Справа № 466/4942/15-к
УХВАЛА
Іменем України

23 липня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

у с т а н о в и в :

01 липня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 07.11.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В обґрунтування клопотання зазначає, що під час здійснення досудового розслідування встановлено наступне.

06.09.2014 ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_5 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , де наказом командира цієї частини від 06.09.2014 №83 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення З механізованого взводу 15 механізованої роги 5 механізованого батальйону цієї частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак з 06.09.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

03.03.2014 за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) переведено у вищу ступінь бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини від 10.06.2014 №111 «Про перехід 24 окремої механізованої бригади на нове умовне найменування» військову частину НОМЕР_2 з 10.06.2014 переведено на умовне найменування военною стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ».

07.11.2014 року молодший сержант ОСОБА_5 з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, 07.11.2014 року молодший сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ) та незаконно без поважних причин продовжує перебувати поза межами її розташування, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 сг. 408 КК України.

22.06.2015 військовою прокуратурою Львівського гарнізону молодшому сержанту ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України.

З врахуванням того, що молодший сержант ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до н`яги років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині нього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

За місцем проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_5 характеризується вкрай негативно. До службових обов`язків відноситься безвідповідально, на зауваження реагує не завжди адекватно та схильний до втеч з військової частини.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступне.

04 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

22.06.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та оголошено у розшук..

Будучи у суді підозрюваний визнав факт вчинення ним кримінального правопорушення та пояснив, що він перебував на полігоні 45 діб і простудився. Написав рапорт і його відпустили додому на 10 діб, однак він проходив лікування та вчасно не міг прибути у розташування підрозділу. 19.11.2014 року прибувши до частини він зясував, що його підрозділу немає і тоді він повернувся додому. 01.07.2015 року отримав підозру та самостійно прибув до суду. Він проживає з мамаю, яка є пенсіонером та потребує піклування.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокуратурою обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він не прибув у розташування частини так як проходив лікування, отримавши підозру самостійно прибув до слідчого, на утриманні має маму похилого віку.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід: домашній арешт, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1-2, 6 ст.182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Більчин, Ізяславського району, Хмельницької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовцю військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), молодшому сержанту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок з 21.00 до 08.00 год. не залишати місця постійного проживання будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського ОСОБА_8 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1