Справа № 643/9619/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 р. Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.08.2007 р. Московським судом м. Харкова за ст.190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
-19.09.2011 р. Московським судом м.Харкова за ст.186 ч.2, ст. 353, ст. 122 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 06.06.2012 р. умовно-достроково на на 1 рік 3 місяці 2 дні;
- 12.12.2013 р. Московським судом м. Харкова за ст.122 ч.1 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3-х років 9 місяців позбавлення волі; ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2014 на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» не відбута частина покарання скорочена до 1 року 10 місяців 15 днів,

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

24.04.2015 р. приблизно о 18:30 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном - мобільним телефоном «НТС desire 601», шляхом зловживання довірою, зателефонував знайомій ОСОБА_5 та запропонував зустрітися для розмови.

У той же день, приблизно о 19 год., ОСОБА_7 , прибув на сходовий майданчик біля квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , зустрівся із нею та під вигаданим приводом того, що протягом короткого часу він зможе «заробити» за допомогою цього телефону гроші в сумі 600 доларів США, з яких надасть їй винагороду в розмірі 150 доларів США, попросив тимчасово дати йому зазначений телефон. ОСОБА_8 , будучи введеною ОСОБА_4 в оману, не передбачаючи злочинних намірів, передала останньому своє майно, а саме: мобільний телефон «НТС desire 601», вартістю 4348 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 15 гр., з чохлом для мобільного телефону, вартістю 100 гр., з картою пам`яті, вартістю 150 гр., а всього передала майна загальної вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №149 від 14.05.2015 р. 4613 гр. Заволодівши телефоном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, спричинивши потерпілої матеріальну шкоду на зазначену суму. В подальшому, об 19:43 год. того ж дня, ОСОБА_4 заклав зазначений мобільний телефон в ПТ «Лобард-Скарбниця», а отримані в ломбарді гроші використав на власні потреби.

В ніч з 24.05.2015 р. на 25.05.2015 р., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, зайшов до під`їзду буд. АДРЕСА_3 де зі сходового майданчику шостого поверху, шляхом вільного доступу, таємно заволодів майном, що належало ОСОБА_6 , а саме: дитячою коляскою ТМ «Bebetto», модель «Nice», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №178 від 26.05.2015 р. 5000 гр. Після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд - 25.05.2015 год. продав вказану коляску за 950 гр., а виручені гроші витратив на власні потреби.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні злочинів визнав повністю, підтвердив, що 24.04.2015 р. заволодів шахрайським шляхом майном потерпілої ОСОБА_5 , а 24.05.2015 р. вкрав дитячу коляску потерпілої ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_5 в суді також пояснила, що 24.04.2015 р. обвинувачений заволодів її майном.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що в ніч на 24.05.2015 р. зі сходового майданчику будинку АДРЕСА_3 , де вона проживає, була вкрадена належна їй дитяча коляска.

При цьому, доказів, які надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_9 ані обвинувачений, ані потерпіли ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не оспорювали, але надавати детальні пояснення за фактичними обставинами справі не забажали.

Тому, після з`ясування, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин та з урахуванням добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження цих доказів, які є належними і допустимими та розглянув справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_9 по епізоду від 24.04.2015 р. за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки, він заволодів чужим майном потерпілої ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно.

Дії ОСОБА_4 , якій таємно викрав чуже майно, що належить потерпілої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжку, вчинену повторно.

Судом вивчалась особа обвинуваченого і встановлено, що останній є раніше судимою особою, на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, не працює, не одружений, проживає з батьками.

Обставиною, яка пом*якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире розкаяння у скоєному злочину, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в порядку ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість скоєних злочинів, які відповідно до положень ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, фактичні обставини справи, відсутність тяжких наслідків від скоєного, думку потерпілих, які не виявили бажання про призначення обвинуваченому покарання, пов*язаного з позбавленням волі, та призначає його в межах санкцій статей КК України, за якими засуджується, зі застосуванням іспитового строку.

Цивільні позові потерпілими не заявлені; судових витрат по справі немає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно статті 100 КПК України.

Клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком чинності не заявлено, та підстав для цього, з урахуванням ризиків, зазначених ст. 177-178 КПК України, суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєні злочинів та призначити покарання:

За ч.2 ст.190 КК України- 1 рік позбавлення волі;

За ч.2 ст. 185 КК України- 2 року позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 : повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу цієї інспекції та періодично з*являтися на реєстрацію в органі кримінально-виконавчої інспекції .

Речові докази вважати повернутими законим власникам- потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Запобіжнього заходу засудженому до набрання вироком чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_10 .