Справа № 127/5355/14-к
Провадження №11-кп/772/27/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004326 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду від 24 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 22.02.2007 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 14.12.2007 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 296, ст. 69, 72 КК України до штрафу у розмірі 1000 гривень; 28.01.2009 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 11.07.2013 року з Літинської ВК-№123 УДПтС України у Вінницькій області по відбуттю покарання,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, без реєстрації, раніше судимого: 16.08.2013 р. вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік шість місяців,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України призначено обвинуваченому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання невідбутого покарання за вироком Вінницького міського суду від 16.08.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_13 двадцять одну тсячу шістсот гривень майнової шкоди та п`ять тисяч гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_11 сорок дві тисячі триста гривень майнової шкоди та п`ять тисяч моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_14 шість тисяч сімсот тридцять три гривні майнової шкоди та п`ять тисяч моральної шкоди.

Стягнуто з Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_15 п`ять тисяч сто сімдесят сім гривень майнової шкоди та п`ять тисяч гривень моральної шкоди.

Вирішено долю судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні ними наступного.

08 листопада 2013 року, в період часу з 07:30 до 14:00 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, заздалегідь приготувавши знаряддя для вчинення злочину, зокрема матерчаті рукавички, викрутку, кусачки та розвідний ключ, підійшов до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_15 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих спонукань, користуючись відсутністю господарів за місцем проживання, використовуючи зазначені вище заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, шляхом злому серцевини замка вхідних дверей, ОСОБА_7 проник до квартири АДРЕСА_1 ,. З даної квартири ОСОБА_7 таємно викрав належний ОСОБА_15 ноутбук «DELL», діагоналю 15,6 дюймів, модель 5010, s/n W056358, металевого кольору з синьою кришкою, вартістю 5177 гривень. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 5177 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 грудня 2013 року, в період часу з 10:00 до 13:30 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, вступив у попередню змову із ОСОБА_8 , при цьому задля успішного вчинення ними злочину та уникнення несподіваного їх викриття, вони розподілили між собою ролі та діяли за узгодженим між собою наступним планом. Роль ОСОБА_7 полягала у підшукуванні квартири, з якої можна було вчинити крадіжку, приготуванні знаряддя для вчинення злочину (матерчаті рукавички, викрутку, кусачки та розвідний ключ, за допомогою яких він мав зламувати серцевини замків дверей), проникненні до квартири та викраденні цінних речей. Роль ОСОБА_8 полягала у використанні власного автомобіля марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою оперативного вчинення злочину. Зокрема, ОСОБА_8 мав перевезти ОСОБА_7 до місця вчинення злочину, а далі очікувати на нього біля будинку, в якому буде вчинена крадіжка. Також ОСОБА_8 мав підтримувати телефонний зв`язок з ОСОБА_7 і сповіщати останнього стосовно руху підозрілих для них осіб або ж прибуття нарядів міліції, з метою попередження викриття їхньої злочинної діяльності та подальшого швидкого і безперешкодного від`їзду з місця вчинення злочину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у попередній змові, на автомобілі ОСОБА_8 марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, приїхали до будинку АДРЕСА_2 . Діючи умисно та з корисливих мотивів, по вказаному вище раніше задуманому плану, ОСОБА_7 зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 та підійшов безпосередньо до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_13 . Користуючись відсутністю господарів за місцем проживання, ОСОБА_7 , використовуючи вказані вище заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, зламав серцевину замка вхідних дверей та проник до вказаного помешкання, звідки таємно викрав: гроші у сумі 250 доларів США (купюрами 2 по 100 та одна - 50), які у відповідності до курсу НБУ в перерахунку на гривні на момент викрадення становлять 1998,25 гривень; гроші у сумі 1200 гривень (купюрами по 100 та 200 гривень); ноутбук «Асер», 15,6 дюймів, чорного кольору, вартістю 4000 гривень, з сумкою для ноутбуків чорного кольору, вартістю 250 гривень; дві колонки до комп`ютера «F&D R224 Веесh», вартістю 310 гривень; мобільний телефон марки «НОКІА-113», 1МЕІ №94347, вартістю 1356 гривень; мобільний телефон марки «НОКІА-2323», ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 650 гривень; ланцюжок золотий плетіння «кардинал», вагою 14,79 грамів, 585 проби, вартістю 8134,50 гривень; браслет золотий плетіння «бісмарк», вагою 6,08 грамів, 585 проби, вартістю 3344 гривень; підвіска золота у вигляді Божої матері, вагою 3,20 грамів, 585 проби, вартістю 1760 гривень; блендер «Сатурн», вартістю 330 гривень; кофемолка «Браун», вартістю 180 гривень; флеш карта ємністю 4 Гб, вартістю 60 гривень; ювілейна монета номіналом 5 гривень, вартістю 50 гривень.

У свою чергу, виконуючи свою частину спільного задуманого плану, ОСОБА_8 залишився у своєму автомобілі марки «DACIA LOGAN», біля будинку №2 по вул.. Артема у м. Вінниці, де очікував на ОСОБА_7 , при цьому спостерігав за під`їздом та будинком у цілому, періодично спілкувався з останнім по мобільному телефону та повідомляв про усіх підозрілих та не підозрілих осіб, які заходили до першого під`їзду вказаного вище будинку. Також ОСОБА_8 узгоджував дії ОСОБА_7 про те, де та яким чином він його забере.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі та під керуванням останнього, з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд та спричинили цим самим потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 23622,75 гривень.

18 грудня 2013 року в період часу з 07:30 до 12:00 години ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, перебуваючи у попередній змові із ОСОБА_8 , діючи згідно розподілених між ними ролей зазначених вище, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі ОСОБА_8 марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, приїхали до будинку АДРЕСА_4 . Діючи умисно та з корисливих мотивів по вказаному вище раніше задуманому плану, ОСОБА_7 зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 та підійшов безпосередньо до квартири АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_14 . Користуючись відсутністю господарів за місцем проживання ОСОБА_7 , використовуючи вказані вище заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, зламав серцевину замка вхідних дверей та проник до вказаного помешкання, звідки таємно викрав: фотоапарат «Nikon Coolpix S6300», вартістю 1400 гривень; відеокамеру «Sony DCR-TRU270E», вартістю 1763 гривні; одну пару золотих сережок у вигляді кілець, 585 проби, вагою 3,2 грамів, вартістю 1400 гривень; каблучку золоту з каменем, 585 проби, вагою 2,65 грами, вартістю 1250 гривень; каблучку золоту без каменя, 585 проби, вагою 1,8 грами, вартістю 920 гривень.

У свою чергу, виконуючи свою частину спільного задуманого плану, ОСОБА_8 залишився у своєму автомобілі марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №62 по 1-му провулку Київському у м. Вінниці, де очікував на ОСОБА_7 , при цьому спостерігав за під`їздом та будинком у цілому, періодично спілкувався з останнім по мобільному телефону, повідомляв про усіх підозрілих та не підозрілих осіб, які заходили до першого під`їзду вказаного вище будинку, та узгоджував дії ОСОБА_7 про те, де та яким чином він його забере.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі та під керуванням останнього, з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд та спричинили цим самим потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 6733 гривні.

18 грудня 2013 року, в період часу з 10:30 до 14:30 години ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, перебуваючи у попередній змові із ОСОБА_8 , діючи згідно розподілених між ними ролей зазначених вище, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі ОСОБА_8 марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, приїхали до будинку АДРЕСА_6 . Діючи умисно та з корисливих мотивів по вказаному вище раніше задуманому плану, ОСОБА_7 зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 та підійшов безпосередньо до квартири АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_11 . Користуючись відсутністю господарів за місцем проживання ОСОБА_7 , використовуючи вказані вище заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, зламав серцевину замка вхідних дверей та проник до вказаного помешкання, звідки таємно викрав: гроші у сумі 1600 доларів США, які у відповідності до курсу НБУ в перерахунку на гривні на момент викрадення становлять 12788,80 гривень; гроші у сумі 25000 гривень; обручку жіночу з гравіруванням «ЛФ», 900 проби, вагою 9 грамів, вартістю 3500 гривень; каблучку золоту з рубіном, 585 проби, вагою 2 грами, вартістю 1000 гривень, а також (без наміру на викрадення) забрав військовий квиток на ім`я ОСОБА_16 , трудові книжки на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які були замотані у поліетиленовий пакунок, вартості не представляють та знаходилися разом із викраденими цінними речами.

У свою чергу, виконуючи свою частину спільного задуманого плану, ОСОБА_8 залишився у своєму автомобілі марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №64 по 1-му провулку Київському у м. Вінниці, де очікував на ОСОБА_7 , при цьому спостерігав за під`їздом та будинком у цілому, періодично спілкувався з останнім по мобільному телефону, повідомляв про усіх підозрілих та не підозрілих осіб, які заходили до першого під`їзду вказаного вище будинку, та узгоджував дії ОСОБА_7 про те, де та яким чином він його забере.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі та під керуванням останнього, з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд та спричинили цим самим потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 42288,80 гривень.

24 грудня 2013 року, в період часу з 09.00 до 15.00 години ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, перебуваючи у попередній змові, діючи згідно розподілених між ними ролей зазначених вище, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі ОСОБА_8 марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, приїхали до будинку АДРЕСА_8 . Діючи умисно та з корисливих мотивів по вказаному вище раніше задуманому плану, ОСОБА_7 зайшов до будинку АДРЕСА_8 та підійшов безпосередньо до квартири АДРЕСА_9 , яка належить ОСОБА_17 . Користуючись відсутністю господарів за місцем проживання, ОСОБА_7 , використовуючи вказані вище заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення злочину, зламав серцевину замка вхідних дверей та проник до вказаного помешкання, звідки таємно викрав: гроші у сумі 660 доларів США (6 по 100, одна - 50, одна - 10), які у відповідності до курсу НБУ в перерахунку на гривні на момент викрадення становлять 5275,38 гривень; гроші у сумі 2210 гривень (10 по 200 грн., 1-100 грн., 1-50 грн., 3-20 грн.); 43 гривні монетами по 1 грн.; банківську картку АВАЛЬ № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_17 , яка була застаріла, заблокована і вартості не представляє; туалетну воду фірми «сlасісо» в корпусі з нержавіючої сталі, вартістю 200 гривень; обручку жіночу широку золоту, шириною 8 мм, діаметром 19 мм, 585 проби, вагою 5,5 грамів, вартістю 1925 грн.; обручку жіночу вузьку золоту, шириною 0,2 мм, в діаметрі 19 мм, 585 проби, вагою 2,1 грамів, вартістю 900 грн.; обручку жіночу вузьку золоту, шириною приблизно 0,2 мм, в діаметрі 22 мм, 585 проби, вагою 2,5 грамів, вартістю 1000 гривень; фрагмент виробу із золота 583 проби, вагою 0,5 грамів, вартістю 200 гривень, та фрагмент із золота 583 проби, вагою 0,1 грамів, вартістю 50 гривень.

У свою чергу, виконуючи свою частину спільного задуманого плану, ОСОБА_8 залишився у своєму автомобілі марки «DACIA LOGAN», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №90 по вул. Келецькій у м. Вінниці, де очікував на ОСОБА_7 , при цьому спостерігав за під`їздом та будинком у цілому, періодично спілкувався з останнім по мобільному телефону, повідомляв про усіх підозрілих та не підозрілих осіб, які заходили до першого під`їзду вказаного вище будинку, та узгоджував дії ОСОБА_7 про те, де та яким чином він його забере.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі та під керуванням останнього, з місця вчинення злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 11803,38 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 , не оспорюючи правильність кваліфікації вчинених злочинів та доведеність вини обвинувачених, просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання обставину «рецидив злочинів».

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку, постановлення нового вироку, яким переглянути кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою, доведеність фактів викрадення майна та грошей і зменшити призначену міру покарання. Крім того, адвокат просить скасувати вирок в частині задоволення цивільних позовів, залишивши їх без задоволення, скасувати ухвалу суду від 21.05.14 року про звернення застави в дохід держави та прийняти нове рішення про повернення застави заставодавцю. Адвокат також просить визнати незаконною ухвалу суду від 23.06.14р. щодо відмови в поєднанні двох кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить скасувати вирок, виправдавши ОСОБА_8 , оскільки його підзахисний був лише таксистом і про вчинення крадіжок не знав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором ОСОБА_12 і просив її задовольнити, обвинувачених ОСОБА_18 і ОСОБА_8 та їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги, подані в інтересах обвинувачених, потерпілу ОСОБА_11 , яка поклалась на розсуд суду у вирішенні апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Твердження адвоката ОСОБА_9 про недоведеність фактів викрадення майна та грошей ОСОБА_7 , а також відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки вчинення злочину за попередньою змовою, є необґрунтованими, так само, як і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 не знав про вчинення крадіжок ОСОБА_7 і виконував при цьому роль таксиста.

Такі доводи апеляційних скарг захисників спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Так, допитаний судом свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює ст. оперуповноваженим карного розшуку ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Під час виконання ним своїх службових обов`язків, він отримав інформацію про те, що один із громадян м. Вінниці скоює крадіжки майна з квартир. Ним було отримано дані про причетність до вчинення крадіжок гр. ОСОБА_7 , внаслідок чого, відносно останнього було заведено оперативно-розшукову справу і розпочато проведення оперативно-розшукових заходів із залученням оперативно-технічних засобів, в результаті проведення яких, було встановлено, що ОСОБА_7 вчиняє крадіжки не сам, а спільно з ОСОБА_8 , з яким він регулярно зідзвонюється, та з розмов з яким, видно, що вони координують дії один одного та кожен із них має свою роль у вчиненні злочину. Зокрема, ролі було розподілено таким чином, що ОСОБА_7 проникає до квартири, дзвонить до ОСОБА_8 , який чекає його біля будинку та спостерігає за навколишньою обстановкою. В ході розмови ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_7 про небезпечних для них осіб, а той в свою чергу про хід справ у квартирі.

24 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 було здійснено візуальне спостереження, в ході якого встановлено, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 на автомобілі «Dасіа Lоgan», належному останньому, приїхали до будинку АДРЕСА_8 . ОСОБА_7 знайшов до одного із під`їздів, через деякий час вийшов, сів в автомобіль і вони поїхали. В цей час працівниками міліції було перевірено будинок, в який заходив ОСОБА_7 та виявлено, що в одній із квартир будинку було скоєно крадіжку. Оскільки щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводилися оперативно-розшукові заходи, працівники міліції зрозуміли, що це вони скоїли крадіжку та почали переслідувати їх на своєму автомобілі з метою затримання.

Затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбулося на перехресті вулиць Островського 50-річчя Перемоги, коли вони зупинилися на світлофорі. Після затримання підозрюваних, працівниками міліції проведено огляд автомобіля, дозвіл на який добровільно надав ОСОБА_8 .

Під час огляду з автомобіля було вилучено знаряддя злочину розвідний ключ, викрутку, кілька пар матерчастих рукавичок чорного кольору, а також викрадене майно гроші та золоті вироби. Зазначені речі частково були в салоні автомобіля, частково у його багажнику, при цьому заховані вони не були, перебували у вільному доступі. Крім того, перед затриманням ОСОБА_7 перебував на передньому пасажирському сидінні та рахував гроші, а ОСОБА_8 , який сидів за кермом автомобіля, не міг цього не бачити. В подальшому працівниками міліції було встановлено власника квартири, де скоєно крадіжку, яка повідомила, які речі у неї було викрадено. Всі речі, що були зазначені потерпілою, відповідали речам, які були вилучені з автомобіля обвинувачених.

Показання свідка ОСОБА_19 про обопільні дії обвинувачених, а також те, що ОСОБА_8 виконував роль не лише перевізника і був добре обізнаний з намірами ОСОБА_7 підтверджуються й протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, з якого вбачається, що при вчиненні крадіжок обвинувачені спілкувалися між собою в телефонному режимі, при цьому, ОСОБА_8 , який залишався в машині повідомляв ОСОБА_7 про будь-яку небезпеку, яка виникла на вулиці біля під`їзду, узгоджував місце, де мав забрати його після вчинення крадіжки, а ОСОБА_7 повідомляв ОСОБА_8 про обставини вчинення крадіжок.

Такі розмови між обвинуваченими відбувалися саме в той час, коли в помешканні потерпілих вчинялися крадіжки.

Крім зазначених, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів підтверджується й іншими, зібраними у провадженні доказами, які в деталях узгоджуються як між собою, так і з доказами, наведеними вище.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , хоч і визнав свою вину частково, однак не заперечував, що вчиняв крадіжки чужого майна, проникаючи до квартир громадян шляхом злому серцевини і розвідного ключа. При цьому, як вбачається з протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_7 26.12.2013 року, останній в присутності двох понятих детально описав свої дії при вчиненні ним крадіжок по АДРЕСА_8 24.12.2013 року та по вул. Ф.Кона в м. Вінниці.

З протоколу огляду місця події від 24.12.2013 р., згідно якого проведено огляд автомобіля «Dасіа Lоgan» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається, що з зазначеного автомобіля, крім речей, які було викрадено з квартири по АДРЕСА_8 , також було вилучено знаряддя вчинення злочину розвідний ключ, викрутка, кусачки, три пари рукавиць.

В матеріалах кримінального провадження наявні висновки експертів №49-Т від 19.02.2014 року та №46-Т від 13.02.2014 року, згідно яких частина циліндрованого механізму замка, яка вилучена з квартири АДРЕСА_10 та така ж частина замка, вилучена з квартири ОСОБА_20 по АДРЕСА_2 , зламані за допомогою групи предметів, до якої належить універсальний розвідний ключ, який був вилучений 24.12.2013 року у ОСОБА_7 .

Згідно висновків експертів №27-Т та №28-Т від 10.02.2014 року два сліди тканини, вилучені з квартири АДРЕСА_11 та один слід тканини, вилучений з квартири АДРЕСА_1 , залишені групою рукавиць, до якої належать рукавиці №2,3,4, які вилучені у ОСОБА_7 .

Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена у повному обсязі, при цьому суд вважає доведеними ті обставини, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяли обопільно, узгоджено, згідно розподілених ролей, а їх умисел спрямований на досягнення спільного злочинного результату таємного заволодіння чужим майном, яке було в квартирах потерпілих, що свідчить про наявність попередньої змови між обвинуваченими.

Дії обвинувачених вірно кваліфіковано судом за ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом дано вірну оцінку позиції обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що він не викрадав всіх речей, зазначених в обвинувальному акті, оскільки перелік викраденого майна, заявлений потерпілими під час досудового розслідування співпадає з тим, що було заявлено ними під час судового провадження, будь-яких сумнівів у його правдивості не виникало, оскільки у потерпілих не було жодних підстав обмовляти обвинувачених, при цьому кожен із них був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей.

Суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 про застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час їх затримання працівниками міліції, що нібито потягнуло за собою отримання недопустимих доказів вини обвинуваченнях у вчиненні злочину.

При цьому суд виходить з того, що позиція обвинувачених, яку вони займали під час досудового розслідування ( ОСОБА_8 вину не визнавав, а ОСОБА_7 визнавав вину частково) та позиція, зайнята ними під час розгляду кримінального провадження судом, залишилася незмінною, а тому підстав вважати, що показання обвинувачених були «вибиті» працівниками міліції, немає.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний лист прокуратури Вінницької області №412/2-124-14 від 03.07.14 р., з якого вбачається, що даною прокуратурою отримано звернення адвоката ОСОБА_9 з приводу застосування працівниками Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області незаконних методів розслідування щодо ОСОБА_7 , яке було направлено до слідчого відділу прокуратури області, за результатами розгляду якого підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено. (а.с.183-184 т.1)

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 про недопустимість доказів, які отримані внаслідок проведення щодо ОСОБА_7 негласних слідчих дій.

Такі твердження адвоката спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що дозвіл на отримання проведення оперативно-розшукових заходів із зазначенням технічних засобів було отримано на підставі ухвал Апеляційного суду Вінницької області, яких було досить багато, оскільки оперативний облік щодо ОСОБА_7 тривав майже рік.

При цьому копії таких ухвал апеляційного суду не могли бути долучені до матеріалів кримінального провадження, оскільки постановлені в рамках оперативно-розшукової справи, матеріали якої, як, зокрема, і зазначені судові рішення містять відомості, що становлять державну таємницю.

Слід також зазначити, що ніхто із учасників судового провадження не звертався до суду з клопотанням з приводу отримання інформації: чи проводились щодо ОСОБА_7 оперативно-розшукові заходи із залученням технічних засобів, в період якого часу та на якій підставі, а тому доводи адвоката про те, що суд не перевірив такі дані з власної ініціативи не заслуговують на увагу, оскільки вочевидь, у суду не виникало сумнівів у законності проведення таких заходів.

Що стосується відмови суду в задоволенні клопотання про об`єднання 2-х кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 , то як убачається з ухвали від 23.06.14 р., суд не знайшов підстав для прийняття такого рішення, оскільки у кримінальному провадженні, яке надійшло від судді ОСОБА_21 , крім ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів обвинувачувалася ще й інша особа ОСОБА_22 , який до даного провадження жодного відношення немав, при цьому загальна кількість епізодів обвинувачення була занадто великою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що об`єднання двох кримінальних проваджень ускладнило б судовий процес і не сприяло б розгляду провадження в розумні строки.

Таке рішення суду є досить виваженим і належно вмотивованим, а тому підстав для визнання незаконною ухвали суду від 23.06 про відмову в об`єднанні 2-х кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 , про що просить адвокат ОСОБА_9 , немає.

Суд не вбачає підстав для повернення застави, внесеної за ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 27.12.2013 р. з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, крім іншого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення,

Як вбачається з ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 27.12.2013 р., саме у зв`язку з існуванням ризиків того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, відносно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а як альтернативний визначено більш м`який заставу.

Як вбачається з матеріалів справи 15.01.14 р. ОСОБА_7 звільнено з Вінницької УВП УДПтС у Вінницькій області (№1) у зв`язку з внесенням застави в сумі 22940 грн.

Однак вже 21.02.2014 року ОСОБА_7 продовжив злочинну діяльність, вчинивши крадіжку з проникненням у житло і 08.04.2014 р. йому було оголошено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.185, ч.2 ст.262 КК України.

За таких обставин, умови застосування застави було порушено, а тому рішення суду про необхідність її звернення в дохід держави є правильним.

Твердження адвоката ОСОБА_9 про порушення прав матері обвинуваченого ОСОБА_7 , якою було внесено заставу і без участі якої було винесено рішення про її звернення в дохід держави, суд вважає безпідставними з огляду на те, що рішення суду було ухвалено в підготовчому засіданні за участі як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і його захисника адвоката ОСОБА_9 , які висловлювали свої думки з цього приводу та здійснювали захист своїх інтересів.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши, як тяжкість вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_8 судом враховано, що він не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, раніше судимий, на шлях виправлення не став, та скоїв новий злочин в період іспитового строку, у скоєному не розкаявся, намагався вести суд в оману, а також думку потерпілих, які просили суд суворо покарати обвинувачених. При цьому обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, а обставиною, що його пом`якшуює, суд визнав наявність на утриманні ОСОБА_8 двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, призначене ОСОБА_8 за сукупністю вироків покарання у виді 6 років позбавлення вважати занадто суворим немає підстав, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Майже такі ж обставини було враховано судом і при призначенні покарання ОСОБА_7 , однак суд припустився помилки, визнавши рецидив злочинів обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки повторність, яка по своїй суті є спеціальним рецидивом, в даному випадку є кваліфікуючою ознакою злочину, тому така вказівка має бути виключена з мотивувальної частини вироку.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 про те, що суд безпідставно не визнав пом`якшуючими обставинами ОСОБА_7 часткове визнання вини та часткове повернення майна, оскільки повернення майна потерпілим, викраденого з квартири по АДРЕСА_8 , пов`язано з затриманням обвинуваченого працівниками міліції відразу після вчинення злочину, а визнаючи вину не у повному обсязі обвинувачений мав на меті применшити свою провину у вчиненні злочину і частково уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи наведене, будь-які підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання за обставин, наведених у апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_9 , відсутні.

Що стосується питання вирішення судом цивільних позовів, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про їх задоволення, місцевий суд дотримався вимог щодо повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають значення для вирішення питання відшкодування шкоди, свій висновок з цього приводу належним чином обґрунтував, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 в частині скасування вироку, що стосується вирішення судом цивільних позовів і залишення їх без задоволення, немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 задовольнити.

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду від 24 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину - рецидив злочину.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - в той же строк з дня отримання ними копії судового рішення.

Судді:

З оригіналом згідно: