№ 5 - 858 ск 15
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_7
суддів:ОСОБА_8, ОСОБА_9.,

розглянула в судовому засіданні 2 квітня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку АДРЕСА_1 громадянки України, раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року вирок місцевого суду змінено в частині призначеного покарання.

Визначено вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

За вироком суду, ОСОБА_6. визнано винною у тому, що вона 11 липня 2014 року, приблизно 00 год. 30 хв., по АДРЕСА_1 Чернівецької області, нанесла удар ножем в спину ОСОБА_5, чим заподіяла останньому тяжке тілесне ушкодження від якого останній помер.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, внаслідок м'якості. При цьому посилається на ту обставину, що апеляційний суд не в повній мірі врахував обставини вчинення злочину та його наслідки, особу засудженої та її відношення до скоєного злочину та призначив занадто м'яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доводи касаційної скарги прокурора про порушення щодо засудженої загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначені засудженій покарання апеляційний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та дані про її особу.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_6. та призначаючи їй покарання у виді позбавлення волі, яке вона має відбувати реально, апеляційний суд врахував позитивні характеристики засудженої за місцем проживання та місцем попередньої роботи, що вона визнала вину та розкаялась у скоєному, своїми діями сприяла встановленню істини по справі, вперше притягується до кримінальної відповідальності, надала потерпілому допомогу безпосередньо після вчинення злочину. Одночасно судом враховано й конкретні обставини справи, а саме поведінку ОСОБА_5 щодо засудженої, яка передувала вчиненню злочину. Обставин, що обтяжують засудженій покарання, встановлено не було.

Враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства, та правильно призначив покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Таким чином апеляційний суд, призначаючиОСОБА_6 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене їй покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженої та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначенеОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його м'якість, про що зазначає прокурор у касаційній скарзі, не вбачається.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що касаційна скарга прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року вже була предметом розгляду суду касаційної інстанції з тих же підстав, що й подана касаційна скарга, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2015 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вказану ухвалу апеляційного суду.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9