Справа № 11-281/2007р. Головуючий
1-ї інстанції М.Д. Кріль
ст. 307 ч. 2 КК Доповідач
апеляційної інстанції Хомік І.М. України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого:
Погорєлової Г.М.

суддів: Салтовської
І.Б., Хоміка І.М.,

за
участю прокурора: Кириленка Є.В.

при
секретарі Ішутко В.М.

засудженого
ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією старшого помічника прокурора Снігурівського району
Миколаївської області на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської
області від 09.02.2007р., яким:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця сНовокондакове
Снігурівського району

Миколаївської
області, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- засуджено
за ст. 309 ч. 1 КК України - до 2-х років обмеження

волі;

- за ст.
307 ч. 2 із застосуванням ст. 69 КК України - до 3-х

років позбавлення волі без конфіскації майна.

З застосуванням ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3
років позбавлення без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим
строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов'язано не
виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтися для реєстрації.

2

За вироком суду ОСОБА_1визнано винним в тому, що
приблизно 15.08.2006р. о
1600 годині, він, на пустирі біля житлового будинку в с Покровське
Снігурівського району Миколаївської області, зірвав кущ дикоростучої коноплі,
яку висушив та подрібнив, тобто незаконно виготовив 11,1 г. особливо
небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який незаконно зберігав без мети
збуту.

Крім того приблизно 15.10.2006р. о 1400 годині,
засуджений в приміщенні будинку в якому проживав збув своєму знайомому ОСОБА_2. 1,2 г.
вказаного наркотичного засобу, шляхом пригощання.

В апеляції помічник прокурора просить скасувати вирок суду, постановивши
свій вирок, посилаючись на те, що перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1в зберіганні
частини наркотичних засобів з метою збуту на незаконне зберігання без мети
збуту, суд тим самим збільшив об'єм обвинувачення, чим погіршив становище
засудженого. Він також просить призначити ОСОБА_1покарання, пов'язане з
позбавленням волі, без застосування ст. 75 КК України, вважаючи, що засуджений
може виправитись лише в умовах його ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримання апеляції,
пояснення засудженого ОСОБА_1, заперечувавшого проти задоволення апеляції,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає їх не підлягаючими задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_1у вчиненні злочинів,
за обставин, викладених у вироку суду, крім особистого зізнання ним своєї
винності, підтверджуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні,
яким суд дав належну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши його дії за ст.
ст. 309 ч.1 і 307 ч.2 КК України.

Доводи апеляції про істотне порушення судом вимог КПК України, які начебто
пов'язанні зі збільшенням об'єму обвинувачення і погіршенням становища
підсудного, є помилковими та безпідставними.

В ході досудового слідства ОСОБА_1в вину інкримінувались
незаконні дії з наркотичними засобами, а саме придбання, виготовлення та
зберігання з метою збуту 11,1 гр. канабісу.

В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів,
було встановлено, що ОСОБА_1скоїв незаконні дії зі збутом наркотичних засобів в
розмірі 1,2 гр. Мети збуту частини наркотичних засобів, залишок якої складав
9,9 гр., ОСОБА_1не мав і доказів про його намір збути цю частину наркотичних
засобів не здобуто, тому його дії по незаконному придбанню і зберіганню
вказаної частини наркотиків, суд вірно кваліфікував за ст.. 309 ч.1 КК
України, як незаконні дії з наркотичними засобами без мети їх збуту.

Вказане свідчить не про збільшення судом за власної
ініціативи обсягу обвинувачення, а навпаки його зменшення, що не потребує зміни
обвинувачення в порядку ст. 277 КПК України і в даному випадку не погіршує
становище підсудного.

Що стосується доводів апеляції про призначення засудженому ОСОБА_1занадто
м'якого покарання, то вони також є необгрунтованими.

Призначаючи засудженому ОСОБА_1міру покарання суд врахував ступінь тяжкості
скоєного злочину, позитивні дані щодо його особи, обставини, що пом'якшують
його покарання, тобто призначив покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК
України.

Суд визнав декілька обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1і на законних підставах застосував до нього ст. 69 КК України,
призначивши більш м'яке покарання, ніж передбачено законом.

На підставі вказаних обставин, позитивних даних щодо особи засудженого,
наявності на утриманні малолітньої дитини, обставин справи, а саме незначної
кількості виготовленого та збутого наркотичного засобу, його одноразовість та
відсутність мети на отримання матеріальної вигоди, суд правильно прийшов до
висновку про можливість виправлення ОСОБА_1без ізоляції від суспільства,
звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Під час апеляційного провадження, як пояснив ОСОБА_1 ,
він працевлаштувався, офіційно оформлює піклування за малолітньою дитиною, що
також вказує на те, що призначене судом покарання засудженому ОСОБА_1є
необхідним та достатнім для його виправлення, тому апеляція прокурора
задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію старшого помічника прокурора Снігурівського
району Миколаївської області залишити без задоволення, а вирок Снігурівського
районного суду Миколаївської області від 9.02.2007 року стосовно засудженого
ОСОБА_1 - залишити без зміни.