Дата документу Справа № 243/4135/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 243/4135/13-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/402/15 ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.186 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ) на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Слов`янськ, Донецької області, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 02 березня 1998 року Слов`янським міським судом за ст.ст. 17, 81 ч.2 КК України до виправних робіт строком на 1 рік 6 місяців з утриманням 20% заробітку в доход держави;

- 27 червня 2000 року Слов`янським міським судом за ст. 17 ч.2, 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зі застосуванням ст. 46-1 КК України строком на 2 роки, штраф 1000 грн.;

- 05 квітня 2001 року Слов`янським міським судом за ст. 140 ч.2, 17 ч.2, 42, 43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ст. 14 лікування від алкоголізму; звільнився умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 13 днів;

- 06 липня 2005 року Слов`янським міськрайонним судом за ст.15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10 жовтня 2005 року Слов`янським міським судом за ст.ст. 311 ч.1, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився умовно-достроково на 1 рік 29 днів;

- 26 червня 2009 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 395,71 КК України до 3 місяців арешту;

- 05 листопада 2010 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 395,71,72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 08 лютого 2014 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК України до 6 місяців арешту,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, до покарання обраного за даний злочин, частково приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 08 лютого 2014 року і остаточно призначено ОСОБА_8 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 постановлено відраховувати з часу його затримання після набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 відповідно до ст. 131 КПК України не обирався.

Питання про речові докази вирішене відповідно до ст. 100 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. Вважає, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без призначення покарання у вигляді позбавлення волі. Просить вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_8 призначене покарання застосувавши положення ст. 75 КК України і встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно з вироком суду, 10 лютого 2013 року, близько 18 год., ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , стосовно якого за дане кримінальне правопорушення 21 листопада 2014 року постановлено обвинувальний вирок, з метою заволодіння майном та грошовими коштами, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 4511 грн..

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, у вироку обгрунтовано доказами, доданими до обвинувального акту, дослідженими в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених у вироку, пояснивши, що 10 лютого 2013 року 0 18 год., взявши з собою бамбукову палицю, що була частиною від вудочки, разом з ОСОБА_9 пішли до потерпілого ОСОБА_12 , який проживає в АДРЕСА_3 , і колись розбив скло в його квартирі та мав відшкодувати шкоду. Вони подзвонили в квартиру, їм відчинили двері. Вони зайшли до приміщення, де, крім ОСОБА_12 знаходився його брат ОСОБА_10 . Він почав розмовляти з ОСОБА_12 з приводу розбитого скла, ОСОБА_9 розмовляв з ОСОБА_10 . Через деякий час вони покинули квартиру. У нього в руках була розписка ОСОБА_12 та телефон, а у ОСОБА_9 чохол у вигляді сумки, де знаходились планшет, відеокамера, а також гроші. Телефон та розписку ОСОБА_12 він відніс додому, де в подальшому вони і були вилучені. Вони сіли у автомобіль таксі та намагалися поїхати до м. Слов`янська, але були затримані працівниками міліції, які вилучили речі, які належали ОСОБА_10 .

Суд також послався на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10 лютого 2013 р. від ОСОБА_12 (т.2 а.с. 224); протокол огляду автомобіля ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , у салоні та багажнику якого були виявлені на вилучені грошові кошти, сумка, планшет, зарядний пристрій зі шнуром, викрадені під час грабежу у потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с. 230-231) та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 232-233); протокол огляду кв. АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа, який під час грабежу було викрадено у потерпілого ОСОБА_12 (т.2 а.с. 235-236) та фототаблицею до даного протоколу (т.2 а.с. 237-238); протокол огляду місця події від 11 лютого 2013 р., у якому зафіксовано місце скоєння злочину та фототаблицею до даного протоколу (т.2 а.с. 226-228); протокол огляду відеокамери марки Canon модель DC 301, викраденої у ОСОБА_10 та фототаблицею до даного протоколу (т.2 а.с. 240-241); повідомлення НБУ про курс валют на 13 лютого 2013р. (т.2 а.с. 243); протокол проведення слідчого експерименту від 07 березня 2013 р. за участю потерпілого ОСОБА_12 , та фототаблицею до нього (т.3 а.с. 1-6); протоколпроведення слідчого експерименту від 07 березня 2013 р. за участю потерпілого ОСОБА_10 , та фототаблицею до нього (т.3 а.с. 7-10); експертним висновком № 136 від 18 березня 2013 р., (т.3 а.с.15-22) та таблицею ілюстрацій до нього; розписки потерпілого ОСОБА_10 про отримання ним викраденого майна (т.3 а.с. 24-25); заяву ОСОБА_14 про видачу бамбукової палиці, яка знаходилась в її квартирі АДРЕСА_4 (т.3 а.с. 86); протокол огляду брюк обвинуваченого ОСОБА_8 , під час якого у кишені були вилучені купюри РФ (т.3 а.с. 88); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 лютого 2013р., (т.3 а.с. 108-109); протокол проведення слідчого експерименту від 07 березня 2013 р. за участю ОСОБА_8 , та фототаблицею до нього (т.3 а.с. 109-113); заяву та розписку ОСОБА_8 від 10 квітня 2013 р. про долучення у якості доказу бамбукову палицю та отримання її на збереження (т.3 а.с. 114-115); протокол огляду бамбукової палиці, яка належить ОСОБА_8 та знаходилась з ним під час скоєння грабежу у відношенні потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 (т.3 а.с.116-117).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в апеляції не оскаржується.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не зняті в установленому законом порядку, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, обставиною, що пом`якшує відповідальність суд врахував щире каяття і призначив покарання, близьке до мінімального строку покарання, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд обгрунтовано зазначив про те, що поведінка обвинуваченого до винесення оскаржуваного вироку жодним чином не мала соціально спрямованого змісту і не свідчила про його бажання стати на шлях виправлення, тому підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України і звільнення його від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком, виходячи із доводів апеляційної скарги адвоката , не встановлено.

Щире розкаяння та визнання вини були враховані судом при призначенні покарання, інших даних, які б суттєво могли вплинути на призначене покарання, в апеляційній скарзі захисника не наведено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які потягли б за собою скасування судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4