Справа № 148/1720/14-к
Провадження №11-кп/772/66/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційного суду Вінницької області

в складі:

головуючого судді : ОСОБА_2

судів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря : ОСОБА_5

розглянув «23» лютого 2014 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 11-кп/772/993/2015, внесене до ЄРДР за № 0000315 від 03.06.2014, за обвинуваченням,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7 ,

експерта: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_9

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року,
В с т а н о в и в :
Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання в виді позбавлення волі строком на сім років.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати понесені на залучення експертів для проведення експертизи в розмірі 393.12 грн.
Вирішено долю речових доказів.
Як встановлено вироком, ОСОБА_6 02.06.2014 року близько 22.30 - 23.00 год. в домоволодінні АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_12 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс удар рукою в область голови ОСОБА_12 , який від нанесення вищезазначеного удару впав на бетонні східці, після чого ОСОБА_6 підійшов та нахилившись над лежачим ОСОБА_12 , умисно наніс останньому численні удари руками та ногами по голові та по тулубу, внаслідок яких ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження і, не приходячи до свідомості 03.06.2014 року був доставлений до реанімаційного відділення Тульчинської ЦРЛ, в якому від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
Згідно висновку експертизи трупа № 76 від 26.06.2014 року своїми діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку важкого ступеню, крововиливи під оболонку та в речовину головного мозку, забитого перелому хірургічної шийки правого кульшового суглобу, перелому 5 ребра зліва, забійні рани, синці, садни в ділянці голови, обличчя, грудної кістки, правої кисті.
Закрита черепно - мозкова травма у вигляді забою речовини головного мозку важкого ступеню, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .
Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно - мозкової травми у вигляді забою речовини головного мозку важкого ступеню, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року відносно його підзахисного в частині призначення ОСОБА_6 покарання змінити, призначивши останньому покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією статті 121 ч. 2 КК України.
Вважає покарання призначене ОСОБА_6 таким, що хоч і не виходить за межі санкції статті за якою визнано винним його підзахисного, однак є надто суворим враховуючи усі пом`якшуючі обставини.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_9 , яка підтримала подану адвокатом ОСОБА_11 апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу держаного обвинувача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав позицію свого захисника, експерта ОСОБА_8 який надав пояснення з приводу поставлених питань, а саме щодо причин та можливостей виникнення ран, які були виявлені під час огляду трупу ОСОБА_12 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи викладені в поданих апеляційних скаргах, Апеляційний суд прийшов до висновку про залишення без змін вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 виходячи з наступного.
Експерт ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду повідомив, що тілесні ушкодження, які були виявлені під час огляду трупа ОСОБА_12 були прямою форми, розташовані один до одного, є паралельні, та утворені від багаторазової дії тупого твердого з обмеженою контактуючою по верхньою предмета, що виключає будь яку можливість їх утворення під час падіння на східці назад.
Так, дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 121 КК України правильно та не оспарюються у поданих апеляційних скаргах.
Відповідно до кримінального закону, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Відповідно, ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається із оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно з вимогами ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який в порядку ст. 89 КК України не судимий, вчинив тяжкий злочин, посередньо характеризується по місцю проживання, на його утриманні знаходиться дружина, яка постійно хворіє, а також батьки похилого віку, які теж хворіють, що підтверджено відповідними медичними документами.
Крім того, суд першої інстанції вірно визначив обставини що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: відносить щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Окрім цього, обставинами що обтяжують його покарання, суд вірно визначив що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.
Так, суд першої інстанції, з чим і погоджується Апеляційний суд, взяв до уваги обставини у їх сукупності, врахувавши позицію обвинувачення щодо виду і міри покарання, вірно визначив, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни вироку матеріалами справи та апеляційними скаргами, які б ґрунтувалися на законі не встановлено, а покарання призначене ОСОБА_6 є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України, апеляційний суд, -

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
З оригінало згідно

23 лютого 2015 рокум. Вінниця