Справа №718/900/15-к
Провадження №1-кп/718/61/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2015 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000639 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веренчака, Заставнівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 11 листопада 2014 року перебуваючи по вул.Головній в с. Лашківка, Кіцманського району Чернівецької області, умисно, з корисливих мотивів, відкрито вирвав з рук потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «LENOVO А 390», бувший в користуванні, зі стартовим пакетом, захисною плівкою та картою пам`яті «Apacer» Micro SD емністю 16 GB, внаслідок чого завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1260 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав та суду показав, що він нічого не пам`ятає.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині суд оцінює критично, як обраний ним спосіб захисту, що не впливає на тяжкість покарання.

Однак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена та підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що ОСОБА_8 є її сином та те, що в липні 2014 року вона подарувала йому мобільний телефон, а в листопаді 2014 року дізналася , що її син приховував те, що ОСОБА_9 насильно забрав в нього телефон. Тоді ж вона негайно порекомендувала сину звернутися в міліцію. Свідок ОСОБА_10 суду показав, що його друг ОСОБА_6 розповів йому, що ОСОБА_3 з умовою про копіювання музики з його телефону, вирвав у нього з рук телефон та втік. Десь через тиждень ОСОБА_3 передав ОСОБА_10 сім-картку з телефону ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч.2 ст.97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

Тому суд покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , вважає допустимими, що не суперечить закону.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується і іншими письмовими доказами, а саме:

· протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.11.2014р., з якого вбачається, що 11.11.2015р. біля 21:30 год. по вул..Головній в с.Лашківка Кіцманського району гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Веренчанка Заставнівського району відкрито заволодів його мобільними телефоном «LENOVO А 390» ІМЕІ № НОМЕР_1 , т.н. НОМЕР_2 вартістю 1400 гривень, (а.с.6 т.2) ;

· актом добровільної видачі від 25.11.2014р., з якого вбачається, що ОСОБА_10 добровільно видав сім-картку білого кольору, яку йому дав ОСОБА_3 , пояснивши, що дану карточку він викрав разом з телефоном у ОСОБА_6 (а.с.18 т.2);

· висновком судово-психіатричної експертизи №248 від 16.04.2015р., з якого вбачається, що ОСОБА_3 на теперішній час перебуває у стані ремісії, отже повною мірою може розуміти значення своїх дій та керувати ними, і під час вчинення кримінального правопорушення в будь-якому емоційному стані, який впливав би на його розуміння та усвідомлювання характеру вчинюваних дій, не перебував (а.с.56 т.2 ).

Таким чином, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена, в його діяннях, має місце, склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він перебуває на «Д» обліку в ЧОПЛ з 05.02.2014 р. у лікаря психіатра та з 20.11.2014р. по даний час на стаціонарному лікуванні з діагнозом «маніакальний розлад, стан гнівливої манії», у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, тому суд, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання яке не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме: сім карта стільникового зв`язку оператора МТС № НОМЕР_3 повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: