Справа № 559/3290/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого
Тростянчука Г.Г.

при секретарі Федчук
А.А.

за участю прокурора Шарабар
А.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дубно
матеріали кримінального провадження
по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дубровиця Рівненської
області, зареєстрований АДРЕСА_1,
проживає в АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, одружений, на
утриманні одна малолітня дитина, із
середньою - спеціальною освітою, не
працюючий, не судимий, за ч.1 ст.185 КК, ч. 2
ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

12 липня 2013 року, близько 12 години,
ОСОБА_1, перебуваючи на вулиці Сурмичі
м. Дубно Рівненської області,
побачив припаркований поблизу будинку
№101 автомобіль "Мерседес - Бенс",
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2, поблизу якого не було
власника та сторонніх осіб, і керуючись
корисливими спонуканнями вирішив
вчинити з нього крадіжку цінних речей.
Реалізовуючи свій злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, ОСОБА_1 через відчинене
вікно з салону вказаного автомобіля,
таємно, здійснив крадіжку наступного
майна ОСОБА_2:

- чоловічої куртки, вартістю 272
грн.;

- чоловічого гаманця, вартістю 7
грн. 20 коп.;

- грошей у сумі 1700 грн., всього на
суму 1979 грн. 20 коп.

Перевівши вказане майно в своє
протиправне володіння, ОСОБА_1, куртку
та гаманець викинув, а грошові кошти у
сумі 1700 грн. залишив собі та в
подальшому використав їх на власні
потреби.

Внаслідок скоєння даного злочину
ОСОБА_2 було спричинено матеріальної
шкоди на суму 1979 гривень 20 копійок.

Діями, які виразились в таємному
викраденні чужого майна (крадіжка),
ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч.1
ст.185 КК України.

16 вересня 2013 року, близько 10
години, ОСОБА_1, проходячи по вул.
Семидубська м. Дубно Рівненської
області побачив автомобіль "Reno master",
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3, який був
припаркований поблизу житлового
будинку № 51 по вул. Семидубська, та
поблизу якого не було власника та
сторонніх осіб. Керуючись корисливими
спонуканнями вирішив вчинити з нього
крадіжку цінних речей. Після цього,
реалізовуючи свій злочинний намір,
скориставшись відсутністю нагляду за
його діями власника та сторонніх осіб,
діючи таємно, ОСОБА_1 відчинив дверку
даного автомобіля та таким чином
проник в салон, звідки повторно викрав
чорну чоловічу сумку, вартістю 240,00 грн.,
в якій знаходився гаманець, вартістю
45,00 грн. з грошовими коштами в сумі 4900
гривень.

Внаслідок скоєння даного
злочину ОСОБА_3 було спричинено
матеріальної шкоди

на суму 5185 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1, що
виразились у таємному викрадені чужого
майна (крадіжка), вчиненій повторно, суд
кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні,
обвинувачений вину в скоєних злочинах
визнав повністю, підтвердивши
вищевикладені обставини їх скоєння.
Вважає, що для того, щоб не було цих
крадіжок, потрібно закривати салони
автомобілів.

Згідний з доказами зібраними органами
досудового слідства на підтвердження
його вини в скоєному.

Учасники судового розгляду визнали
недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи які
ніким не оспорюються, правильно
розуміють зміст цих обставин,
усвідомлюють добровільність їх
позицій, і що у цьому випадку будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку,
відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

При обрані міри покарання
обвинуваченому, суд враховує тяжкість
та суспільну небезпеку вчинених
злочинів, особу обвинуваченого, який по
місцю проживання характеризується
позитивно; пом'якшуючу обставину -
сприяння слідству в розкритті злочину.

Разом з тим, суд враховує, що
обвинувачений ухиляється від
відшкодування заподіяної потерпілим
шкоди, не займається
суспільно-корисною працею, не приймає
мір до працевлаштування, а тому суд
рахує, що для його виправлення
необхідно обрати покарання в виді
обмеження волі.

Потерпілим ОСОБА_3 заявлено цивільний
позов про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Обвинувачений повністю визнає позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 5185 грн.. Що
стосується відшкодування моральної
шкоди, то суд з урахуванням тих
моральних страждань, яких зазнав
потерпілий, рахує, що до відшкодування
підлягає з обвинуваченого 700 грн.. .

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним і обрати
покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України в виді 1 (одного)
року обмеження волі,

- ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного)
року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України. шляхом
часткового складання призначених
покарань, остаточно до відбування
обрати - 2 (два) роки обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з
моменту приведення вироку до
виконання.

Як запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу обвинуваченому обрати
особисте зобов'язання, зобов'язавши
його не виїжджати з місця свого
проживання.

Речові докази залишити в користуванні
їх власників.

Цивільний позов задоволити частково,
стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5185
(п'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн.
матеріальної шкоди та 700 (сімсот) грн.
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 293 (двісті дев'яносто
три) грн. 40 коп. судових витрат на
користь держави за проведення
судово-товарознавчих експертиз.

На вирок може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Рівненської області
протягом 30 днів з дня його проголошення
через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: