Справа 1- 61
ВИРОК

ІМ "ЯМ УКРАЇНИ

01 березня 2007
року Ніжинський міськрайонний
суд в складі:

головуючого - судді СКАЛОЗУБА
О.М.

при секретарі - ПОЛЄТАВКІНІЙ
М.О.

з участю прокурора - КОЛЕСНИК В.В.,ДАНЧЕНКО
О.М.

адвоката - ОСОБА_1

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженого 24.01.2005 року Чернігівським апеляційним
судом за ст.ст. 115 ч.2 п.7, 121 ч.1, 70
КК України до 13 років
позбавлення волі, проживаючого
АДРЕСА_1 , за ст. 185 ч.З КК України-,

встановив:

08.01.1995 року близько 22 години, ОСОБА_2 за попередньою
змовою з ОСОБА_3 , з метою
таємного викрадення чужого майна, шляхом взлому
замків на дверях квартири АДРЕСА_1, проник
до даної квартири, звідки таємно спільними діями викрали наступне майно, а саме
вироби з жовтого металу: пару сережок вартістю 17 млн крб., дві обручки
вартістю 60 млн крб., каблучку з каменем «Янтар» вартістю 19 млн крб., каблучку
з каменем «Рубін» вартістю 7 млн крб., ланцюжок вартістю 9 млн крб., а також брош з
чеського скла вартістю 1
млн крб., срібну столову ложку вартістю 500 тис.крб, магнітофон «Філіпс»
вартістю 10 млн крб., магнітофон «Маяк 2495-1» вартістю 13 млн крб.,
радіоприймач «Меридіан» вартістю 2 млн крб., годинник жіночий «Політ» вартістю
1 млн. 600 тис. крб, годинник настільний «Маяк» вартістю 2 млн крб.,
мікрокалькулятор «МК-52» вартістю 3 млн крб., пальто жіноче вартістю 5 млн
крб., куртку чоловічу вартістю 7 млн крб., дитячу куртку вартістю 5 млн крб.,
шапку шутряну вартістю 6 млн крб., дві шапки з хутра «кроля» вартістю 2 млн
крб., електробритву «Москва ЗМ» вартістю 800 тис. крб, компюм шерстяний
чоловічий вартістю 5 млн. 800 тис. крб, брюки чоловічі вартістю 900 тис. крб,
брюки чоловічі вартістю 1
млн. 500 тис. крб, світер чоловічий вартістю 4 млн крб., костюм
спортивний вартістю 4
млн крб., дві пари брюк спортивних вартістю 3 млн. крб., електро утюг
вартістю 800 тис. крб, перчатки шкіряні вартістю 1 млн крб., дві пари туфель
чоловічих вартістю 5 млн крб., дві пари чобіт зимових жіночих вартістю 12 млн
крб., пару чобіт осінніх жіночих вартістю 4 млн крб., електро міксер вартістю 1
млн. 400 тис. крб., пару кросівок чоловічих вартістю 1 млн крб., два
покривала на ліжко вартістю 2
млн. 500 тис.

крб.,
пару напів чобіт вартістю 2
млй. 500 тис.
крб., футболку вартістю 800 тис. крб., куртку жіночу зеленого кольору вартістю
2 млн.500 тис. крб., пару туфель жіночих вартістю 3 млн. 500 тис. крб., пару
кросівок дитячих вартістю 600 тис. крб., антенний підсилювач вартістю 2 млн
крб., куртку вітрову вартістю 5 млн. крб., електро ліхтарик вартістю 500 тис.
крб., набір фломастерів вартістю 200
тис. крб., сумку господарську шкіряну вартістю 800 тис. крб., п'ять
наволочок вартістю 1
млн. 500 тис. крб., рушник банний вартістю 1 млн. 500 тис. крб.,
парфуми на загальну суму 7
млн. крб., три флакона шампуні вартістю 800
тис. крб., касетник з двадцятьма аудіо касетами вартістю 4 млн крб., пляшку
коняку вартістю 400 тис.
крб., дві пляшки горілки вартістю 200
тис. крб., шість пляшок сухого вина вартістю 600 тис. крб., гаманець
шкіряний вартістю 800 тис. крб., гаманець з шкірозамінювача вартістю 400 тис. крб.,
телефонний апарат вартістю 1
млн. крб., телефонний довідник вартістю 100
тис. крб., гроші в сумі 800
тис. крб., замок дверний вартістю 1 млн., 600 тис. крб., шарф вартістю 2
млн крб., натільник вартістю 500 тис. крб., дві пачки чаю «Індійський» вартістю
300 тис. крб., дві пачки чаю «Цейлонський» вартістю 500 тис. крб., три банки
розчинної кави вартістю 1 млн. 200 тис. крб., банку какао вартістю 400 тис.
крб., що все належить ОСОБА_4, і з місця скоєння злочину з викраденим зникли,
чим було потерпілій завдано матеріального збитку на загальну суму 261 млн., 800
тис. крб. ( згідно з
Указом Президента України №
762/96 від 25.08.1996
року «Про грошову реформу в Україні» 100000
карбованців відлягали обміну на 1
гривню). Матеріальна шкода завдана потерпілій становить 2 тисячі 618
гривень.

В суді підсудний
ОСОБА_2 винним себе визнав повністю і показав,що що в січні 1995 року разом з
ОСОБА_3 вони проходили по вул.Озерній м.Ніжина, то побачили в будинку, який
розташований біля аптеки №200, в останньому під'їзді на третьому поверсі було
відсутнє світло і вирішили скоїти крадіжку. Зупинившись біля даного будинку,
вони поставили свої велосипеди і зайшли до під'їзду. Вони подзвонили та
постукали в двері квартири, у вікнах якої не було світла. їм ніхто не відчиняв.
Він спробував відімкнути двері квартири металевим предметом,але не вийшло , після чого
ОСОБА_3, розігнавшись ,вибив двері плечем. З даної квартири ними було викрадено
багато різних речей: килими, магнітофони, коньяк, різний одяг, спортивні
костюми, хутряні шапки, куртки, вироби з золота. Все викрадене вони складували
у розстелені покривала та згортували їх у вузол, які винесли з квартири та
велосипедами відвезли до нього додому.

Після того як вони винесли речі ,через деякий час ОСОБА_3 і його
син пішли на дану квартиру забрити решту речей ,але як потім він дізнався з їх
слів,що при забиранні речей їх намагалися затримати гсоподарі квартири,але вони
втекли.Господар квартири впізнав ОСОБА_3,так як вони раніше працювали на
заводі.

Всі викрадені
речі з квартири ним та ОСОБА_3 були сховані під балконом квартири, в якій він
проживав .Наступного дня вони поїхали в м.Київ, де здавши частину золотих
виробів ,поїхали до м.Москва.

Свої дії засуджує ,в скоєному кається ,просить суд суворо не
карати.Вважає,що не слід досліджувати фактичні обставини справи і розмір
цивільного позову , так як
він визнає свою вину і позов повністю і усвідомлює ,що не зможе їх оспорювати в
апеляційному суді.

Допитавши підсудного ,вислухавши учасників судового розгляду, суд
відповідно до ст. 299 КПК
України вважає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних
обставин справи та розміру цивільного позову , так як вони ніким не оспорюються і їх зміст правильно
розуміють підсудний і інші учасники судового розгляду.

Аналізуючи
докази ,суд приходить до висновку ,що дії підсудного ОСОБА_2 слід
кваліфікувати за ст. 18 5ч.З КК
України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинену за
попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, так як 08.01.1995 року близько 22 години, він за
попередньою змовою з ОСОБА_3 ,
шляхом взлому замків
на дверях квартири АДРЕСА_1,
проникли до даної квартири, звідки викрали належне потерпілій ОСОБА_4 майно на загальну суму 2 тисячі 618 гривень.

При виборі виду і розміру покарання підсудому , суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину,тяжкість наставших
наслідків,обставини скоєного злочину,його тяжкість,особу винного,його
характеристики ,щире каяття ,
сприяння розкриттю злочину ,
з'влгння із зізнанням ,що є обставиннами , які пом"якшують його покарання , відсутність
обставин ,що обтяжують його покарання ,
його вік,стан здоров"я ,матеріальний і сімейний стан , і вважає за
необхідне призначити покарання у виді
позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу підсудному залишити утримання
під вартою в СІЗО Департаменту Чернігівської області.

Строк відбуття
покарання вираховувати з 12
серпня 2004 року.

Враховуючи ,що ОСОБА_2 24 січня 2005 року засуджений вироком колегії суддів судової
палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області за ст.ст. 115 ч.2 п.7 ,121 ч.1 КК України
до 13 років
позбавлення волі ,суд вважає ,що при призначенні остаточного покарання ОСОБА_2 на підставі ст. 70 ч.4 КК України
слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2 618 гривень в рахунок відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК Укрїни,-

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
за ст. 185 ч.З КК
України і призначити покараня у виді 3
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України до
призначеного покарання за
даним вироком частково приєднати покарання за вироком колегії суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської
області,яким ОСОБА_2
засуджено за ст.ст. 115 ч.2 п.7 ,121 ч.1 КК України
до 13 років
позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 13 років 1 місяця
позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу підсудному залишити утримання під
вартою в СІЗО Департаменту Чернігівської області.

Строк відбуття покарання
вираховувати з 12 серпня 2004 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2 618 гривень в рахунок відшкодування заподіяної
матеріальної шкоди.

Вирок може бути
оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти діб
через Ніжинський міськрайонний суд з дня його проголошення ,а засудженим в той
же термін з дня отримання копії вироку.