Провадження № 1-кп/534/20/15
Справа № 534/2077/14-к

ВИРОК
27 березня 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представників цивільного позивача ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгора Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, освіта середня , не працюючого, учня професійного ліцею №18 в м. Комсомольську, раніше судимого : 14.11.2013р. Кобеляцьким райсудом Полтавської області за ч.1 ст.289 КК України 30 годин громадських робіт, 22.10.2014р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік , не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ,
-за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України ,
в с т а н о в и в :
07 квітня 2014 року близько 23 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, прибули на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що розташований за адресою: вул. Будівельників 16 в м. Комсомольську, де через отвір в паркані охоронюваного складу «УМП» ВАТ «Полтавський ГЗК» проникли до складу.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження із вказаного складу діючи таємно, шляхом поміщення по 50 шт. мелючих тіл у мішки, перенесли 200 шт. мелючих тіл за територію складу, тим самим незаконно заволоділи ними. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під`їхавши на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , погрузили викрадені мелючи тіла до багажника зазначеного автомобіля. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрали 200 шт. мелючих тіл, вагою 0,189 тонн, на суму 2486,61 грн., які належать ВАТ «Полтавський ГЗК», викраденим розпорядились на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12 квітня 2014 року близько 01 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, прибули на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що розташований за адресою: вул. Будівельників 16 в м. Комсомольську, де через отвір в паркані охоронюваного складу «УМП» ВАТ «Полтавський ГЗК» проникли до складу.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження із вказаного складу діючи таємно, шляхом поміщення по 50 шт. мелючих тіл у мішки, перенесли 200 шт. мелючих тіл за територію складу, тим самим незаконно заволоділи ними. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження під`їхавши на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погрузили викрадені мелючи тіла до багажника зазначеного автомобіля. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрали 200 шт. мелючих тіл, вагою 0,189 тонн, на суму 2486,61 грн., які належать ВАТ «Полтавський ГЗК», викраденим розпорядились на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 квітня 2014 року близько 01 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, прибули на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що розташований за адресою: вул. Будівельників, 16 в м. Комсомольську, де через отвір в паркані охоронюваного складу «УМП» ВАТ «Полтавський ГЗК» проникли до складу.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження із вказаного складу діючи таємно, шляхом поміщення по 50 шт. мелючих тіл у мішки, перенесли 200 шт. мелючих тіл за територію складу, тим самим незаконно заволоділи ними. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження під`їхавши на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погрузили викрадені мелючи тіла до багажника зазначеного автомобіля. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрали 200 шт. мелючих тіл, вагою 0,189 тонн, на суму 2486,61 грн., які належать ВАТ «Полтавський ГЗК», викраденим розпорядились на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 квітня 2014 року близько 01 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, прибули на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що розташований за адресою: вул. Будівельників,16 в м. Комсомольську, де через отвір в паркані охоронюваного складу «УМП» ВАТ «Полтавський ГЗК» проникли до складу.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження із вказаного складу діючи таємно, шляхом поміщення по 50 шт. мелючих тіл у мішки, перенесли 200 шт. мелючих тіл за територію складу, тим самим незаконно заволоділи ними. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження під`їхавши на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , погрузили викрадені мелючи тіла до багажника зазначеного автомобіля. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрали 200 шт. мелючих тіл, вагою 0,189 тонн, на суму 2486,61 грн., які належать ВАТ «Полтавський ГЗК», викраденим розпорядились на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 квітня 2014 року близько 02 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, прибули на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», що розташований за адресою: вул. Будівельників 16 в м. Комсомольську, де через отвір в паркані охоронюваного складу «УМП» ВАТ «Полтавський ГЗК» проникли до складу.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження із вказаного складу діючи таємно, шляхом поміщення по 50 шт. мелючих тіл у мішки, перенесли 200 шт. мелючих тіл за територію складу, тим самим незаконно заволоділи ними. В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження під`їхавши на автомобілі «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , погрузили викрадені мелючи тіла до багажника зазначеного автомобіля. Своїми незаконними діями ОСОБА_8 за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрали 200 шт. мелючих тіл, вагою 0,189 тонн, на суму 2486,61 грн., які належать ВАТ «Полтавський ГЗК», викраденим розпорядились на власний розсуд.
Крім цього, 25 травня 2014 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_8 , повторно, за попередньою змовою з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прибув на подвір`я, яке розташоване біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю , щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочинів, так як вони встановлені даним вироком, зазначивши, що в період часу з 07.04.2014р. по 24.04.2014р. вони з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження скоїли декілька крадіжок мелючих тіл з території ВАТ «Полтавський ГЗК», проникаючи на територію відкритого складу через отвір в бетонному заборі. Повністю підтвердив об`єм викраденого, зазначивши , яким чином вони набирали в мішки мелючи тіла , як перетаскувати до забору , а потім перевозили і продавали . В нічний час разом з особою , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , вони шукали підходящий автомобіль , щоб злити бензин для автомобіля особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , але так сталося , що вони заволоділи автомобілем потерпілого ОСОБА_4 , і на цьому автомобілі поїхали до Кобеляцького району. Просив суворо його не карати і призначити йому покарання не пов`зане з реальним позбавленням волі і ізоляцією від суспільства , оскільки в даний час в нього налагодились стосунки з прийомними батьками, він в даний час завершує навчання в будівельному ліцеї , проживає з дівчиною , з якою має намір створити сім`ю.
Цивільний позов ВАТ «Полтавський ГЗК» визнав повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково в розмірі 1000 грн в частині відшкодування моральної шкоди, в решті вимог просив відмовити , посилаючись на його необґрунтованість .
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується також доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду місця події від 19.05.2014 року, з фото таблицями до нього , згідно якого оглянуто місце складування мішків з мелючими тілами на території УМП ВАТ «Полтавський ГЗК », огорожене бетонним парканом в якому виявлено отвір, прикритий металевим листом ; (т.1 а.с.122-126);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2014р. з фототаблицями до нього згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 в присутності свого законного представника ОСОБА_9 ,
Підстав, передбачених ст.87 КПК України щодо визнання доказів, на яких ґрунтується обвинувачення недопустимими відсутні.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, які є тяжкими, причини та умови, що сприяли їх вчиненню, особу обвинуваченого, який інкримінуємі кримінальні правопорушення вчинив в неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, шкода завдана потерпілим частково відшкодована щляхом повернення автомобіля потерпілому ОСОБА_4 та шляхом повернення металевих шарів ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_8 за місцем навчання та проживання він характеризується посередньо, був дитиною позбавленою батьківського піклування , а потім був влаштований до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , деяких час мав проблеми у взаємовідносинах з прийомними батьками і ці відносини , як вбачається з пояснень ОСОБА_9 в судовому засіданні налагодились останній час, прийомні батьки допомагають ОСОБА_8 після досягнення ним повноліття знімати житло і мають намір допомогти в придбанні обвинуваченому , який фактично створив свою сім`ю свого житла ,після вчинення вищезазначених злочинів нових злочинів не скоїв та став на шлях виправлення, навчається у професійному будівельному ліцеї, згідно медичного висновку не потребує примусового лікування від алкоголізму та наркоманії.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 повністю, а його дії кваліфікує за ч.3ст.185 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно , за попередньою змовою , групою осіб , поєднані з проникненням у сховище .
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 повністю , а його дії кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України , оскільки він скоїв умисні дії , що виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом , вчинені повторно за попередньою змовою , групою осіб.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, скоєння злочинів в неповнолітньому віці.
Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до акту судово- психіатричної експертизи ОСОБА_8 психічним захворюванням не страж дав та страждає , усвідомлював свої дії та міг керувати ними.
Враховуючи викладене, а також позицію потерпілого ОСОБА_4 , який не з`явився в останнє судове засідання, а приймаючи участь в попередніх судових засіданнях, зазначав, що не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, а для нього є головним відшкодування шкоди, завданої злочином, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в у виді позбавлення волі і враховуючи наявність декількох обставин , що пом`якшують покарання обвинуваченого вбачає підстави для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст.289 КК України.
Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливо без ізоляції його від суспільства, тобто суд вважає за можливе і доцільне застосувати дію ст. ст. 75, 104 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, бо це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наявність членів родини в тому числі і прийомної , які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім тощо), характер вчинених кримінальних правопорушень та відсутність за їх результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.
Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
При цьому, суд звертає увагу учасників процесу, що розглянувши вказане кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, вважає за необхідне замість вказівки в обвинувальному акті на конкретнє прізвище імовірного співучасника замість його прізвища, вказати особа , матеріали відносно, якої виділені в окреме провадження виходячи з наступного.
З положень ст. 17 КПК України слідує, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Кримінальне провадження відносно вказаної особи , на даному етапі перебуває на стадії судового розгляду у Комсомольському міському суді Полтавської області і за клопотанням прокурора матеріали відносно ОСОБА_8 були передані до мого провадження на підставі ухвали Комсомольського міського суду від 05.11.2014р. (т.1 а.с.78).
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року в справі «Хужин та інші проти Росії», Європейський суд з прав людини «нагадує, що положення §2 статті 6 Конвенції спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в §2 статті 6, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у §1 статті 6 Конвенції (AllenetdeRibemontv. France, §35). Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буда доведена відповідно до закону (Minelliv. Switzerland). Суд чітко дотримується тієї позиції, що презумпція невинуватості порушується у випадку, коли судове рішення або твердження посадової особи стосовно обвинуваченого відображає думку про те, що вона є винуватою, тоді як її вина не була попередньо доведена відповідно до закону. Вагоме розрізнення має проводитись між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила. Суд неодноразово наголошував на важливості вибору слів у твердженнях посадових осіб про обвинуваченого (Bohmerv. Germany, §§54, 56; Nestakv. Slovakia, §§88-89)...».
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України регламентовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
У даному випадку, суд вважає , що обов`язок по відшкодуванню шкоди , завданої злочином необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , який на даний час досяг повноліття . При винесенні обвинувального вироку щодо особи , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , суд вправі покласти обов`язок відшкодовувати шкоду солідарно з раніше засудженим.
Потерпілим ОСОБА_4 по справі було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди , завданої злочином в розмірі 5000 грн та моральної шкоди ,завданої злочином в розмірі 5000 грн. Будь-яких доказів на обгрунтування позовних вимог ОСОБА_4 не надав.(а.с.104-107).
Обвинувачений ОСОБА_8 позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково , зазначаючи, що не відмовляється відшкодувати , завдану злочином моральну шкоду в розмірі 1000 грн , в частині майнової шкоди просив відмовити в задоволенні позову , посилаючись на необґрунтованість позовних вимог в цій частині .
Суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення в частині відшкодування маральної шкоди в розмірі 1000 грн з урахуванням тривалості його душевних страждань, пов`язаних з неправомірним заволодінням його транспортним засобом , щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля відмовити у зв`язку з тим, що до позовної заяви не додано документів підтверджуючих спричинення такої шкоди, в протоколі огляду автомобіля від 30.05.2014 зазначені пошкодження не зафіксовані.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 195 грн 60 коп. підлягають до стягнення в повному обсязі.
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд,
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2ст.289, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання :
-за ч.3 ст.185 КК України у виді - 3років позбавлення волі ;
-за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням призначеним вироком Кобеляцького районного суду Полтавсьої області від 22.10.2014 року у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,
На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язків повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця навчання , роботи і місця проживання .
Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили не обирати
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати , пов`язані з проведенням судової-дактилоскопічної експертизи в загальній сумі 196,56 грн.
Позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_8 задовольнити частково , стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 грн , в решті позовних вимог відмовити.
Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1