Дата документу Справа № 11-1491/12
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 234/4444/14-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1491/14 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6
розглянула в м. Запоріжжі 26 січня 2015 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхній Ат-Урях Ягоднинського району Магаданської області, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, який має малолітню доньку, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 серпня 2004 року Краматорським міським судом за ст. ст. 185 ч. 3, 289 ч. 3, 69 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 25 лютого 2008 року умовно-достроково на 6 місяців 20 днів;

31 липня 2008 року Краматорським міським судом за ст. ст. 15, 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 4 вересня 2012 року за відбуттям строку покарання;

19 серпня 2013 року Краматорським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20% заробітку, покарання не відбував,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19 серпня 2013 року у вигляді двох років виправних робіт з розрахунку відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його затримання та взяття під варту.

Затримання та поміщення ОСОБА_7 до ІТУ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області покладено на Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області, далі доставку до Артемівського СІ УДПСУ в Донецькій області - на взвод КМС Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, після набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 21 січня 2014 року, приблизно о 19-30 годині ОСОБА_7 з корисливих мотивів, таємно проник до приміщення будинку, який є житлом ОСОБА_8 , де повторно викрав майно останнього на загальну суму 1 276,92 грн.

Крім того, 02 лютого 2014 року, приблизно о 19-30 годині ОСОБА_7 з корисливих мотивів таємно, з території домоволодіння, що є сховищем потерпілої ОСОБА_9 та з приміщення будинку по АДРЕСА_2 , викрав майно останньої на загальну суму 1 267,45 грн.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про зміну вироку в частині призначеного покарання за сукупністю вироків. Вказує, що покарання у вигляді виправних робіт, призначене за попереднім вироком, він не зміг відпрацювати, оскільки йому постійно відмовляли у працевлаштуванні, а потім розпочалось проведення антитерористичної операції і роботу не можливо було знайти. Просить про скасування вироку та постановлення нового, яким призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали справи та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляції не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку чинного КПК України та в апеляції не оскаржується. Його діям дана правильна юридична оцінка.

Що стосується міри покарання обвинуваченому за вчинений вище злочин, то вона призначена судом відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, врахувавши при цьому обставину, яка пом`якшує покарання. Призначена судом міра покарання є достатньою для виправлення та перевиховання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині невірного застосування ст. 71 КК України є не обґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, складанню із знову призначеним покаранням підлягає тільки те покарання або та його частина, що не були відбуті засудженим за попереднім вироком. Та частина покарання, яка була відбута у розрахунок судом не приймається.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 на час постановлення вироку Краматорського міського суду Донецької області від 19 серпня 2013 року працював різноробочим у ТОВ «ИКС». У вересні 2013 року, як він вказує у своїй апеляційній скарзі, він був звільнений з цього підприємства за згодою сторін. Потім звертався до Краматорського міського центру зайнятості.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КВК України, протягом строку відбування покарання засудженим забороняється звільнятися з роботи за власним бажанням без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Дозвіл на звільнення може бути наданий після перевірки обґрунтованості заяви засудженого та за наявності довідки з нового місця роботи про можливість його працевлаштування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновки про відсутність правових підстав для зарахування у строк відбування покарання часу, протягом якого засуджений ОСОБА_7 не працював та подальшого пом`якшення остаточного покарання визначеного судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку - безпосередньо до касаційного суду - Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4