Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/327/15-к
Провадження № 1-кп/499/37/15
У Х В А Л А

Іменем України
"27" травня 2015 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 00569 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бушинка, Тиврійського району, Вінницької області, проживаючого в квартирі АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, стосовно вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до клопотання, 24 листопада 2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 (далі особа), перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 (далі - квартира), з метою вирішення конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 (далі потерпілий) наніс останньому удари кулаком правої руки в обличчяі, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 09 лютого 2015 року віднесені до легкого ступеня тяжкості у вигляді садин кровоподтіку лівого ока та струсу головного мозку.

Такі обставини свідчать про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Проте, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 94 від 27 лютого 2015 року особа, на час скоєння, на момент інкримінованого ним діяння та на теперішній час страждає хронічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії с епізодичним протіканням, що виражається дефектом в емоціонально-вольовій та інтелектуальній сферах по змішаному типу (F20/02 по МКБ-10), ускладнений алкогалізацією, в наслідок чого, не міг, в тому числі і в момент інкримінованого йому діяння та не може в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом (а.с.49-51).

Особа в скоєному суспільно небезпечному діянні визнав себе винними повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, не заперечував проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

З`ясувавши обставини у кримінальному провадженні та перевіривши їх доказами заслухавши думку прокурора, захисника, які вважали необхідним клопотання задовільнити, суд дійшов до наступних висновків.

Мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, що вчинене особою.

Вчинення особою суспільно-небезпечного діяння доводиться документами, висновками експертів.

Враховуючи викладене слід констатувати, що особа не може в даний час та не міг в період інкримінованого йому діяння усвідомлювати свої дії та керувати ними, вчинивши суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Застосовуючи положення закону суд виходить з такого.

За п.2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільного небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Згідно ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З огляду на викладене суд вважає, що стосовно особи слід застосувати примусові заходи медичного характеру, а враховуючи те, що він вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з злочином проти життя та здоров`я особи, й за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку, особа підлягає госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати по справі відсутні.

З ч. 5, 9 ст.100 КПК України вбачається, що речові докази надані суду, зберігаються в суді. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Сторони клопотань в порядку визначеному ч.5,9 ст. 100 КПК України не заявляли, тому питання про долю речових доказів судом не вирішувалось.

Стороною обвинувачення клопотань про обрання запобіжного заходу щодо особи не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, 369-372, 392, 512, 513, 516 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду вручити учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1