Провадження № 1-кп/487/273/14
Справа № 487/3507/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особа яка вчинила кримінальне правопорушення неповнолітній ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів віиховного характеру за кримінальним провадженням № 0000486 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ №25 м. Миколаєва, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 та прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з недосягненням останнього віку кримінальної відповідальності і застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

В клопотанні зазначено, що 28.10.2013 року приблизно о 17-00 годин у ОСОБА_8 знаходячись біля будинку 34-а по вул. Образцова в м. Миколаєві виник корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , про що він повідомив ОСОБА_10 та запропонував вчинити кримінальне правопорушення, на що останній погодився. Неподалік знаходився ОСОБА_4 який чув дану розмову та усвідомлював, що буде вчинений злочин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 підійшов ззаду до ОСОБА_9 , штовхнув останнього у спіну, від чого потерпілий впав на землю та з руки вирва портфель, після чого залишив місце вчинення злочину та сховав викрадений портфель у полупідвальному приміщенні вищевказаного будинку, повідомивши про це ОСОБА_8 .

На наступний день, 2910.2013року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 забрали портфель, достовірно знаючи про злочинне походження майна та розпорядились викраденим на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальну школу на суму 1350 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 198 КК України, тобто зберігання та збут майна, отриманого злочинним шляхом.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , 1999 року народження у зв`язку з недосягненням останнього віку кримінальної відповідальності і застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам підтримав, просив про його задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що він 28.10.2013 року приблизно о 17 годин він знаходився біля будинку №4-а по вул. Образцова м. Миколаєва та побачив, як ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_9 , у якого в руках був портфель. Після чого ОСОБА_10 підійшов до Шуміліна ззаду та штовхнув його у спіну, після чого ОСОБА_11 впав на землю, а ОСОБА_10 вирвав у нього з рук портфель та втік. Портфель ОСОБА_10 сховав у полупідвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , про що повідомив ОСОБА_8 . Наступного дня він разом з ОСОБА_8 забрали портфель з полупідвального приміщення та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Щиро розкаявся у вичиненому, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та застосувати заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

В судовому засіданні законний представник та захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до вимог ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Згідно ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що в наслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановляння вироку не потребує застосування покарання. В такому разі суд може застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 105 КК України однім із видів заходів виховного характеру є передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку і до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільне небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який на час вчинення суспільно небезпечного діяння був неповнолітнім і не досяг, віку настання кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушенн, передбачене ст. 198 КК України, проживає в неповної сім`ї, виховується тільки матер`ю ОСОБА_5 , за місцем навчання і мешкання характеризується посередньо, на обліку у служби у справах дітей адміністрації Центрального району, ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

В зв`язку з викладенним, суд, приймаючи до уваги позитивну побутову характеристику ОСОБА_5 , можливість її впливати на сина ОСОБА_4 та здійснювати нагляд за ним, відсутність обставин, які б свідчили про негативний вплив матері на неповнолітнього ОСОБА_4 , приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Відповідно п.7 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру №2 від 15.05.2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним встановити строк нагляду матері над ОСОБА_4 2 роки.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 497, 498 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності і застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на2 роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1