Провадження №1кп /534/36/14
Справа № 534/3389/13-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,Замулко

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Комсомольську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001186 від 29.10.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого , не працюючого , в силу ст.89 КК України не судимого , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

26.10.2013 року, близько 05 години 20 хвилин., перебуваючи у громадському місці на вході у під`їзд №2 п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_6 . Діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, зневажаючи загальноприйнятні норми поведінки та моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки у суспільстві, бажаючи самоутвердитися за рахунок інших осіб, маючи незначний привід, ОСОБА_8 вирішив безпричинно нанести тілесні ушкодження ОСОБА_6 . З цією метою він наніс один боковий удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи праворуч ОСОБА_6 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді перелому правого кута нижньої щелепи праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1340 від 30.10.2013 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Після чого потерпілий ОСОБА_6 похитнувся і отримав три прямі удари кулаком правої руки, один боковий удар кулаком лівої руки та два бокові удари кулаком правої руки в область обличчя, чим спричинив йому садни на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 08.01.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, та рани і садни голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 08.01.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав повністю, показав, що він не наносив будь яких ударів потерпілому, а лише випадково знайшов його в під`їзді , де проживав і доставив до лікарні. Дійсно, 26.10.2013 року близько 06 годин 05 хвилин 06 годин 10 хвилин на східцях будинку по АДРЕСА_4 на відстані 7-8 метрів від квартири , де він проживав , він побачив свого сусіда з під`їзду та лежачого закривавленого чоловіка, в якому впізнав ОСОБА_6 . Він спитав в нього що трапилось , що трапилось, мокрою ганчіркою обтер йому обличчя, і з ним вони почали спускатися східцями. В цей час став підніматись ОСОБА_9 , а коли вони вийшли з під`їзду, там стояв ОСОБА_10 . ОСОБА_6 пояснив , що він впав. ОСОБА_6 кричав, в нього були розширені зрачки, він знаходився в стані наркотичного сп`яніння, також він нього було чутно запах алкоголю. Про те , що ОСОБА_6 перебував в стані наркотичного сп`яніння , йому достеменно відомо, оскільки він раніше вживав наркотики і по зовнішнім ознакам може визначити стан наркотичного сп`яніння. Він знайомий з потерпілим, оскільки виросли в одному місці і знає, що потерпілий часто в нетверезому стані перебуває в «злачних» місцях. За два тижні цього випадку він «поскандалив » з батьком потерпілого ОСОБА_11 . Потерпілого він супроводжував у таксі, потерпілий сів спереду, а вони з хлопцями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на заднє сидіння. Приблизно через 10-12 хвилин, як вони прибули до приймального відділення , їм надали медичну допомогу, а потім була перезмінка і довідку про стан здоров`я він отримував вже в інших лікарів. Також біля приймального покою вони зустрілись з знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і він їм все розповів. Потерпілий повадив себе в лікарні неадекватно , нецензурно лаявся , кричав, погрожував своїм батьком , що медики вигнали його з приймального відділення. Потерпілий залишив довідку на вікні, а він її потім забрав, чому не повернув потерпілому не пам`ятає . Просив виправдати його, оскільки тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив , а навпаки є постраждалою особою, оскільки потерпілий оговорив його, через те , що раніше у нього були конфлікти з батьком потерпілого. Хто саме міг нанести потерпілому тілесні ушкодження йому невідомо, однак вважає, що він міг отримати ці тілесні ушкодження і при інших обставинах або в інший час. Вважає, що потерпілий звернувся до правоохоронних органів, тільки тому, щоб оговорити його та притягти його до відповідальності за злочини , яких він не скоював. Конфліктів до цього випадку між ним та потерпілим не було.

Незважаючи на повне невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_8 , суд вважає, що його вина підтверджується доказами, які надані сторонами та були досліджені в ході судового розгляду , а саме:

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 25.10.2013р. в п`ятницю після роботи , він пішов до свого друга дивитися футбол, в той вечір вживав лише пиво , приблизно 1 літр, наркотичні засоби не вживає взагалі, а потім, оскільки був виморений заснув на дивані, додому повертався вранці в суботу 26.10.2013 року близько 06 години 00 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , біля другого чи третього під`їзду цього будинку стояв ОСОБА_8 , з яким він близько не знайомий, але візуально його знає. ОСОБА_8 сам покликав його, назвавши його по прізвищу: « ОСОБА_16 , іди сюди». Коли він підійшов до нього, ОСОБА_8 без слів почав раптово наносити йому удари в обличчя та в голову , від яких він нагнувся і відчув, що з голови йде кров, дуже боліла права сторона обличчя. Удари він наносив без слів, перший удар кулаком в обличчя, потім він продовжував наносити удари руками по голові. Коли ОСОБА_8 побачив кров, він розгубився, почав кудись телефонувати, приблизно через 7 хвилин приїхав автомобіль таксі і вони поїхали до приймального відділення, за таксі розплачувався ОСОБА_8 . Потім прийшов лікар хірург, який надавав йому допомогу приблизно 30 хвилин, медична сестра допомагала лікарю. Лікар просив його не рухатись і не говорити під час надання допомоги. А до цього, та після цього за яких обставин сталася травма ні лікар, ні сестра в нього не розпитували. Внаслідок цього побиття у нього була рана на лобі на яку лікар наклав 4 шва, перелом щелепи зі зміщенням праворуч, садна на обличчі. Він чітко пам`ятає , що переший удар було нанесено ОСОБА_8 раптово в щелепу, він нахилився від цього удару, удари продовжились. Особисто у нього конфліктів з обвинуваченим ніколи не було і підстав оговорювати його не має. На приймальному, коли вони прибули лікаря спочатку не було і медична сестра пішла за лікарем. ОСОБА_8 вмовляв його написати заяву, що він впав і ніяких претензій до нього не має. Він просив ОСОБА_8 залишити його в спокої , оскільки в нього дуже боліла голова і шелепа , щоб він від нього відчепився і відпустив його. Йому було дуже погано, він лежав вдома 26.10.2013р. та 27.10.2014р. це були вихідні дні , 28.10.2013р. за направлення він знову звернувся в лікарню і продовжив лікування і хірурга стоматолога , перебував на лікарняному. Матеріальних претензій до обвинуваченого по відшкодуванню шкоди , завданої злочином не має

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що на 26.10.2013р. вони домовлялись з ОСОБА_8 та ОСОБА_18 про ранкову пробіжку . Приблизно 06 годині 05 хвилин 6годині 15 хвилин вони підійшли до під`їзду , де проживає ОСОБА_8 і через вікно на першому прольоті сходинок побачили , що ОСОБА_8 допомагає ОСОБА_6 . ОСОБА_8 сказав , що ОСОБА_6 попросив допомогти йому в під`їзді , а ОСОБА_19 сказав , що він впав . Вони біля Торгівельного центру побачили таксі і сіли в нього таким чином : ОСОБА_18 сів спереді , а вони з ОСОБА_20 на задньому сидінні , а потерпілим між ними.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що 25.10.2013р. вони з ОСОБА_8 по телефону домовились про ранкову пробіжку о 6 годині ранку на слідуючий день . Вони з ОСОБА_17 підійшли до під`їзду , де проживає ОСОБА_8 . Постояли приблизно 5-6 хвилин , ОСОБА_8 за звичай ніколи не запізнювався. ОСОБА_9 зайшов під`їзд , а він залишався на вулиці . На вулицю вийшов ОСОБА_8 , який держав в руці телефон та потерпілий ОСОБА_6 , який в руці держав ганчірку прикладаючи її до лоба. Вони сіли в автомобіль таксі ДЕО темно синього кольору і поїхали на приймальне відділення.

Свідок ОСОБА_21 показала суду, що підтримує стосунки з ОСОБА_8 протягом шести років , останні три роки вони разом проживають в квартирі АДРЕСА_5 . В той день , коли сталися події по даній справі вона спала , але чула , що ОСОБА_8 вранці виходив з квартири , потім повертався брав чисту ганчірку , мочив її в виходив з квартири знову. В той день ОСОБА_8 повернувся додому в обід.

Свідок ОСОБА_22 показав суду , що восени в жовтні 2013р. працював черговим лікарем хірургом в Комсомольській міській лікарні і надавав медичну допомогу потерпілому в якого була забійна рана лоба , довідку про його травму він підписував і віддав її медсестрі, що саме говорив потерпілий не пам «ятає, але здається що вдарився об поріг. В потерпілого також були ознаки сп`яніння : сонливість , неустойчивість в позі Ромберга , в`язкість мови. Клінічно не міг не замітити відкритий перелом щелепи , але якщо перелом був незначний він міг і не виявити перелому щелепи при первинному огляді без відповідних знімків. Молодий чоловік - обвинувачений цікавився станом здоров`я потерпілого , не залишав приймального відділення і він йому все пояснив , після огляду та надання допомоги потерпілому. Під час надання допомоги в перев`язочній сторонніх осіб не було . Які скарги були у потерпілого не пам`ятає , потерпілому було боляче і він «ойкав» під час накладання швів , незважаючи на те , що було зроблено знеболюючий укол.

Свідок ОСОБА_23 показала суду , що обставин надання допомоги потерпілому не пам`ятає , пригадує лише що за довідкою лікаря ОСОБА_22 про травму потерпілого ОСОБА_6 приходив хтось пізніше і вона віддала її іншій особі, не потерпілому. Текст довідки про травму потерпілого виконаний хірургічною сестрою , лікар поставив свій підпис, а вона лише віддала комусь довідку.

Свідок ОСОБА_24 показав суду , що в зв`язку з погіршенням здоров`я 26.10.2013р. вранці він звертався на прийомне відділення лікарні , йому допомагав туди добратися друг Аполлон . Там вони бачили ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 в якого на голові був лейкопластир, потерпілий був одягнутий в одяг світлого кольору. З ОСОБА_8 він знайомий дуже давно , з дитинства , вони раніше проживали в одному будинку АДРЕСА_6 . Через декілька днів Аполлон розповів йому , що ОСОБА_8 казав , що знайшов потерпілого ОСОБА_6 з наявними травмами в під`їзді по АДРЕСА_4 , де проживає і допоміг дістатися йому до приймального відділення. Аполлон має прізвище ОСОБА_25 , але його давно ніхто не бачив , він мав проблеми із здоров`ям і кудись виїхав. Особисто обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 про обставини отриманні тілесних ушкоджень останнім не повідомляли.

Свідок ОСОБА_26 показав суду , 26.10.2013р., вранці перед роботою в період часу до приблизно о 6 годині 20 хвилин він бачив якогось чоловіка між другим та третім поверхами в під «їзді будинку АДРЕСА_4 , який лежав обличчям догори в сірому одязі , він намацав пульс - пульс був , потім він чув ,як хлопнули двері на тому крилі , де проживає ОСОБА_8 потім він бачив , як ОСОБА_8 надає допомогу чоловіку , коли він через декілька хвилин повертався , в під «їзді вже нікого не було. На слідуючий день на дверях під`їзду висіла об`ява і ОСОБА_8 сказав йому , що та людина ,що лежала в їх під`їзді є потерпілий . ОСОБА_8 сказав , що необхідно буде з`явитися до суду , а в міліцію з`являтися не потрібно. Потерпілого він бачив в профіль , тілесних ушкоджень на ньому не бачив.

Свідок ОСОБА_27 показав суду, що ОСОБА_8 знає дуже давно, раніше жили в сусідніх домах , з потерпілим зустрічався декілька раз, один раз він був у нього в гостях 25.10.2013р. приблизно після 22 години . Потерпілий ОСОБА_6 залишив їх компанію раніше всіх, ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого не було. Потім на дверях під`їзду він бачив об`яву ОСОБА_8 , останній через деякий час розповідав , що бачив в під`їзді лежачого на східцях чоловіка.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєних злочинах підтверджується:- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2014р. , згідно якого потерпілий звернувся з заявою про отримання тілесних ушкоджень , в якій зазначає, що близько 05 годин 20 хвилин 26.10.2014р. в районі будинку АДРЕСА_6 Юрашко ОСОБА_28 наніс йому тілесні ушкодження, у відповідних графах цієї заяви він зазначає , що бачив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, може її впізнати і підозрює у вчиненні кримінального правопорушення саме ОСОБА_29 (а.с.160);

- витягом з журналу реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру Комсомольської міської лікарні ,згідно якого мається запис за № 2358 про травмування ОСОБА_6 саме 26.10.2013р. о 06 годині ;

- довідкою за вих. №339 від 25.03.2014р. згідно якої ОСОБА_6 звертався в приймальне відділення 26.10.2013р. о 08 годині з приводу побутової травми , яка відбулася 26.10.2013р. о 06 годині ; оглядався лікарем ОСОБА_22 ; 28.10.2013р. звернувся на прийом до лікаря хірурга ОСОБА_30 , виставлений діагноз : забійна рана в області лоба, множинні ссадини обличчя, закритий перелом нижньої щелепи , по за живленню рани , шви були зняті , хворий виписаний на амбулаторне лікування до лікаря стоматолога , виданий лікарняний лист з 28.10.2013р. по 08.11.2013р. № 202754 (а.с.155);

- довідкою №2358, виданою черговим лікарем ОСОБА_22 від 26.10.2013р. на ім.я ОСОБА_6 , в якій він зазначає час звернення 08 годин, впав в під`їзді на східцях, встановлений діагноз рубленная рана лба , ЗЧМТ -? І рекомендує звернутися на прийом до хірурга та невропатолога за місцем роботи чи проживання (а.с.156)

- висновком судово-медичного експерта № 1340 від 31.10.2013 року, згідно якого при судово-медичній експертизі на момент її проведення 31.10.2013р. у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому правого кута нижньої щелепи праворуч , масивної гематоми , рани і ссаден на голові. Вищеперераховані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, та ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості ,за ознакою тривалого розладу здоров`я. (а.п.159);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.11.2013р. з фототаблицями за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого він вказує на місце зустрічі з ОСОБА_8 і в присутності двох понятих показав при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження, вранці 26.10.2013р. о 05 годині 30 хвилин біля під`їзду будинку АДРЕСА_6 , а саме вказав і на статисті показав , як ОСОБА_8 перебуваючи в вертикальному положенні наносив йому прямі удари кулаком правої руки в область щелепи , правого ока , правої брови , лівої брови (а.с.161-167)

- додатковим висновком судово - медичного експерту №34 від 08.01.2014р., згідно якого розмежовані тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_6 по ступені тяжкості, а саме : при судово-медичній експертизі з урахуванням висновків судово медичних експертиз №1340 від 30.10.2013р., №1371 від 07.11.2013р., №1543 від 16.12.2013р. на ім.»я ОСОБА_6 , у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому правого кута нижньої щелепи праворуч, масивної гематоми , рани і ссаден на голові. Тілесні ушкодження у вигляді : перелому правого кута нижньої щелепи праворуч , масивної гематоми на голові утворилися від дії тупого (тупих) предметів, можливо у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, та ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рана на голові, утворилась від дії тупого (тупих ) предмета (предметів) , можливо у вказаний період часу, про що свідчить їх характер і локалізація , та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я . Садна на голові , утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів) , можливо у вказаний період часу , про що свідчить їх характер і локалізація , та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.170);

- висновком судово - медичного експерту №1371 від 07.11.2013р. , згідно якого показання ОСОБА_6 дані в ході проведення слідчого експерименту від 06.11.2013р., не протирічать об`єктивним судово - медичним даним в частині давності , кількості, локалізації та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень; тілесні ушкодження виявлені при судово медичній експертизі ОСОБА_6 не протирічать обставинам на які він вказує , про що свідчить їх характер, локалізація та механізм їх утворення. (а.п.168-169);

- висновком судово-медичного експерту № 1543 від 16.12.2013р., згідно якого тілесні ушкодження виявлені при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 , не характерні для їх утворення внаслідок падіння на площині ( з висоти власного зросту ), як з наданим тілу прискоренням , так і без такого , з подальшим ударом об тверду поверхню.(а.с.172) ;

- висновком додаткової судово медичної експерту №1399 від 02.12.2014р., призначеної ухвалою Комсомольського міського суду від 25.11.2014р. за клопотанням захисника ОСОБА_4 , згідно якої при судово-медичній експертизі з урахуванням висновків судово медичних експертиз №1340 від 30.10.2013р., №1371 від 07.11.2013р., №1543 від 16.12.2013р., №34 від 06.01.2014р. на ім.»я ОСОБА_6 , у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому правого кута нижньої щелепи праворуч, масивної гематоми , рани і саден на голові. Тілесні ушкодження у вигляді : перелому правого кута нижньої щелепи праворуч і масивної гематоми на голові утворилися від дії тупого (тупих) предметів, з обмеженою поверхнею контактування, можливо в результаті удару (ударів) рукою стиснутою в кулак, або іншими тупими предметами подібними за характеристикою, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, та ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості ,за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рана на голові, утворилась від дії тупого (тупих) предмета (предметів), з обмеженою поверхнею контактування, можливо в результаті удару (ударів) рукою стиснутої в кулак, або іншими тупими предметами подібними за характеристикою, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації , та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я . Садна на голові , утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею контактування , про свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації , та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, локалізацію і механізм утворення, виявлення тілесних ушкоджень, а також критерії загоєння переломів, ран та саден , можна стверджувати, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися 26.10.2013р., на протязі невеликого проміжку часу. (а.п.229-230);

Вказані докази суд вважає достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку, розглядаючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 , як тактику його захисту. Суд розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_8 в ході судового розгляду , як його бажання уникнути відповідальності і ухилитися від покарання за скоєні злочин. До його показів, даних ним в судовому засіданні, суд відноситься критично, так як вони спростовуються чисельними висновками судово-медичних експертиз та стабільними та послідовними показаннями потерпілого, який показав в судовому засіданні, що вранці 26.10.2013р., (надворі ще сіріло) безпричинно отримав тілесні ушкодження у виді перелому щелепи та рани і саден на голові саме від ОСОБА_8 , інші особи йому тілесних ушкоджень не завдавали не до цього випадку, не після нього, ОСОБА_8 сам розгубився після того, як побачив наслідки своїх дій залите кров`ю обличчя і обвинувачений вирішив доставити його до міської лікарні , де неодноразово вмовляв написати заяву, що він впав і не має претензій до останнього, він не залишав його в лікарні, сидів біля нього в очікуванні лікаря , справлявся у лікаря про його здоров`я , а також забрав з лікарні довідку, про нібито побутову травму , щоб скористатись нею в подальшому в судовому засіданні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив визнати недопустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 від 06.11.2013р. та висновок судово-медичного експерта № 1371 від 07.11.2013р., зроблений на підставі цього слідчого експерименту, посилаючись на порушення норм КПК України, так як із фототаблиці до даного протоколу слідчого експерименту та самого протоколу вбачається, що ОСОБА_31 приймав участь у слідчій дії , як понятий і як статист , що суперечить вимогам КПК та методиці проведення зазначеної слідчої дії взагалі. Оскільки слідчий під час проведення слідчого експерименту безпосередніх учасників відтворюваної події повинен розташувати саме так, як вони про це повідомили, а понятих у місці проведення дослідів розташувати в точки найкращого спостереження події. Крім того , вказана слідча дія була проведена без участі судово медичного експерта.

Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 щодо недопустимості доказів зібраних в ході досудового розслідування , в яких він посилається на те , що слідчий не зміг з`ясувати механізм та локалізацію усіх , виявлених у ОСОБА_6 тілесних пошкоджень, оскільки зазначені обставини були спростовані допитаними в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту судовомедичними експертами ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , які підтвердили і роз`яснили свої висновки, зокрема , експерт ОСОБА_32 , зазначив , що рана на голові потерпілого не характерна для удару головою об бетонні сходинки, ним оглядався потерпілий 30.10.2013р. були рентгенівські знімки , і було виявлено перелом щелепи, на що вказували гематома і крововилив, всі тілесні ушкодження зафіксовані у висновку, всі вони отримані в один і той же час.

При цьому, суд відхиляє твердження захисника ОСОБА_4 про недопустимість вищезазначених доказів , виходячи з вимог ст. 87 та ст. 89 КПК України, які дають вичерпні підстави та порядок визнання судом доказів недопустимими, серед яких захисник не зазначив тих, які б вказували про отримання доказів внаслідок порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, чи здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За змістом закону істотними порушеннями кримінально-процесуального закону визнаються не будь-які порушення, а такі, що перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставин кримінального провадження, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу, достатність та взаємозв`язок сукупності зібраних доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 повністю доведена.

Своїми умисними діями, які виразилися в грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувались особливою зухвалістю, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України.

Суд перевіривши доводи обвинуваченого , досліджені в судовому засіданні докази , вважає що кваліфікуюча ознака хуліганських дій винятковий цинізм , в діях обвинуваченого відсутня і підлягає виключенню з обвинувального акту .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, як скоєння дій , що виразилися в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 кримінального кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого в частині непричетності його до інкримінованих йому злочинів , оскільки вони спростовуються стабільними і послідовними показаннями ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо механізму нанесення удару потерпілому , який не втрачав свідомості , висновком психолого психіатричної експертизи № 545 від 28.10.2014р., згідно якого ОСОБА_8 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає , як і не виявляє тимчасового розладу психічної діяльності, чи недоумства, а виявляє ознаки емоційно нестабільного розладу особистості , ст.субкомпенсації ; в період інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_8 будь яким хронічним психічним захворюванням не страждав , як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності , ступінь вираженості наявного у під експертного розладу не позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінованого йому протиправне діяння, і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час; стосовно подій, що становлять суть кримінального провадження , ОСОБА_8 активно, логічно будує свою захисну лінію, факти викладає в вигідному для себе світлі ; при дослідженні особистісних особливостей під експертний виявляє наступні характеристики темпераменту й основні характерологічні риси : достатньо активність темпу психічних процесів і станів, низьку вразливість, відсутність імпульсивності, виражену емоційну нестійкість, високий індекс психопатизації зі схильністю до антисоціальних вчинків; під дію ч.2,ч.3ст.19 та ст. 20 КК України не підпадає, на даний час може предстати перед слідством і судом; застосування примусових заходів медичного характеру на даний час не потребує. (а.с.205-213).

Показання обвинуваченого про те, що потерпілий його оговорює, суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності з застосуванням насильства проти потерпілих , однак в силу ст.89 КК України судимість достроково погашена. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває. Однак, матеріалами справи ОСОБА_8 характеризується, як схильний до скоєння правопорушень , згідно вищезазначеної психіатричної експертизи має високий індекс психопатизації зі схильністю до антисоціальних вчинків; згідно медичної документації , сам особисто звертався в січні 2014р. до лікаря психіатра зі скаргами на дратівливість , агресивний настрій для оточуючих, з його показів в судовому засіданні тривалий час вживав наркотичні засоби і силу свого характеру має підвищене почуття справедливості .

Відповідно до ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Прокурор , потерпілий та його представник заперечували щодо визнання вказаних показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_34 допустимими доказом, посилаючись на те , що вони є заінтересованими особами і жоден з цих свідків не був очевидцем подій щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Суд вважає , що відсутні підстави для визнання показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 недопустими , оскільки показання цих свідків не стосувались подій , які відбувалися в період часу з 05 години ранку по 06 годину ранку 26.10.2013р. біля під`їзду по АДРЕСА_6 . Зазначені свідки не були очевидцями отримання тілесних ушкоджень потерпілим і їх показання в судовому засіданні зводились до характеристик потерпілого та пояснень обвинуваченого про те , що потерпілий впав , так ОСОБА_34 про це повідомив Апполон зі слів ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_18 зазначив , що йому особисто в про обставини отримання тілесних ушкоджень ні потерпілий ні обвинувачений не розповідали . Показання цих свідків не містять інформації щодо предмета доказування.

Згідно висновку ЛКК від 06.11.2013р. ОСОБА_8 здоровий , противопоказань до виконання фізичної праці не має, лікування з приводу алкогольної та наркотичної залежності не потребує (а.п.185).

Згідно відповіді Комсомольської міської лікарні від 04.11.2013р. ОСОБА_8 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. (а.п.186).

Згідно відповіді Комсомольської міської лікарні, вих. №84 від 24.01.2014р. адміністрація лікарні повідомляє ,що 11.01.2014р. ОСОБА_8 звертався до лікаря психіатра зі скаргами на дратівливість , агресивний настрій до оточуючих. Дано направлення на лікування до Полтавської психіатричної лікарні з діагнозом : емоційно нестабільний розлад поведінки з агресивними намірами до оточуючих. (а.с.187)

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, який передбачає відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, оскільки ОСОБА_8 , будучи особою , що досконало володіє навичками рукопашного бою, безпричинно вчинив конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , спричинив йому тілесні ушкодженні, як наслідок потерпілий був побитий в громадському місці, змушений був припинити свій гарантований Конституцією України відпочинок у вихідні дні. Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому є повністю доведеною, однак на думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом , кваліфіковані вірно , однак із обвинувачення підлягає виключенню кваліфікуюча ознака - вчинення хуліганства яке супроводжувалось винятком цинізмом , оскільки в діях обвинуваченого така ознака відсутні , однак вона зазначена в обвинувальному акті .

В ході судового розгляду захисником обвинуваченого були заявлені клопотання про проведення комісійної експертизи та слідчого експерименту із залученням експертів , про проведення повторної експертизи. У задоволенні вказаних клопотань судом було відмовлено у зв`язку із тим, що питання, які захисник пропонував поставити перед експертами , вже ставилися при проведенні експертиз в ході досудового розслідування та експерти надавали на них відповіді у висновках, а суперечності в показаннях учасників кримінального провадження підлягають з`ясуванню та усуненню при ухваленні судом вироку.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами , що пом`якшують покарання обвинувачено ОСОБА_8 , згідно вимог ст.66 КК України, суд враховує стан його здоров`я та його поведінку після вчинення злочинів сприяння в наданні медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину (виклик таксі за свій рахунок , супровід до приймального відділення , придбання бинтів ).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених злочинів , особу винного, який в силу ст.89 КК України, дані, що характеризують обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується по місцю проживання та секцією рукопашного бою , тимчасово не працює, його відношення до скоєного і наслідків, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, є особою молодого віку, не одружений , думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру , на суворому покаранні не наполягав і просив визначити його на розсуд суду , і вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України основне покарання в межах санкцій даних статей у виді обмеження волі.

Враховуючи, що обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується виключно позитивно за місцем проживання та відвідування секції рукопашного бою, з урахуванням його особи, ступені тяжкості вчиненого злочину, принципів індивідуалізації та співмірності заходу примусу, характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим не заявлено, речові докази відсутні, витрат на залучення експерта немає.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України, та призначити покарання :

· за ч.1ст.122 КК України - у виді двох років обмеження волі;

· за ч.1 ст.296 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, протягом строку випробування періодично з`являтися на реєстрацію та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Полтавської області через Комсомольський

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1