Справа № 1-981/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 08
жовтня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Клока О.М.

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.

прокурора Синюка
О.В.

потерпілої ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
який народився в с.Голишів Луцького району, проживає в АДРЕСА_1громадянин
України, освіта середня, не працює, неодружений, в силу ст. 89 КК України
судимості не має,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2. починаючи з 02.12.1993 року по
01.09.2007 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Луцького
міського суду від 03 січня 1994 року аліментів на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі однієї четвертої частини всіх
видів заробітку щомісячно. Упродовж вказаного періоду підсудний не сплачував
аліменти, в зв'язку з чим заборгованість станом на 01.09.2007 року склала
4458грн. 69коп.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. вину у інкримінованому діянні визнав
частково, та показав, що йому дійсно відомо про рішення суду, згідно якого йому
потрібно сплачувати аліменти на утримання дитини. Також його попереджала
виконавча служба про необхідність сплати аліментів. Зважаючи на те, що він є
працездатним, працював і працює неофіційно, отримує доходи, однак аліменти,
встановлені судом, не платить, оскільки має на утриманні ще двох неповнолітніх
дітей, разом з тим допомагає дочці матеріально. Суму заборгованості по
аліментах не заперечує.

Зважаючи на часткове визнання вини самим підсудним, його
винуватість у вчиненні інкримінованого діяння повністю підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2. повідомила, що вона звернулась в
Луцький міськрайонний суд, рішенням якого із підсудного стягнуто аліменти.
Однак підсудний по теперішній час не сплачував встановлених за рішенням суду
коштів на утримання дочки. Періодично підсудний дійсно добровільно надавав метеріальну
допомогу дочці, однак аліменти не платив, внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Рішенням
Луцького міського суду від 03 січня 1994 року стягнуто з ОСОБА_1. в користь
ОСОБА_2. аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі
однієї четвертої частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.12.1993
року і до її повноліття (а.с.7).

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2. неодноразово
попереджувався Державною виконавчою
службою, що у випадку ухилення від сплати

аліментів,
буде вирішуватись питання про притягнення його до кримінальної відповідальності
(а.с.14-15). Даний факт не заперечується і самим підсудним.

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1. по аліментах станом на
01.09.2007 року становить 4458 грн. 69 коп. (а.с.6).

За таких
обставин, враховуючи те, що підсудний, знаючи про необхідність сплати аліментів
за судовим рішенням, будучи працездатним, не сплачував коштів на утримання
дитини упродовж тривалого часу, суд приходить до висновку про винуватість
ОСОБА_1. у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей і кваліфікує його дії за ст. 164 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який
відноситься до невеликої тяжкості, особу винного та обставини справи, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що
обтяжують чи пом'якшують покарання підсудного, суд не вбачає.

За місцем проживання ОСОБА_2. характеризується посередньо, разом з тим
потерпіла настоювала на суворому покаранні.

Підсудних, хоча і вважається несудимим, однак раніше
притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від слати аліментів
на утримання дітей, що характеризує його з негативної сторони.

З урахуванням наведеного, суд призначає ОСОБА_2. максимальне покарання у
виді громадських робіт, передбачене санкцією ст. 164 ч. 1 КК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 164 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на
строк 120(сто двадцять) годин.

Обрати ОСОБА_2. запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Луцький
міськрайонний суд.