ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2015 р. 145/462/15-к

1-кп/145/73/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

при підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000382 від 28.10.2013 р., по факту скоєння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою смт. БАМ, Казаченсько-Ленського району Іркутської обл. Російської Федерації, громадянинкою України, одруженою, працюючою інженером в ТОВ "Агроінвест України", раніше не судимою, жителькою АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 07.10.2013 року надала завідомо неправдиві показання в Апеляційному суді Вінницької області в інтересах засудженого ОСОБА_6 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Факт дачі ОСОБА_4 , завідомо неправдивих показань 28.10.2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 та слідчим відділенням Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.01.2011 року ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому кабінеті слідчого СВ Гніванського МВМ, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, під час дачі показів в якості свідка у досудовому слідстві по справі №11330001 порушеної відносно ОСОБА_6 за ч.І ст.115 КК України повідомила, що їй невідомо про те хто саме вчинив вбивство її чоловіка ОСОБА_7 та про те, що даний злочин скоїв ОСОБА_6 дізналася пізніше, а саме вказала, що в момент вчинення вбивства її чоловіка ОСОБА_8 , вона знаходилася на кухні звідки її покликав ОСОБА_9 , зрозумівши, що щось сталося, вона вийшла з будинку і побачила свого чоловіка який лежав біля сходів.

04.05.2011 року та 06.12.2012 року під час дачі показів, перебуваючи в приміщенні Тиврівського районного суду, ОСОБА_4 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України знову повідомила, що в момент вчинення вбивства її чоловіка ОСОБА_8 , вона знаходилася на кухні звідки її покликав ОСОБА_9 , зрозумівши, що щось сталося, вона вийшла з будинку і побачила свого чоловіка який лежав біля сходів.

07.10.2013 року під час розгляду справи №11330001 в Апеляційному суді Вінницької області, свідок по справі ОСОБА_4 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань згідно ст.384 КК України, навмисно, на користь підсудного ОСОБА_6 , з метою не притягнення останнього до кримінальної відповідальності змінила свої покази які вона давала 07.01.2011 року, під час допиту в якості свідка 04.05.2011 року та 06.12.2012 року в судовому засіданні Тиврівського районного суду, які перекручують дійсні обставини та фактичні дані, що мають доказове значення по справі, а саме показала, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_6 скоїла вона.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнала себе винуватою, про що 07.04.2015 року між нею та старшим прокурором прокуратури Тиврівського району ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою повністю і погодилася на узгоджене покарання, у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави у розмірі 15 відсотків із суми заробітку. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки. На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, умови укладеної угоди на відповідність її вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що умови угоди не суперечать чинному законодавству, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав та інтересів сторін та інших осіб. Угода укладена добровільно, а міра покарання узгоджена сторонами відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Наслідки укладення угоди про визнання винуватості судом ОСОБА_4 роз`яснено і їй зрозумілі.

Призначаючи покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 07.04.2015 р., укладенної між обвинуваченою ОСОБА_4 та старшим прокурором прокуратури Тиврівського району ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить те, що вона вину визнала, щиро розкаялася у вчиненному, відсутність обтяжуючих обставин.

Керуючись ст. ст. 314, 472 - 475, 394, 424 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та затвердити угоду про визнання винуватості від 07.04.2015р., укладену між ОСОБА_4 та старшим прокурором прокуратури Тиврівського району молодшим радником юстиції ОСОБА_3 і призначити покарання, обумовлене угодою у виді виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави у розмірі 15 відсотків із суми заробітку.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 діб лише з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_10