Справа № 10 - 354/ 2007
р. Головуючий у 1
інстанції: Стецик Я.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року. Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого -
судді:Галина В.П.

суддів:Гнатіва
Н.І., Танечника І.І. з участю прокурора:
Грицька Ю.М.

та адвоката:
ОСОБА_1. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою адвоката
ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2на постанову Мостиського районного суду від 30.10.2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Начальник
СКР Мостиського РВУМВСУ у Львівській області Мисяк І.Б. звернувся у Мостиський
районний суд із поданням, яке підтримав
прокурор Мостиського району, та просить
обрати ОСОБА_2міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до поступлення
запиту про його видачу від компетентних правоохоронних органів Республіки
Молдова. Покликається на те, що
ОСОБА_2. розшукується правоохоронними
органами Республіки Молдова у зв"язку із тим, що 24 грудня 1998 року, біля 22 год.
15 хв., по попередній домовленості
із ОСОБА_6., з метою викрадення
особистого майна на автомобілі «Форд-Сієра» рег.НОМЕР_1. який належав ОСОБА_2на
праві особистої власності, на 49
км. дороги поблизу с. Драга Республіки
Молдова, блокуючи дорогу, зупинили автомобіль «Пежо», в якому слідували громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_5, після чого,
погрожуючи вказаним особам насильством,
що було небезпечним для їх життя,
відкрито заволоділи майном вказаних осіб: 2600 швейцарських франків та
6000 французьких франків, що у
перерахунку складає 24 928 лей та 82 бані Республіки Молдова та оцінюється як
завдані потерпілим матеріальні збитки у крупному розмірі.

03.04.2002
року правоохоронними органами Республіки Молдова винесено постанову про
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст.
121 ч, 2 п. 1, 2, 6, 7 КК Республіки Молдови за скоєння на території
вказаної держави розбійного нападу з метою заволодіння майном власника.

04.07.2001
року суддею сектора Глодань Республіки Молдова дано ордер на арешт ОСОБА_2

Постановою
суду ОСОБА_2, 1969 р.н., обрано запобіжний захід у вигляді взяття під
варту на термін не більше 40 днів з дня затримання.

2

Підставою
для постановления такого
рішення для суду послужило те, що
відповідно до ч. 1 ст. 16 Європейської
конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року у термінових
випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про
тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони
вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

Тимчасовий
арешт може бути припинений, якщо, впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримає запиту про
видачу правопорушника і документи,
зазначені у ст. 12. У будь-якому випадку цей період не може
перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту. Можливість тимчасового
звільнення не виключається, однак
запитувана Сторона вживає будь-яких заходів,
які, на її думку, необхідні для запобігання втечі розшукуваної
особи. Звільнення не перешкоджає повторному арешту і видачі правопорушника у
разі отримання в подальшому запиту про видачу.

Згідно
з ст. 63 Договору між Україною та
Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та
кримінальних справах від 13.12.1993 року після отримання клопотання про видачу
запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходів до взяття під варту
особи, щодо якої поставлено питання про
видачу, за винятком випадків, коли немає сумніву, що згідно з цим Договором видача не може
відбутися. Взяття під варту може бути проведене також до отримання клопотання
про видачу, якщо запитуюча Договірна
Сторона звернеться з таким проханням,
посилаючись на постанову про взяття під варту або на вирок, що г
підставою клопотання про видачу.

03.04.2002
року правоохоронними органами Республіки Молдова винесено постанову про
притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст.
12І ч.2 п. 1, 2, 6, 7 КК Республіки Молдови за скоєння на території
вказаної держави розбійного нападу з метою заволодіння майном власника і
04.07.2001 року суддею сектора Глодань Республіки Молдова дано ордер на арешт
ОСОБА_2

В
апеляції адвокат ОСОБА_1. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 просить постанову
суду скасувати та обрати ОСОБА_2запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд
з постійного місця проживання. Свою вимогу мотивує тим, що судом не враховано стан здоров»я
ОСОБА_2, його сімейний стан та характеризуючи
дані. Не враховано також той факт, що
він по першому виклику сам прийшов у райвідділ міліції.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового
задоволення із наступних підстав.

Місцевий
суд, розглядаючи дану справу, не в повній мірі з»ясував всі обставини
справи, що потягло за собою постановления рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Зокрема
в достатній мірі не досліджено, чи
являється ОСОБА_2. громадянином України
з огляду на те, що у нього є паспорт
громадянина України.

Як
вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2. отримав паспорт
громадянина України НОМЕР_2 в Перемишлянському РВ ГУ МВС України у
Львівській області 29.12.1999 року. При цьому ним було здано паспорт взірця
1974 року, який він отримав 14.12.1990
року в ОВД м.
Глодень, Молдавія.

На даний
час в установленому законом порядку паспорт громадянина України на ім»я
ОСОБА_2. не визнано недійсним. Висновок начальника ВПРГ УГІРФО ГУМВСУ у
Львівській області не може бути підставою для визнання недійсним цього паспорта
та для визнання ОСОБА_2 громадянином Республіки Молдова, оскільки таке право начальника ВПРГ УГІРФО
ГУМВСУ у Львівській області не передбачено законодавством України і зокрема
Законом України «Про громадянство України» та Інструкцією про порядок
оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженої наказом МВС України № 316, на який посилаються у висновку.

3

Крім
цього той факт, що ОСОБА_2. постійно проживає в Україні свідчить те, що він у 2001 році одружився в Україні на
основі наявного у нього паспорта громадянина України і після цього у нього
народилось двоє дітей.

У
відповідності до ст. 10 КК України
громадяни України та особи без громадянства,
що постійно проживають в Україні,
які вчинили злочин поза межами України,
не можуть бути видані іноземній державі для притягнення до кримінальної
відповідальності та віддання до суду.

З огляду
на наведене вище колегія суддів вважає,
що постанову суду слід скасувати,
справу провадженням закрити та звільнити ОСОБА_2 з під варти.

Керуючись ст.
ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу адвоката ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову
Мостиського районного суду від 30.10.2007 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу провадженням закрити.

Звільнити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження з під
варти.

Контроль
за виконанням даної ухвали покласти на Мостиський РВ УМВСУ у Львівській
області.