У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 25 січня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього
судові рішення,

в с т а
н о в и л а:

Вироком
Карлівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2005 року

ОСОБА_1, раніше не судимого, засуджено за
ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Ухвалою
апеляційного суду Полтавської області від 3 березня 2006 року вирок залишено
без зміни.

За
наведених у вироку обставин ОСОБА_1 засуджено за те, що він 10 червня 2005 року
об 23 год. в будинку АДРЕСА_1, знаходячись в стані алкогольного сп”яніння під
час сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_2, спочатку в будинку, а потім у дворі
умисно завдав останній не менше 12 ударів руками й ногами в різні частини тіла,
заподіявши таким чином потрпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_2
померла.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати постановлені щодо
нього судові рішення і направити справу на додаткове розслідування. При цьому
посилається на однобічність і неповноту досудового і судового слідства у
справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону, у тому числі застосування
недозволених методів ведення слідства та на неправильне застосування
кримінального закону.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Висновок
про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував
дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями самого ОСОБА_1
на досудовому слідстві, де він вину визнав частково і пояснював, що ввечері 10
червня 2005 року між ним і потерпілою виникла сварка, а потім бійка, в ході
якої він завдавав останній удари руками по передній частині тіла і в житвіт;
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події; показаннями
потерпілої ОСОБА_3; показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9; даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи
про кількість, локалізацію та тяжкість заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень
і причину її смерті, та іншими доказами, аналіз яких суд дав у вироку.

Тому
вважати, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, як про
це йдеться у касаційній скарзі ОСОБА_1, у колегії суддів підстав немає.

Як
видно із матеріалів справи, на досудовому слідстві і судом досліджені всі
обставини, які могли мати значення для справи; порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну вироку, у
тому числі й тих, які б були пов”язані із застосуванням недозволених методів
слідства, перевіркою матеріалів справи не виявлено; доказаи, зібрані у справі,
є належними, відповідають вимогам допустимості, достатності і достовірності.

Дії
ОСОБА_1 за ч.2 тс.121 КК України кваліфіковані вірно, а покарання призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеня
суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про його особу та обставин,
що обтяжують і пом”якшують покарання.

Отже,
передбачені законом підстави для призначення даної справи до касаційного
розгляду із повідомленням зазначеним у ст.384 КПК України особам відсутні.

Керуючись
ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Коновалов
В.М. Скотарь
А.М. Кузьменко
О.Т.