Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,

суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11,

при секретарі ОСОБА_12,

за участю прокурора ОСОБА_13,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Линево Жирновського району Волгоградської області Російської Федерації, який мешкає у АДРЕСА_1, раніше судимого, останнього разу 01 квітня 2008 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

Цим вироком засуджено й ОСОБА_3, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року вирок суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2, який був раніше засуджений за розбій, визнано винним у тому, що він за попередньою змовою зі ОСОБА_3, судові рішення щодо якого не оскаржуються, 03 березня 2013 року о 22.05 год. біля будинку № 10 на вул. Калініна у м. Дніпропетровську, за обставин, встановлених судом і детально викладених у вироку, вчинили розбійний напад на потерпілу ОСОБА_4, відкрито заволоділи її майном - мобільним телефоном «Нокіа С2-06» і навушниками до нього вартістю 50 грн та сумкою з її особистими речами, а всього заволоділи майном - на загальну суму 861 грн. і спричинили їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У касаційній скарзі та доповнені до неї захисник ОСОБА_5 просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_2 судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на недоведеність його вини у злочині, за який його було засуджено. Стверджує, що покладені в обвинувачення докази на досудовому слідстві були зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального закону і їм не було дано належної оцінки відповідно до ст. 94 КПК України, а показання потерпілої щодо обставин нападу на неї містять суперечності, які не були усунуті судом. У зв'язку із цим, через відсутність прямих доказів винуватості ОСОБА_2, зазначає про неконкретність пред'явленого тому обвинувачення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на спростування доводів касаційної скарги захисника засудженого, який просив ухвалені стосовного останнього судові рішення залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зазначені у касаційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_2 доводи про неповноту судового слідства та неправильну оцінку доказів у справі, про проявлену у зв'язку з цим необ'єктивність стосуються перегляду касаційним судом фактичних обставин справи з підстав, зазначених у статтях 410, 411 КПК України.

Проте касаційний суд цього робити не вправі, та в межах своїх повноважень виходить із тих фактичних обставин, що встановлені судами першої й апеляційної інстанції, як це передбачено ст. 438 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд дослідив обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у ньому, а зібрані докази, зокрема, показання потерпілої ОСОБА_4, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дані протоколів огляду місця події, огляду речових доказів, пред'явлення особи для впізнання та висновок судово-медичної експертизи про локалізацію, характер і механізм утворення у потерпілої тілесних ушкоджень тощо об'єктивно оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.

При цьому суд навів у вироку мотиви прийнятого рішення щодо оцінки доказів у справі, перевірив і визнав такими, що не відповідають дійсним обставинам провадження твердження ОСОБА_2 про його непричетність до пограбування потерпілої ОСОБА_4

При перевірці справи касаційним судом не виявлено даних, які могли б свідчити про проявлену судом необ'єктивність при розгляді справи чи допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону при збиранні й оцінці доказів у справі, на що посилається захисник у касаційній скарзі.

Відповідно до встановлених фактичних обставин суд правильно застосував кримінальний закон і кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України.

Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження за апеляційними скаргами, в тому числі і ОСОБА_2 та його захисника і згідно зі ст. 419 КПК України виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції щодо засудженого законним і обґрунтованим, детально навівши доводи ОСОБА_2 та його захисника апеляційних скарг, які аналогічні доводам касаційної скарги захисника ОСОБА_5, надавши на них ґрунтовні відповіді.

Викладені в ухвалі мотиви про визнання доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 безпідставними колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають матеріалам провадження.

Призначене ОСОБА_2 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам першої та апеляційної інстанції повно і всебічно розглянути це провадження та постановити законні й обґрунтовані рішення, а також підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як зазначено у касаційній скарзі захисника ОСОБА_5, у провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_10 ОСОБА_9 ОСОБА_11