Колегія суддів Військової судової
колегії Верховного Суду України
суддів
Волкова О.Ф., Пінчука М.Г.
за участю прокурорів
Бобровницького А.Е.,
розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи за касаційним поданням прокурора, який брав участь у справі -
начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України на
постанову військового суду Київського гарнізону від 10 липня 2007 року та
ухвалу військового апеляційного суду Центрального регіону від 24 липня 2007
року за скаргою ОСОБА_1 на постанову першого заступника військового прокурора
Центрального регіону України про порушення кримінальної справи за фактом
незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення у
військовій частині А-0704 за ознаками злочину, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК
в с т а н о в и л а :
1 червня 2007 року перший заступник військового прокурора
Центрального регіону України за результатами прокурорської перевірки щодо
дотримання посадовими особами військової частини А-0704 законодавства про
охорону надр порушив кримінальну справу за фактом незаконного видобування
корисних копалин загальнодержавного значення у військовій частині А-0704 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК України.
Зазначена постанова про порушення кримінальної справи в
порядку, передбаченому ст. 236-7 КПК України, була оскаржена командиром
військової частини А-0704 полковником ОСОБА_1 до військового суду Київського
Постановою військового суду Київського гарнізону від 10
липня 2007 року, залишеною без зміни ухвалою військового апеляційного суду
Центрального регіону від 24 липня 2007 року, скарга ОСОБА_1 на постанову
першого заступника військового прокурора Центрального регіону України про
порушення кримінальної справи за фактом незаконного видобування корисних
копалин загальнодержавного значення у військовій частині А-0704 за ознаками
злочину, передбаченого
ст. 240 ч. 1 КК України задоволена.
Постановляючи таке рішення суд послався на те, що
кримінальна справа порушена прокурором хоча і на підставі належного
процесуального приводу та в межах наданих йому повноважень, однак за
відсутності законних підстав.
У касаційному поданні прокурор, який брав участь у
справі, - начальник відділу військової прокуратури Центрального регіону
України, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій істотне
порушення кримінально-процесуального закону і неправильне застосування
кримінального закону, просить постанову військового суду Київського гарнізону
від 10 липня 2007 року та ухвалу військового апеляційного суду Центрального
регіону від 24 липня 2007 року скасувати і закрити провадження за скаргою. Свої
вимоги він мотивує тим, що суди, в порушення ст. 236-8 КПК України,
досліджували питання, оцінка яким у відповідності до ст. 324 КПК України
повинна надаватись під час розгляду справи по суті; висновки судів про
неврахування при порушенні кримінальної справи обставин постачання питної води
для забезпечення потреб мешканців військового містечка та можливості настання
ймовірних негативних наслідків в разі припинення водопостачання є помилковими;
судами не враховано того, що склад злочину, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК
України є формальним і не потребує наявності будь-яких негативних наслідків,
хоча при цьому судовими рішеннями визнано факт видобування корисних копалин без
відповідного дозволу; судами допущено порушення вимог ст. 236-7 КПК України, що
проявилось у прийнятті до розгляду скарги, яка не містить обґрунтування в чому
саме полягає порушення прав скаржника та прийнятті скарги від особи, яка не є
зацікавленою у вирішенні справи.
доповідь судді-доповідача, думку прокурорів про задоволення касаційного подання
з наведених у ньому підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню
частково з таких підстав.
України визначено, що прокурор зобов'язаний в межах своєї компетенції порушити
кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у
вчиненні злочину, і до їх покарання.
ст. 94 КПК України, приводом до порушення кримінальної справи є безпосереднє
виявлення прокурором ознак злочину; справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
ст. 98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК
України, прокурор зобов'язаний винести постанову про порушення кримінальної
справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується справа, а також її дальше спрямування.
Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила
злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.
КПК України визначено, постанова прокурора про порушення кримінальної
справи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду; скарга
може бути подана особою інтересів якої стосується порушена кримінальна справа.
15 ст. 2368 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення
справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної
постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення
постанови про порушення справи, чи компетентна особа прийняла рішення про порушення
кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок, та не
вправі розглядати і заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при
розгляді справи по суті.
При розгляді скарги ОСОБА_1 на постанову про порушення
кримінальної справи, військовий суд гарнізону в порушення вимог ч. 15 ст. 2368
КПК України вирішив питання про відсутність в діянні посадових осіб військової
частини А-0704 суб'єктивної сторони злочину, що є можливим лише при розгляді
справи по суті.
Зазначивши в постанові, що військова частина А-0704
дійсно без отримання спеціального дозволу власним водозабірним комплексом
видобуває питну воду і реалізує її населенню і стороннім організаціям,
військовий суд гарнізону також прийшов до помилкового висновку про необхідність
відмови в порушенні кримінальної справи за фактом незаконного видобування
корисних копалин загальнодержавного значення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК
України, тобто за відсутністю в діянні складу злочину.
Не були усунуті ці порушення вимог закону й під час
розгляду справи судом апеляційної інстанції.
У зв'язку з викладеним, колегія суддів визнає, що судові
рішення у справі постановлені з істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, тому підлягають скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи задовольнити частково.

Постанову військового суду Київського гарнізону від 10
липня 2007 року та ухвалу військового апеляційного суду Центрального регіону
від 24 липня 2007 року, постановлені за скаргою ОСОБА_1 на постанову першого
заступника військового прокурора Центрального регіону України про порушення
кримінальної справи за фактом незаконного видобування корисних копалин
загальнодержавного значення у військовій частині А-0704 за ознаками злочину,
передбаченого
ст. 240 ч. 1 КК України скасувати, справу направити на новий судовий
розгляд.

Судді:

П.П. Пилипчук

О.Ф. Волков

М.Г. Пінчук