Справа №1-03 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді БОДНАРУК М.Ф.

при секретарі ГРОМ Л.В.

з участю
прокурора НАГІРНЯК Б.М.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, холостого, ніде не працюючого, раніше судимого 14 листопада 2002 року
Ямпільський районним судом по ч.2 і ч.3 ст.289, ст..304, 185 ч.3, 70 КК України до п'яти років одного місяця
позбавлення волі, 14 квітня 2006 року постановою Крижопільського районного суду
Вінницької області звільнений на підставі ст.81 КК України умовно -достроково
на один рік 25 днів, в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Підсудний ОСОБА_2 20 серпня 2006 року біля 03 годин ночі разом із ОСОБА_3
зайшли в двір будинку АДРЕСА_2, де ОСОБА_2 з метою незаконного заволодіння
транспортним засобом підійшов до

2 автомобіля ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1, який належав потерпілому

ОСОБА_4, після
чого, запевнивши ОСОБА_3, що даний автомобіль

його особистий та не повідомивши останньому про свій злочинний намір,
відкривши скло

задньої
правої дверки, проник в середину автомобіля, де
намагався запустити двигун

автомобіля,
але не зумів. Після чого, ОСОБА_2 виліз з автомобіля і разом із ОСОБА_3 від
штовхали автомобіль на вулицю, де ОСОБА_2 без відома і без дозволу

власника
автомобіля, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_3 не відомо про його

злочинний намір,
запустивши двигун автомобіля
за допомогою проводів
замка

запалювання,
таємно угнав автомобіль з метою покататись по місту. Після угону, даний

автомобіль був
по необережності знищений вогнем. Вартість даного автомобіля, згідно

заключения авто товарознавчої
експертизи №353 від 31 жовтня 2006 року, становить

5504,50
гривень, що і становить суму збитку потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 винним у скоєнні даного

злочину визнав повністю і суду пояснив, що з 19 на 20 серпня 2006 року він
разом із

ОСОБА_3 перебували в кафе «Роксолана» приблизно до
двох годин ночі. Вийшовши

з кафе він
ОСОБА_3 сказав, що біля п'ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 стоїть його

автомобіль.
Приблизно біля трьох годин ночі 20 серпня 2006 року вони разом підійшли

до автомобіля
марки ВАЗ 21011, червоного кольору і він сказав ОСОБА_3, що це його

автомобіль, але ключі він забув вдома. Він відкрив задню праву дверку і таким чином

проник до
кабіни автомобіля і намагався запустити двигун автомобіля, але це в нього не

виходило. Тому
він вийшов на вулицю і попросив ОСОБА_3 витурлити даний

автомобіль на
вулицю, що вони і зробили. На вулиці він відкрив капот автомобіля і

помітив, що там спала клема із
акумуляторної батареї, він поставив її на місце і після

цього запустив двигун автомобіля.
Він сказав ОСОБА_3, щоб той сідав в автомобіль і

він його підвезе додому. ОСОБА_3 погодився і сів до нього в салон
автомобіля на

переднє сидіння, з цигаркою в руках. Вони поїхали в напрямку
Могилів-Подільського і за

3

мостом він не
справився з керуванням та допустив зіткнення з деревом, внаслідок чого пошкодив
ліву дверку. Так як
двигун автомобіля заглох,
він попросив ОСОБА_3, щоб той допоміг йому відкотити даного автомобіля з
дороги і під час цього вони помітили, що в салоні автомобіля щось горить.
ОСОБА_3 відкрив двері і сказав, що горить в салоні, вони почали гасити вогонь,
але в них нічого не виходило. Забравши три чемодани, залишивши автомобіль
догорати, вони пішли додому берегом річки і проходячи біля двохповерхового
будинку, вони залишили даних три чемодана.

В скоєному
розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_2 доказана в
судовому засіданні показами потерпілого, свідків, рапортами (а.с.2, 3), заявою
(а.с.4) протоколами огляду місця події (а.с.6-7,25,26), актом про пожежу (ах.
19), Явкою з каяттям (а.с.29-30) висновком товарознавчої експертизи (а.с. 123),
висновком експерта №353 (а.с. 127-128), речовими доказами (а.с. 132), іншими
матеріалами кримінальної справи.

Так, із показів потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що 19 серпня 2006 року він
вечором приїхав до будинку АДРЕСА_2 і поставив автомобіль ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 у дворі
біля будинку, знявши перед цим із акумуляторної батареї клему. Ранком йому
подзвонила його мати і повідомила, що його автомобіль угнали від будинку і
спалили. На даний час претензій до підсудного він не має, так як завдану
йому шкоду відшкодовано у повному об'ємі.

Із показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що в ніч з 19 на 20 серпня 2006 року
він зустрівся в кафе з підсуднім ОСОБА_2, де вони разом були до двох годин
ночі. Вийшовши з кафе підсудній йому сказав, що біля п'ятиповерхового будинку
АДРЕСА_2 стоїть його автомобіль, тому вони вдвох пішли до даного будинку, де
підійшли до автомобіля марки ВАЗ 21011, червоного кольору. Коли вони підійшли
до вказаного автомобіля, то підсудній йому сказав, що він ключі від автомобіля
забув вдома. Підсудній відкрив задню

4 праву пасажирську дверку, після чого сів
до салону автомобіля і почав запускати двигун

автомобіля, а
так як він не запускався, то він запропонував йому витурлити даний

автомобіль
на вулицю Леніна, що вони і зробили. Підкотивши автомобіль до кіоску де

продається
вода, підсудній відкрив капот автомобіля і щось там робив, а потім запустив

двигун
автомобіля і запропонував йому, щоб він сідав до салону автомобіля і він
відвезе

його
додому. Він погодився і сів на переднє сидіння автомобіля і вони поїхали в
сторону

Могилів-Подільського.
Коли вони їхали, то він курив цигарку. За мостом підсудній не

справився
із керуванням і допустив зіткнення у дерево, внаслідок чого пошкодив ліві

двері автомобіля. Після зіткнення в нього з рук випала цигарка, а так як
двигун автомобіля

не запускався,
то він на прохання підсудного допомагав відкочувати автомобіль від місця

зіткнення
з деревом. Відкотивши трохи автомобіль, він побачив, що в задній частині

салону
автомобіля щось загорілось, а тому вони
зупинились. Відкривши двері він

побачив,
що горить заднє сидіння та папір. Вони почали шукати вогнегасник, але його не

було,
тому погасити полум'я вони не могли. Після цього він взяв два чемодана, які
були в

багажнику
автомобіля і відійшов від автомобіля, а підсудній ще витягнув із салону

автомобіля
магнітолу та колонки і викинув їх в кукурудзу. Після цього вони з підсуднім

пішли
понад річку «Русава» додому, де по дорозі біля двох поверхового будинку

залишили
всі речі, які вони взяли з автомобіля.

Із показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що 19 серпня 2006
року вони з чоловіком вечором приїхали до
будинку АДРЕСА_2, де у дворі будинку чоловік залишив автомобіль ВАЗ
21011, державний номерний знак НОМЕР_1. Ранком подзвонила мати чоловіка і
повідомила, що їх автомобіль угнали і спалили.

Із висновку
експерта №353 від 31 жовтня 2006 року (а.с.127-128) встановлено, що вартість повно комплектного, технічно справного
автомобіля ВАЗ 21011 дз НОМЕР_1 1976 року випуску становить 5504 гривні
50 копійок.

5
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного

встановленою, а його дії кваліфікує:
по ч.2 ст.289 КК України, так як він скоїв незаконне

заволодіння транспортним засобом з
будь-якою метою, кваліфікуючими ознаками якого є

вчинення злочину повторно, та що
завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

При призначенні підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, так і особу підсудного, що він позитивно характеризується по місцю проживання, усвідомив
свою вину, розкаявся у скоєному, дані обставини суд відносить до
пом'якшуючих вину обставин.

З врахуванням вище викладеного, суд вважає, що підсудний може бути
виправлений та перевихований, тільки в місцях позбавлення волі, а тому вважає
необхідним в даному конкретному випадку засудити його до позбавлення волі на
певний строк.

Оскільки до підсудного ОСОБА_2 було застосовано умовно-дострокове
звільнення від відбуття покарання на один рік 25 днів і він протягом вказаного
строку скоїв новий злочин, тому суд відповідно ст.81 ч.4 КК України повинен
призначити покарання у відповідності зі ст.71,72 КК України, тобто призначити
покарання за сукупністю вироків. З врахуванням даної обставини, суд вважає
необхідним застосувати до нього часткове приєднання не відбутої частини
покарання за попереднім вироком, а саме один рік позбавлення волі.

Вирішуючи питання
про речові докази, суд відповідно ст.81 КПК України рахує необхідним передати
їх по приналежності ОСОБА_4.

Керуючись
ст.323,324 КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним та засудити по ч.2 ст.289 КК України до семи років шести місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

6

На підставі ст.81,71,72, КК України кінцеву міру
покарання ОСОБА_2 призначити шляхом часткового складання покарань, у вигляді
восьми років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,
з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити попередню -утримання під вартою.

Строк відбуття
призначеного покарання рахувати з 21 серпня 2006 року.

Речові докази:
передати по приналежності ОСОБА_4.

Стягнути
із ОСОБА_2 користь ВНДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, банк УДК у Вінницькій
області, рахунок 0019, код 24525055, МФО 802015 -258 гривень 92 копійки за проведення
товарознавчої експертизи №353.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької
області протягом 15 діб з часу його проголошення, засудженням в той же строк, з
часу отримання його копії.

головуючий м.ф.боднарук