Справа № 0603/1-66/11 Провадження № 1/2523/11
ВИРОК

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2011 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Заїки Г.М., за участю секретаря Бакалович І.Є., прокурора Левченко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, непрацюючої, раніше судимої:

18 листопада 2009 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.1 КК України на 120 годин громадських робіт;

10 лютого 2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч.1, 70 ч.4 КК України на 200 годин громадських робіт, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, за ст.ст. 185 ч.2, 389 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи раніше засудженою вироком Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року за ст.ст. 185 ч.1, 70 ч.4 КК України на 200 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала і вчинила нові злочини.

Так, 21 вересня 2009 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власниці квартири та інших осіб, шляхом вільного доступу відчинила дверцята меблевої стінки, де з коробки таємно, повторно викрала золоті вироби, а саме:

- золоту жіночу каблучку 585 проби вагою 4, 14 грам вартістю 1118 грн.;

золоту жіночу каблучку 585 проби вагою 5,9 грам вартістю 1593 грн.;

- золоту жіночу підвіску 585 проби вагою 2, 14 грам вартістю 577 грн. 80 коп., належні ОСОБА_2, чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3288,8 грн.

Крім цього, 12 березня 2010 року ОСОБА_1 була поставлена на облік у Бердичівському міжрайонному відділі кримінально виконавчої інспекції і їй 6 квітня 2010 року під розпис було розяснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність у разі його ухилення за ст. 389 ч.2 КК України.

6 квітня 2010 року ОСОБА_1 отримала під розпис направлення Бердичівського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції для відбування покарання у виді громадських робіт в Старосолотвинській сільській раді, яка розташована в с. Старий Солотвин Бердичівського району. Прибувши до Старосолотвинської сільської ради, ОСОБА_1 була ознайомлена з графіком відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, але вона без поважних причин в період з 12 квітня 2010 року по 19 травня 2010 року відпрацювала лише 12 годин громадських робіт, які вона відпрацювала 7,8,9 квітня 2010 року, допустивши 15 прогулів в квітні та 8 прогулів в травні 2010 року.

19 травня 2010 року в Бердичівському міжрайонному відділі кримінально виконавчої інспекції засудженій ОСОБА_1 було оголошено письмове попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме за неявку на реєстрацію до інспекції з 19 квітня по 17 травня 2010 року та невихід на відпрацювання громадських робіт з 12 квітня 2010 року. Однак, підсудна знову в період з 20 травня 2010 року по 10 червня 2010 року без поважних причин не прибула до Старосолотвинської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт та допустила 7 прогулів в травні 2010 року і 8 прогулів в червні 2010 року.

10 червня 2010 року ОСОБА_1 вдруге було оголошено попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме за неявку на реєстрацію до інспекції з 25 травня 2010 року та невихід на відпрацювання громадських робіт з 20 травня 2010 року і повторно розяснено порядок відбування покарання та наслідки за ухилення від відбування покарання. Однак, підсудна знову без поважних причин не прибула до Старосолотвинської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт та допустила 8 прогулів в червні 2010 року.

Таким чином, в період з 12 квітня 2010 року по 26 липня 2010 року засуджена до громадських робіт ОСОБА_1 відбула лише 12 годин громадських робіт. За вказаний період часу, 6 травня 2010 року і 11 травня 2010 року ОСОБА_1 зверталась за наданням медичної допомоги своїм малолітнім дітям та в період з 15 по 22 червня 2010 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Центральній районній лікарні Бердичівського району.

Тобто, ОСОБА_1, згідно ст. 40 Кримінально виконавчого кодексу України, ухилялася від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не виконала встановлених обовязків та порушила порядок і умови відбування покарання.

В ході судового слідства підсудна ОСОБА_1 вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю і пояснила, що потерпілу вона знає з 2007 року. Вони познайомились в лікарні, де разом лежали. Після цього почали дружити. 21 вересня 2009 року вона приїхала до потерпілої в гості. Коли потерпіла вийшла з квартири, щоб відігнати автомобіль, ОСОБА_1 відкрила в кімнаті шафу і викрала золоті прикраси, які належали ОСОБА_2 В подальшому дві золоті каблучки підсудною були повернуті потерпілій, а золоту підвіску ОСОБА_1 продала.

По іншому епізоду злочинної діяльності підсудна пояснила, що вона мала відпрацювати на кладовищі 200 годин громадських робіт. Відпрацювала лише 12 годин. Декілька днів вона не виходила на роботи, оскільки хворіли діти. Чому не виходила в інші дні, пояснити не може. Зазначила, що просила сільського голову, щоб він дав їй роботу ближче додому. На реєстрацію до ВКВІ вона також не з"являлась. В скоєнні вказаних злочинів підсудна щиро розкаялась.

Крім зізнавальних показів підсудної ОСОБА_1, її вина в інкримінованих їй злочинах підтверджується наступними доказами:

показами потерпілої ОСОБА_2, яка суду пояснила, що з підсудною вона познайомилася близько 2 років тому в лікарні. Між ними склалися дружні стосунки. Підсудна інколи заходила до неї в гості. 21 вересня 2009 року ОСОБА_1 черговий раз зайшла до неї в гості. Вони сиділи і розмовляли. В той день потерпіла виходила на вулицю, щоб відігнати автомобіль. Крадіжку золотих прикрас вона виявила на наступний день. Біля коробочки, в якій знаходилися золоті прикраси, вона побачила фотографію ОСОБА_1 і зрозумала, що саме вона вчинила злочин. Спочатку потерпіла телефонувала підсудній, просила її повернути золоті прикраси. А коли остання не відреагувала, то вона звернулася в міліцію. Потерпілій було повернуто дві золоті каблучки, а золоту підвіску підсудна не віддала. Як пояснила ОСОБА_1, вона її продала, бо їй потрібні були гроші. Просить стягнути з підсудної матеріальні збитки. На суворості покарання підсудній не наполягає;

показами свідка ОСОБА_3, який суду показав, що він займає посаду начальника Бердичівського ВКВІ. 12 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 до Бердичівського ВКВІ надійшов вирок Богунського районного суду м. Житомира про призначення їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Засудженій ОСОБА_1 під розпис було розяснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт. Відбувати громадські роботи підсудну було направлено в с. Новий Солотвин, де остання проживає. Крім того, засуджену ОСОБА_1 було зобов'язано зявлятися на реєстрацію в кримінально виконавчу інспекцію кожен 1, 2, 3, 4 понеділок місяця. Фактично підсудна відпрацювала всього 12 годин громадських робіт з призначеного їй покарання. Причини подальшої неявки для відбування покарання підсудна пояснила тим, що в неї хворіли діти. А потім захворіла сама підсудна і змушена була лікуватися в лікарні. 19 травня 2010 року ОСОБА_1 було винесено перше письмове попередження, розяснено наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Але ОСОБА_1 надалі без поважних причини продовжувала ухилятися від відпрацювання громадських робіт, за що їй 10 червня 2010 року було винесено друге письмове попередження;

показами свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що він є головою Старосолотвинської сільської ради. ОСОБА_1 була направлена в Старосолотвинську сільську раду для відбуття покарання у виді 200 годин громадських робіт. З усього строку призначеного їй покарання у виді громадських робіт вона фактично відпрацювала лише 12 годин. Подальшу неявку вона пояснила тим, що в неї хворіли діти. Призначити їй відпрацювання громадських робіт на інших об"єктах не було можливості, оскільки інших робіт не було;

явкою з каяттям ОСОБА_1, в якій ОСОБА_1 зізналась в скоєнні крадіжки двох золотих каблучок та підвіски з квартири ОСОБА_2А.( т.1 а. с. 27);

протоколом огляду місця події від 22 вересня 2009 року, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_1 та зафіксовано обстановку в ній ( т.1 а. с. 10-17);

протоколом огляду місця події від 23 вересня 2009 року, згідно якого під час огляду громадянки ОСОБА_1 в її сумочці чорного кольору було виявлено дві каблучки з жовтого металу, які в подальшому вилучені до Бердичівського МВВС ( т.1 а. с. 28-31);

протоколом виїмки від 19 лютого 2010 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_2 були вилучені дві жіночих каблучки з металу жовтого кольору ( т.1 а. с. 100);

протоколом огляду предметів від 19 лютого 2010 року, згідно якого були оглянуті дві жіночі каблучки з металу жовтого кольору, які були вилучені у ОСОБА_2 ( т.1 а. с.101);

висновком судово-товарознавчої експертизи від 23 лютого 2010 року, згідно якого встановлена вартість двох жіночих каблучок, викрадених у ОСОБА_2 ( т.1 а. с. 106);

завіреною копією вироку Боґунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року, згідно якого ОСОБА_1 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт ( т.2 а.с.. 63-65);

завіреною копією підписки ОСОБА_1, де їй під розпис роз'яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України ( т.2 а.с.18);

завіреною копією направлення засудженої ОСОБА_1 до Старосолотвинської сільської ради для відбування громадських робіт ( т.2 а. с.22);

завіреною копією підтвердження Старосолотвинської сільської ради про те, що 6 квітня 2010 року ОСОБА_1 прибула до сільської ради для відбування покарання ( т.2 а. с. 23);

завіреними копіями графіків відбування покарання ОСОБА_1 у вигляді

громадських робіт у квітні, травні та червні 2010 року, в яких вказано перелік громадських робіт, які повинна була виконувати ОСОБА_1 ( т.2 а. с. 26, 33, 34);

завіреними копіями табелів виходу на роботу в квітні та травні 2010 року ОСОБА_1, згідно яких остання ухилилась від відбування покарання та відпрацювала громадські роботи лише 7, 8, 9 квітня 2010 року в кількості 12 годин з призначених вироком суду 200 годин ( т.2 а. с. 27,28,32);

завіреною копією довідки Старосолотвинської сільської ради від 28 квітня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 в квітні 2010 року відбула 12 годин громадських робіт з 76 годин визначених у квітні 2010 року та допустила 14 прогулів ( т.2 а. с. 30);

завіреною копією довідки Старосолотвинської сільської ради від 19 травня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 в травні 2010 року до громадських робіт не приступала та заплановані 68 годин громадських робіт не відпрацювала. ( т.2 а с. 37);

завіреними копіями попередження ОСОБА_1 від 19 травня 2010 року та 10 червня 2010 року, згідно яких її попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України у випадку продовження порушення порядку та умов відбування покарання ( т.2 а.с. 36, 44);

завіреною копією довідки Новосолотвинського фельдшерського пункту № 40 від 19 травня 2010 року, згідно якої 6 та 11 травня 2010 року підсудна зверталась до фельдшерського пункту з приводу захворювання своїх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6, яким призначено амбулаторне лікування. Зі скаргами на втрату працездатності ОСОБА_1 не зверталась ( т.2 а. с. 38);

завіреною копією довідки Центральної районної лікарні Бердичівського району від 20 травня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 в період з 12 березня 2010 року по 20 травня 2010 року за медичною допомогою амбулаторно та стаціонарно стосовно себе і своїх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до даного лікувального закладу не зверталась ( т.2 а. с. 39);

Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудної в скоєнні злочинів.

Суд знаходить вину ОСОБА_1 в скоєнні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Вину ОСОБА_1 у вчиненні ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів злочини невеликої тяжкості та середньої тяжкості, особу винної, яка характеризується посередньо, раніше судима, на утриманні має двох малолітніх дітей.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України помякшують покарання підсудній, суд визнає зявлення із зізнанням та щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.1 КК України обтяжує покарання підсудній, суд визнає рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення підсудній ОСОБА_1 за ст. 185 ч.2 КК України покарання у виді позбавлення волі. За ст. 389 ч. 2 КК України підсудна підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки жодна міра покарання, передбачена санкцією ч.2 ст. 389 КК України, не може бути застосована відносно підсудної.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України остаточне покарання підсудній суд призначає за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_2 цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 577 грн. 80 коп. суд задовольняє в повному обємі, оскільки така шкода доведена в ході судового слідства.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудної.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винною в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 389 ч.2 КК України, та призначити їй покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на 1 рік.

За ст. 389 ч.2 КК України ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності звільнити, у звязку з неможливістю призначення покарання.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року, остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття 1 рік 10 днів позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженій не змінювати, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 577 грн. 80 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 234 грн. 60 коп. судових витрат.

До виконання вироку в частині цивільного позову та судових витрат арешт, накладений на майно засудженої, не скасовувати.

Речові докази по справі дві золоті жіночі каблучки, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_2, залишити потерпілій.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий