У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.,
Колесниченка О.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 15 лютого
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Автономної Республіки Крим на постановлене судове рішення щодо засудженого
ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 18 жовтня 2005 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого
22.02.2005 р. по ч.1 ст.311, ч.1 ст.309,

70, 75
КК України на 2 роки позбавлення волі

з
іспитовим строком на 2 роки,

-за ч.3
ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч.2
ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, а в силу ст.70 КК України за
сукупністю злочинів на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково
приєднано 1 рік невідбутого покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_1
призначено покарання на 4 роки позбавлення волі.

А також, на підставі ст.96 КК України
ОСОБА_1 призначено примусове лікування від алкоголізму.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджений за те, що він 5 серпня 2005 року об 20 год. через незаперті двері
проник у квартиру АДРЕСА_1, звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_2
телевізор “Рейнфорд” вартістю 630 грн.

5 серпня 2005 року об 22 год. ОСОБА_1 в
районі автобусної зупинки АДРЕСА_2 у невстановленої особи незаконно придбав для
власного вживання без мети збуту ацетильований опій і зберігав при собі даний
особливо небезпечний наркотичний засіб до його затримання працівниками міліції.

У касаційному поданні прокурор
не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій засудженого
зазначає, що суд в порушення ст.335 КПК України не визнав ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочинів, за які призначив покарання, а також незаконно застосував до
останнього примусове лікування від алкоголізму. За змістом подання, у зв”язку
із неправильним застосуванням кримінального закону і порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, прокурор просить скасувати постановлений
щодоОСОБА_1 вирок і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Висновок про доведеність виниОСОБА_1 у
вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому
засіданні доказами, яким дав належну оцінку і що, по суті, у касаційному
поданні не оспорюється, як не оспорюється і правильність кваліфікації дій
засудженого.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.335
КПК України, у резолютивній частині обвинувального вироку повинен бути
зазначений закон, за яким підсудного визнано винним.

Як вбачається із резолютивної частини
вироку, суд лише призначив ОСОБА_1 покарання по кожному з обвинувачень, що
визнані доведеними, без визнання
останнього винним у вчиненні даних злочинів, що є порушенням вимог
кримінально-процесуального закону.

Також, згідно з п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року “Про практику застосування
судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування”
примусовому лікуванню на підставі ст.96 КК України підлягають лише особи, які
страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоров”я інших осіб, а
алкоголізм до цих хвороб не належить, оскільки є соціально небезпечним
захворюванням.

На підставі наведеного вирок
щодоОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд
для усунення зазначених порушень та постановлення рішення, яке б відповідало
вимогам закону.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Автономної Республіки Крим задовольнити.

Вирок Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 18 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Кузьменко О.Т.