АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/65/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 3 ст.354 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Чорткова, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з вищою освітою, розлучену, понсіонерку, раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 4250 грн.

встановила:
Згідно вироку суду, на початку вересня 2014 року у ОСОБА_7 , яка згідно наказу № 131 від 16 липня 1981 року перебувала на посаді лікаря-ендокринолога ендокринологічного відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня по вул. Клінічна 1 в м. Тернополі, та згідно посадової інстуркції не виконувала організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , виконуючи обов`язки лікуючого лікаря стаціонарної хворої ОСОБА_8 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні ендокринологічного відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня 09 вересня 2014 року, попередньо обумовивши із хворою ОСОБА_8 розмір неправомірної вигоди в сумі 1300 грн., одержала від останньої неправомірну вигоду в сумі 200 грн. за видачу виписки із медичної карти стаціонарного хворого.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці у приміщенні ендокринологічного відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня, 15 вересня 2014 року, одержала від хворої ОСОБА_8 решту неправомірної вигоди в сумі 1100 грн. за видачу виписки із медичної карти стаціонарного хворого.

Внаслідок неправомірних дій, лікар-ендокринолог ендокринологічного відділення комунального закладу Тернопільської обласної ради Тернопільська університетська лікарня ОСОБА_7 одержала від стаціонарної хворої ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1300 грн. за видачу виписки із медичної карти стаціонарного хворого.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції, призначивши їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що призначене їй покарання є надто суворим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та її особі як обвинуваченої. На думку апелянта, винесений вирок є незаконним та необгрунтованим, оскільки судом при призначені покарання не достатньо враховано всі пом`якшуючі його обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, пенсійний вік, важке матеріальне становище, те, що кримінальне правопорушення скоєно вперше та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення, а вирок - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини і правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якості пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, пенсійний вік та важке матеріальне становище.

Саме з врахуванням всіх вищенаведених обставин, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання за ч. 3 ст. 354 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (4250 грн.), в той час, як санкція вказаної статті передбачає покарання у виді штрафу в розмірі до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання є необхідним, справедливим та достатнім для її виправлення, а також попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України, як того просить апелянт.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України за цей злочин.

З урахуванням даних про особу обвинуваченої, яка вчинила умисний злочин з корисливих мотивів, за наявності лише такої пом`якшуючої покарання обставини, як її щире каяття, апеляційний суд вважає за неможливе застосувати ст. 69 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без зміни..

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2