В И Р О К 134/198/15-к
іменем України 1-кп/142/16/15
29.04.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ;
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Піщанка, кримінальне провадження про підозру громадянина України:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобельськ Ворошиловградської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, маючого 1 дитину, не військовозобов`язаного, раніше не судомого, у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 115 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 21.11.2014 року близько 23 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись зі своїм товаришем ОСОБА_9 в кімнаті власного будинку АДРЕСА_2 вживали спиртні напої, разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ..
Коли між ними виникла сварка, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 , кулаком правої руки, удар в область обличчя від якого потерпілий упав на підлогу обличчям вниз.
ОСОБА_6 , маючи намір на навмисне позбавлення життя вбивство ОСОБА_9 , взяв зі столу кухонний ніж та розуміючи наслідки своїх дій і
2.
бажаючи настання смерті потерпілого, із силою наніс один удар ним в область спини ОСОБА_9 , від чого той помер на місці.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 183 від 31.12.2014 року ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садна в правій надбрівній ділянці; садна на лобі з права; садна на переніссі; проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки з права (колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки з права, із загостреним внутрішнім та заокругленим завнішнім кінцями, в проекції третього міжребір`я на відстані двох сантиметрів від середньо-хребтової лінії, з наскрізним пошкодженням вертушки правої легені з права), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки з права, з наскрізним пошкодженням вертушки правої легені, що спричинило гостру внутрішньо-плевральну кровотечу та гемопневмоторакс, що ускладнилось геморагічним шоком.
Між колото-різаною раною, пошкодженням правої долі легені та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.
Виявивши, що ОСОБА_9 помер, ОСОБА_6 залишив місце пригоди та скориставшись залізницею виїхав до м. Одеса, де 24.11.2014 року з`явився до відділення МВС України і повідомив про вчинене ним кримінальне правопорушення навмисне вбивство.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю і дав показання про те, що проживав в с. Городківка Крижопільського району Вінницької області. Був одруженим і має малолітню дитину, яка після розлучення проживає із матір`ю. Не мав постійної роботи.
Потерпілого знає з дитинства, взаємовідносини були дружніми.
21.11.2014 року було релігійне свято «Михайла» і вони раніше домовились про його святкування.
Зустрілись у нього в будинку: він, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 ..
Вживали спиртні напої. Випили біля 3-х літрів горілки. ОСОБА_11 пішов додому першим, оскільки мав бути на роботі. ОСОБА_10 спав на ліжку в цій же кімнаті.
У нього із покійним виникла сварка із-за співмешканки останнього.
При цьому він наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , від чого той упав на підлогу, обличчям донизу. Він узяв зі столу кохонного ножа та наніс ним, із силою, удар ОСОБА_9 в область спини.
Зрозумівши, що потерпілий помер залишив будинок і залізницею приїхав у м. Одеса.
Там пиячив, а 24.11.2014 року з`явився до відділення міліції і повідомив, що вчинив вбивство.
Його було затримано.
Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Визнавальні показання дає без фізичного тиску та будь якого іншого примусу.
Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_9 її син. Він був одруженим, має малолітню дитину, яка після розлучення знаходиться із
3.
матір`ю. Її син товаришував із обвинуваченим, не працював. Про події вона взнала він сторонніх людей майже через добу.
Матеріальних вимог до обвинуваченого не має, просить для нього суворого покарання.
Показання обвинуваченого і його твердження повністю підтверджено дослідженими і перевіреними судом доказами, наданими стороною обвинувачення: показаннями потерпілої; свідків; висновками експертиз.
Свої показання ОСОБА_6 неодноразово давав в ході досудового слідства, в присутності адвоката. Про ці ж обставини він детально показав, як відбувались події, у ході проведеного слідчого експерименту з приводу відтворення обстановки та обставин події, які зафіксовано на відео носій та переглянуто в судовому засіданні. При цьому він чітко вказав на знаряддя вбивства, місце його знаходження, на локалізацію ударів, що спричинили смерть потерпілого, на місце знаходження трупа.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджено, перевіреними судом, показаннями свідків.
ОСОБА_12 пояснив, що коли вони втрьох залишились в кімнаті, то між обвинуваченим та ОСОБА_9 виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, від чого той упав на пілогу обличчям вниз.
Зненацька ОСОБА_6 узяв зі столу кухонного ножа і наніс ним удар у спину ОСОБА_9 , який лежав на підлозі.
Він перелякався і втік. Про подію нікому не повідомив. До міліції чи швидкої допомоги не телефонував.
Показання указаного свідка повністю підтверджуються, дослідженим судом, відеозаписом слідчого експерименту з його участю.
ОСОБА_10 показав, що коли прокинувся, то в кімнаті нікого не було. Включивши світло побачив на підлозі ОСОБА_9 , який був мертвим.
Також втік із будинку, нікого про побачене не повідомивши.
Свідок ОСОБА_13 - фельдшер показала, що було отримано телефонний виклик і вона приїхала у будинок АДРЕСА_2 . Там уже знаходились працівники міліції. Вона впевнилась що ОСОБА_9 , який лежав на підлозі однієї з кімнат, не живий.
Продивившись, в судовому засіданні, відеозапис до проколу огляду місця події, підтвердила, що він повністю відповідає обстановці яку вона застала у будинку, прибувши за викликом.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 22.11.2014 року з ранку, він прийшов до будинку сина узяти кукурудзи.
Побачивши відкриті двері зайшов до хати і виявив труп на підлозі. Викликав швидку допомогу. Сина не бачив і з ним не спілкувався. Про вбивство ОСОБА_9 не знав.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні навмисного вбивства ОСОБА_9 , доводиться не тільки його визнавальними показаннями на досудовому слідстві та у судовому засіданні, але й показаннями потерпілої та інших свідків у справі, дослідженими судом доказами.
Так, згідно із показаннями підсудного, він наніс навмисно удар ножем у спину потерпілому.
4.
Дана обставина підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 183 від 31.12.2014 року про те, що ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садна в правій надбрівній ділянці; садна на лобі з права; садна на переніссі; проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки з права (колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки з права, із загостреним внутрішнім та заокругленим завнішнім кінцями, в проекції третього міжребір`я на відстані двох сантиметрів від середньо-хребтової лінії, з наскрізним пошкодженням вертушки правої легені з права), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Смерть ОСОБА_9 настала від проникаючого колюче-ріжучого поранення грудної клітки з права, з наскрізним пошкодженням вертушки правої легені, що спричинило гостру внутрішньо-плевральну кровотечу та гемопневмоторакс, що ускладнилось геморагічним шоком.
Між колото-різаною раною, пошкодженням правої долі легені та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.
Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 544 від 25.12.2014 року встановлено, що в плямах на футболці, гольфі та чоботі з лівої ноги вилучених у ОСОБА_6 виявлено сліди крові, походження якої від ОСОБА_9 не виключається.
Таким чином, причетність будь яких інших осіб до вчинення вбивства виключається, оскільки і на знарядді вчинення вбивства виявлено лише сліди крові яка могла походити від потерпілого ОСОБА_9 (висновок судово-медичної, цитологічної експертизи № 342 від 30.12.2014 року).
Показання свідків, дані протоколу огляду місця події, в частині розташування небіжчика, повністю співпадають із визнавальними показаннями даними ОСОБА_6 ..
Показання обвинуваченого про те, що вбивство відбулось в одній кімнаті, розташованій в будинку з лівого боку від входу, підтверджено протоколом огляду місця події протягом якого було вилучено знаряддя вчинення вбивства.
Проведеними експертними дослідженнями підтверджено показання обвинуваченого ОСОБА_6 про знаряддя вчинення злочину.
ОСОБА_6 є осудним і відповідно до висновку судово-психолого-психіатричної експертизи № 363 від 15.12.2014 року в момент вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.
В період вчинення правопорушення ОСОБА_6 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.
В теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медицінського характеру ОСОБА_6 не потребує.
До індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_6 належать: збереженість пізнавальних функцій психічної діяльності (пам`ять, увага,
5.
мислення). В сфері особистості активність поведінки, екстравертованість (направленість на оточуючий світ), впевненість в собі, значимість власної соціальної позиції, наполегливість та вимогливість у відстоюванні своєї позиції.
Емоційний стан ОСОБА_6 в період вчинення правопорушення слід кваліфікувати, як емоційне збудження, яке виникло на тлі суперечки з потерпілим, проявлялось почуттям образи, роздратуванням, агресивними діями, що посилювалось простим алкогольним сп`янінням. Зазначений емоційний стан не вплинув на його свідомість і діяльність.
Стан алкогольного сп`яніння знизив інтелектуальний самоконтроль експертного, підвищив імпульсивність емоційного реагування, полегшив здійснення асоціальної поведінки.
Суд вважає - психологічний аналіз дозволяє зробити висновок, що в період вчинення правопорушення ОСОБА_6 в стані фізіологічного афекту або паталогічного алкогольного сп`яніння не перебував.
Обвинувачений, відповідно до висновку судово-наркологічної експертизи № 249 від 30.12.2014 року, виявляє ознаки хронічного алкоголізму 2 ступеня. Потребує лікування. Примусове лікування йому не протипоказане.
Сила, кількість та характер тілесних ушкоджень, їх локалізація в області життєво-важливого органу, неспростовно свідчать про намір ОСОБА_6 , спрямований на навмисне вбивство ОСОБА_9 і підтверджується висновками судово-медичної експертизи.
Рахуючи винність обвинуваченого доведеною, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 1 КК України умисне вбивство, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
У відповідності із постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.
У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обговоривши питання про вид та розмір покарання, а також його відповідність тяжкості вчиненого злочину та суспільній небезпечності особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки не вважає за можливе застосування будь якого іншого виду покарання.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 характеризується по місцю проживання позитивно лише тому, що сільська рада не має на нього компрометуючих даних.
Аналізуючи дані про особу ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про те, що вчинення особливо тяжкого злочину сталося внаслідок
негативного способу життя, деградації особистості в наслідок зловживання спиртними напоями.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 будь де не працював, вживав алкогольні напої, що і призвело до захворювання на хронічний алкоголізм 2 ступеню та спровокувало потребу у примусовому лікуванні.
6.
Характеристика особи підсудного, його поведінкових рис, міститься також у висновку експертів психологів та психіатрів і свідчить про те, що його поведінка потенціюється станом простого алкогольного сп`яніння.
Судом, при обранні міри та виду покарання враховується також те, що підсудним вчинено кримінальне правопорушення у скоєнні якого він визнає себе винним, а тому оцінює його поведінку як прагнення нести справедливу відповідальність і обставинами які пом`якшують його покарання, згідно зі ст. 66 КК України, вважає щире каяття та сприяння встановленню істини, вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність малолітньої дитини.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення правопорушення обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння.
Під дію ст. 96 КК України підсудний не підпадає, оскільки виявлене у нього захворювання на хронічний алкоголізм не відноситься до категорії
соціально небезпечних чи особливо небезпечних інфекційних захворювань відповідно до «Основ законодавства України про охорону здоров`я» та інших нормативних актів.
Речові докази куртку, повертає обвинуваченому, решту знищує.
Скасовує арешт на майно.
Судові витрати покладає на обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 374, 395 КПК України, суд
ПРИСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 115 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 12 років.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання 24 листопада 2014 року.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити без зміни.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати - 491.92 гривнів.
Речові докази куртку належну ОСОБА_6 повернути засудженому.
Решту згідно постанови слідчого від 23.11.2014 року, 20.01.2015 року, що зберігаються в суді, знищити.
Арешт на майно, згідно ухвали від 26.11.2014 року скасувати.
Диски із записом слідчих дій, зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений апеляційному суду Вінницької області в 30 денний термін від дня проголошення через Піщанський районний суд Вінницької області.
Головуючий суддя:
Судді: