Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
25 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання - ОСОБА_4
Розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора здійснюючого процесуальне керівництво матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195, про обвинувачення :
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.2 ст.240 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.2 ст.240 КК України,
на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2015 року, з участю:
прокурора - ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника адвоката - ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2015 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.240 КК України у кримінальному провадженні №0001195 повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ухвали суду обвинувальний акт повернуто прокурору з огляду на те, що у відповідності до п.5, 6 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання. Судом встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладені без вказівки на конкретну участь кожного з обвинувачених на вчинення ними викладених дій у кримінальному правопорушенні. Також без вказівки на дії обох обвинувачених, зазначено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими слідством особами, займався видобутком бурштину сирцю, тоді як щодо ОСОБА_6 такі дії не зазначено.
Крім того, на думку суду, у обвинувальному акті за наявної вказівки на обтяжуючу вину обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, відсутня вказівка на попередню змову групою осіб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Тому, судом ухвалено рішення, згідно котрого обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення наведених у ньому недоліків.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо повернення йому обвинувального акту скасувати. Стверджує, що висновок суду про повернення обвинувального акту є безпідставним та необґрунтованим, оскільки на його думку, при складанні обвинувального акту вимоги, передбачені п.5, 6 ч.2 ст.291 КПК України дотримані. При цьому вказує, що в ході досудового розслідування доказів, які б підтвердили наявність попередньої змови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення не встановлено, а тому суд безпідставно вказав на наявність такої змови та на відсутність вказаних відомостей у обвинувальному акті. Також зазначає, що стосовно наведеного судом твердження про не зазначення у обвинувальному акті конкретних дій кожного з обвинувачених, які вони виконували для досягнення злочинної мети, то, на його думку, це не є істотним порушенням, яке могло б вплинути на прийняття судом законного і обґрунтованого рішення у даному провадженні, виявлені ж судом в ході підготовчого судового провадження недоліки, не є такими, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора котрий підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок/ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
За змістом ч.2 ст.240 КК України, кримінальна відповідальність наступає у випадку порушення встановлених правил використання надр. Виходячи з наведеного ця норма кримінального закону є нормативно-бланкетною й відсилає до інших нормативних актів. Однак, в обвинувальному акті не зазначено, яку конкретно статтю Закону та пункт Положення було порушено обвинуваченими.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного юридичного висновку, про відсутність в обвинувальному акті необхідних відомостей щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Отже, твердження апеляційної скарги прокурора про дотримання досудовим слідством передбачених законом вимог ст.291 КПК України не відповідають дійсності. Затверджуючи обвинувальний акт, прокурор здійснюючий процесуальне керівництво не звернув належної уваги на відсутність викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, яке б відповідало вимогам закону. Кожна із статей КПК України застосовується в системній узгодженості з іншими статтями КПК України: якщо в ст.291 КПК України йдеться про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення, то, безперечно, цей виклад обставин і формулювання обвинувачення мають відповідати вимогам інших статей КПК України і диспозиції певної статті Особливої частини Кримінального кодексу. Зокрема, має бути вказано конкретний порушений нормативний акт та його пункти, конкретну участь кожного з обвинувачених у кримінальному правопорушенні, зазначено дії кожного з них спрямовані на досягнення злочинного наміру.
Зазначення у обвинувальному акті, як обтяжуючу вину обставину вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, без жодних вказівок на попередню змову між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також є невірним.
За таких обставин, вимоги ст.291 КПК України про виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення прокурором не виконані.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акту, або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки. Ухвала направляється прокуророві для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акту.
Зокрема, згідно ч.1 ст.315 КПК України суд здійснює підготовку до судового розгляду, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Прокурором не звернуто належної уваги на той факт, що підставою для повернення судом обвинувального акту слугувала саме невідповідність останнього вимогам п.5, 6 ч.2 ст.291 КПК України, що й передбачено положеннями ч.3 ст.314 КПК України.
На думку колегії суддів висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, зокрема п.5, 6 ч.2 ст.291 КПК України - є слушними. Останні є обґрунтовані, недолікам обвинувального акту дана повна та всебічна оцінка.
Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, здійснюючого процесуальне керівництво у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Сарненського районного суду від 09 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту по обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.240 КК України у кримінальному провадженні №0001195 залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3