Провадження № 1-кп/487/456/14
Справа № 487/7860/14-к
ВИРОК
Іменем України

18.08.2014 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0003108 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжній, не працюючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст. 89 КК УКраїни

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:
07.07.2014 року близько 14-30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась на одній із вулиць селдища «Ялти» в м. Миколаєві, де у наглядно знайомої жінки на ім`я « ОСОБА_5 », повні анкетні дані та місце проживання не встановлені, придбала ацетильований опій в одноразовому медичному шприці ємністю 2,0мл, після чого поклала його в жіночу сумку чорного кольору, яка була при неї та зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.
07.07.2014 року о 15-15 годин біля будинку №130 по вул. Скороходова в м. Миколаєві співробітниками міліції Заводського РВ за вчинення адміністративного првопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП була затримана ОСОБА_4 , у якої при особистому огляді в жіночій сумочці чорного кольору, виявлений та вилучений одноразовий медичний шприц ємністю 2,0 мл з речовиною темно-коричневого кольору.
Згідно висновку експерта №1299 від 18.07.2014 року надана на експертизу речовина в одноразовому медичному шприці ємністю 2,0 мл, вилучена у ОСОБА_4 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено ацетильований опій, маса ацетильованого опію в перерахунку на суху речовину становить 0,085 г.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту.
31.07.2014 року в данному кримінальному провадженню № 0003108 між прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди прокурор прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003108 і обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення та повністью визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.
Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення останньої узгодженої сторонами міри покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, що відповідає санкції ч.1 ст. 309 КК України, зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 196,56 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по справі підлягають знищенню.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31.07.2014 року укладену між прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003108 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за яким призначити їйу узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.07.2014 року покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2,3, 4, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: одноразовий медичний шприц об`ємом 2,0 мл, в якому знаходиться опій ацетильований,вагою 0,83 г, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС УКраїни знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області витрати на проведення експертизі 196,56 грн.
Врок може бути оскаржений з підстав, передбчаених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1