ленінським РВ УМВС України в
Запорізькій області 11.07.2006 з вклеєними
в нього фотографіями ОСОБА_1 на першій
та на другій сторінці та довідку про
присвоєння ідентифікаційного номеру,
заповнену на це ж ім'я, які ОСОБА_1
повинен був в подальшому
використовувати при оформленні
кредиту, шляхом обману.

Крім цього, 09.11.2013, ОСОБА_1, маючи намір
на використання підробленого
офіційного документу, знаходячись в
Запорізькому відділенні № 4 ПАТ
«Дельта Банк» за адресою: м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 146, з метою отримання
споживчого кредиту, надав кредитному
інспектору ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4
підроблений паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
серія НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ
УМВС України в Запорізькій області
11.07.2006 і з вклеєними в нього
фотографіями ОСОБА_1 на першій та
другій сторінці та довідку про
присвоєння ідентифікаційного номеру,
заповнену на це ж саме ім'я.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1,
неодноразово засуджений за скоєння
корисливих злочинів, судимості за
скоєння яких не зняті та не погашені у
встановленому законом порядку на шлях
виправлення не став і знову скоїв
кримінальне правопорушення при
наступних обставинах.

09.11.2013 р., ОСОБА_1, маючи намір на
заволодіння чужим майном шахрайським
шляхом, з корисливих мотивів, діючи
повторно, за попередньою змовою групою
осіб, перебуваючи в відділенні № 4 ПАТ
«Дельта Банк» розташованому за
адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 146,
шляхом обману, намагався отримати
кредит в ПАТ «Дельта Банк».

Так в указаний день, приблизно о 14
годині 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись в
відділенні № 4 ПАТ «Дельта Банк»
розташованому за адресою: м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 146, надав кредитному
спеціалісту ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4
підроблений паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
серія НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ
УМВС України в Запорізькій області
11.07.2006 року, а також, довідку про
присвоєння ідентифікаційного номера
на те ж саме ім'я та представившись
ОСОБА_6 заповнив від імені останнього,
заявку на отримання споживчого кредиту
на суму 15000 гривень.

Вищевказана заява в подальшому була
розглянута в головному офісі ПАТ
«Дельта Банк» та службою безпеки банка
йому було відмовлено у видачі кредиту.

Таким чином, ОСОБА_1, шляхом обману,
намагався заволодіти грошовими
коштами ПАТ «Дельта Банк» на суму 15000
гривень, але не довів свій умисел до
кінця, з причини, які не залежали від
його волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд
визнає недоцільним дослідження в
судовому засіданні доказів, щодо
фактичних обставин справи, які ніким з
учасників судового провадження не
оспорюються, обмежившись допитом
обвинуваченого та дослідженням
матеріалів судового провадження, які
характеризують особу обвинуваченого.

Будучи допитаним, у ході судового
розгляду, обвинувачений ОСОБА_1
повністю визнав свою вину, щиросердно
розкаявся у скоєному, підтвердив
вчинення злочинів при вказаних вище
обставинах та суду пояснив, що у жовтні
2013 року він познайомився із хлопцем,
прізвище якого він не знає, у ході
спілкування з яким розповів про свої
труднощі, тоді цей хлопець
запропонував йому заробити грошей
шляхом оформлення кредиту за
документами іншої особи, ОСОБА_1
погодився оскільки перебував у
скрутному матеріальному становищі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- ч. 3 ст. 358 КК України, як підробка
офіційного документу, який видається і
посвідчується установою, яка має право
видавати та посвідчувати такі
документи, та надає права і звільняє
від обов'язків, яка скоєна за
попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як
використання підробленого офіційного
документу;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, як
закінчений замах на заволодіння чужим
майном шляхом обману (шахрайство),
скоєний повторно, за попередньою
змовою групою осіб.

Як пом'якшуючі відповідальність
обставини суд враховує щире каяття, та
активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі відповідальність обставини
суд вбачає: вчинення злочину особою
повторно, групою осіб за попередньою
змовою.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи особу обвинуваченого
ОСОБА_1, його відношення до вчиненого,
суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання
обвинуваченого можливе без ізоляції
його від суспільства, та з цих підстав
вважає за можливе призначити йому
покарання в межах санкції статті, за
якою кваліфікуються його діяння у
вигляді обмеження волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в
порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню
з обвинуваченого, оскільки експертиза
проводилася державною установою.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3
ст. 358, 4 ст. 358 КК України і призначити
йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України - у вигляді 3
року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді 1
року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - у
вигляді 2 років обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначити покарання у
вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування,
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку - 1 рік - не
вчинить нового злочину і виконає,
покладені на нього обов'язки згідно п.
п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
або роботи.

Речові докази долучені до матеріалів
кримінального провадження залишити у
матеріалах протягом усього часу їх
зберігання.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Жовтневий районний суд м.
Запоріжжя протягом 30 днів з дня
проголошення вироку.

Суддя
В.І. Татарінов