Справа № 1-274/10
Провадження №
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Кравець Л.Ю.

прокурора - Лозовика А.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, невійськовозобов'язаного, не працюючого, судимого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2009 року за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки , -

за ч.2 ст. 185 КК України , -

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, невійськовозобов'язаного, не працюючого, не судимого , -

за ч.2 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

04 вересня 2010 року близько 23 години, підсудні знаходились поблизу меморіалу ОСОБА_3 Підпілля по вул. Тараскіна м. Малина.

ОСОБА_1 попросив у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки « НОКІА 5130 с-2 » вартістю 950 грн. щоб зателефонувати . Після розмови, вирішив мобільний телефон не повертати потерпілому , а викрасти.

Діючи з метою крадіжки майна , з корисливих мотивів, він вступив в злочинну змову з ОСОБА_2, якому повідомив про свій умисел та після чого таємно передав останньому мобільний телефон в якому знаходилась сім картка оператора « Лайф» вартістю 15 грн. та флеш картка на 2 гб вартістю 40 грн.

На прохання потерпілого повернути мобільний телефон ОСОБА_1 повідомив, що його загубив.

Внаслідок злочинних дій підсудних ОСОБА_4 була завдана майнова шкода на загальну суму 1005 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та дав показання , що 04 вересня 2010 року близько 23 години він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходились поряд з меморіалом по вул. Тараскіна м. Малина. Підсудний попросив у потерпілого мобільний телефон щоб передзвонити. Після розмови по телефону у нього виник умисел на викрадення даного телефону. Про свій умисел він повідомив ОСОБА_2 , який погодився прийняти участь у викрадені майна. Діючи з метою крадіжки телефону , він таємно передав його ОСОБА_2. ОСОБА_4 хвилин через пять попросив ОСОБА_1 повернути йому телефон, однак підсудний повідомив що загубив його. Викрадений мобільний телефон ОСОБА_2 продав за 200 гривень. Гроші виручені від продажу підсудні витратили на пиво та продукти харчування.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю та дав показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_1 Додатково зазначив , що викрадений телефон продав знайомому ОСОБА_5 за 200 грн.

З'ясувавши думку прокурора, потерпілого, підсудних про обсяг доказів, що будуть досліджуватись суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по справі крім дослідження протоколу огляду місця події, висновок експерта та довідку про вартість викраденого майна та даних, які характеризують підсудних, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Підсудні правильно зрозуміли зміст цих обставин, сумнівів в добровільності та істинності їх позицій не має. Їм роз'яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_4 дав показання , що 04 вересня 2010 року близько 23 години він разом з підсудними відпочивали поблизу меморіалу по вул. Тараскіна м. Малина . ОСОБА_1 попросив у нього мобільний телефон марки « НОКІА 5130 с-2 » , який є власністю потерпілого і в якому знаходилась сім картка оператора « Лайф» та флеш картка на 2 гб. Коли потерпілий через хвилин пять попросив повернути телефон , то ОСОБА_1 повідомив , що десь його загубив.

Претензій до підсудних не має просить суворо їх не карати.

Згідно висновку товарознавчої експертизи від 09.10.2010 року видно , що станом на 04.09.2010 року вартість мобільного телефону « НОКІА 5130 с-2 » з урахуванням відсотку зносу становить 950 грн. ( арк.с. 43 ).

Згідно довідки ПП Кошевого від 06.10.2010 року видно , що станом на 05.09.2010 року вартість викраденого майна становила : сім картки оператора « Лайф » - 15 грн. , флеш картки на 2 гб 40 грн. ( арк.с. 10 ).

Під час огляду місця події , що проводився в приміщені Малинського МВ у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон « НОКІА 5130 с-2 » , який як повідомив ОСОБА_5 він придбав у ОСОБА_2 До протоколу додається фототаблиця ( арк.с. 30-32).

Виходячи з наведеного дії підсудних суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи вид і міру покарання підсудним суд у відповідності до ст.65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання .

Злочин , який скоїли підсудні, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, пом'якшуючими покарання у підсудних є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин , обтяжуючих покарання у підсудного ОСОБА_2 не виявлено.

Обставиною , обтяжуючу покарання у підсудного ОСОБА_1 є рецидив злочину.

За місцем навчання підсудний ОСОБА_1Ю характеризуються посередньо , за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно.

Враховуючи вищевикладені обставини , при призначенні покарання підсудним, суд вважає за доцільне призначити їм покарання у межах установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_1 суд прийшов до висновку , що підсудний становить загрозу для суспільства, оскільки останній, будучи судимий вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2009 року за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та маючи реальну можливість виправитись , на шлях виправлення не став та протягом іспитового строку вчинив умисний злочин , а тому суд вважає , що підстави для застосування щодо підсудного ст.ст. 69,75 КК України відсутні.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання », у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує обставини , що пом'якшують покарання, що підсудний щиро покаявся в скоєному злочині , є не судимий та приходить до висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання та відповідно до статті 75 КК України звільняє від нього з випробуванням та покладає певні обов'язки передбачені ст. 76 КК України.

Речовий доказ по справі : мобільний телефон « НОКІА 5130 с-2 » , що переданий на зберігання потерпілому залишити ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 323 , 324, 327 КПК України ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - 2 ( двох ) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України суд до покарання призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10.02.2009 року терміном 3 роки 6 місяців та призначає остаточне покарання - 5 ( пять ) років 6 ( шість ) місяців позбавлення волі .

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сил залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - 2 ( двох ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням , встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України встановити засудженому наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції ;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити засудженому - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі : мобільний телефон « НОКІА 5130 с-2 » , що переданий на зберігання потерпілому залишити ОСОБА_4

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6