Справа № 500/5691/14-к
Провадження № 1-кп/500/66/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001877 від 28 червня 2014 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, цигана, не маючого освіти, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніш судимого 18 травня 2010 року Ізмаїльським міськрайонним судом одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3 186 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27 червня 2014 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через незакриті двері, проник до квартири АДРЕСА_2 , де таємно викрав пульт від кондиціонеру марки «Мітсубісі» вартістю 170 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

27 червня 2014 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, через незакриті двері, проник до квартири АДРЕСА_2 , де відкрито викрав ноутбук марки «Асус» вартістю 3000 грн., який належить Хворостецькій Катерині В`ячеславові, однак, не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був помічений потерпілою ОСОБА_7 , після чого викрадений ноутбук залишив та з місця скоєння злочину зник.

29 червня 2014 року у період часу з 16 до 20 годин ОСОБА_4 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 звідки таємно викрав велосипед збірного типу вартістю 7000 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

09 липня 2014 року у період часу з 13 до 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку, проник до двору будинку АДРЕСА_4 звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» вартістю 700 грн., в якому знаходилась сим-картка «Київстар» номер « НОМЕР_1 » вартістю 20 грн., на рахунку знаходились гроші в сумі 24 грн., а також сим-картка мобільного оператора «МТС» номер « НОМЕР_2 » вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 5 грн., та флеш-карта об`ємом 4 Гб. вартістю 80 грн., а також викрав мобільний телефон марки «Самсунг U600» вартістю 700 грн., який належить ОСОБА_9 , спричинив збитки на загальну суму 1539 грн., після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

21 липня 2014 року близько 04 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа Н 73» вартістю 310 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 25 грн., а також флеш-карту об`ємом 2 Гб. вартістю 70 грн., який належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 425 грн., після чого з місця злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочини він вчинив за вище описаних обставинах. Він повністю згоден з об`ємом та вартістю викраденого майна, обставини нами скоєння правопорушення. Він дійсно вкрав пульт від кондиціонеру, та намагався вкрасти ноутбук, але був помічений власником. Ноутбук він залишив та втік, пульт викинув. Крім того він вкрав велосипед, три мобільних телефона. Велосипед він продав, але потім розказав співробітникам міліції кому продав. Велосипед був вилучений і повернутий власнику. Один мобільний телефон він повернув власнику, два продав і згоден с позовом власника ОСОБА_9 про відшкодування шкоди.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавал сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого (обвинуваченої).

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

Потерпіли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_9 надав суду позивну заяву про відшкодування матеріального збитку.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3 ст. 186 ч. 3 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив:

·таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України;

·таємне викрадення чужого майна, вичинене повторно, з проникненням у житло, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України,

·замах на відкрите викрадення чужого майна, вичинене повторно, з проникненням у житло, який не був закінченим з причин, що не залежали від його волі, так як він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця замах на грабіж злочин, передбачений ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, часткове відшкодування матеріального збитку.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, стану його здоров`я, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, думки потерпілих, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Розглянувши цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , суд вважає його підлягаючим задовільненю в повному об`ємі.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3 186 ч. 3 КК України і призначити йому покарання:

·за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки,

·за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки,

·за ст.ст. 15 ч. 3 - 186 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 залишити домашній арешт.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити повністю і стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 1539 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 245 грн. 70 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя