справа № 1-13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

15 січня 2008 року Гадяцький районний суд Полтавської
області в складі

головуючої
судді Максименко Л.В.

при секретарі Падалка А.А.

з участю прокурора Ходатенка Д.М.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч справу про
обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець м. Лубни Полтавської
області, житель АДРЕСА_1, громадянин
України, не одружений, не працює, утриманців не має, раніше судимий:

1)12.08.1985 року Гадяцьким районним судом за ст. 215-3
ч.2 КК України 1960 року - позбавлення волі на строк 2 роки с використанням ст.
46-1 КК України 1960 року із відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2)
03.12.1985 року Гадяцьким районним судом за ст. 215-3 ч.2 КК України 1960 року
- позбавлення волі на строк 2 роки с використанням ст. 43 КК України 1960 року
із приєднанням 6 місяців позбавлення волі по вироку народного суду Гадяцького
району від 12.08.1985 року, всього до відбуття - 2 роки і 6 місяців

Звільнений: 19.03.1988 року -
відбуття строку покарання;

3)
02.09.1988 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 215-3 ч.2
КК України 1960 року - позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців

Звільнений: 28.01.1991 року -
відбуття строку покарання;

4)
07.06.1991 року Гадяцьким районним судом за ст. 196-1 ч.1 КК України 1960 року
- позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців

Звільнений: 03.10.1992 року -
відбуття строку покарання;

5)
31.05.1994 року Полтавським районним судом за ст. ст. 196-1 ч.1, 215 ч.3, 42 КК
України - позбавлення волі на строк 3 роки із зарахуванням знаходження під
вартою з 20 по 23.02.1993 року з 23 по 26.02.1993 року

Звільнений: 01.06.1996 року -
відбуття строку покарання;

6)
11.09.1998 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. ст. 215-3
ч.2, 140 ч.2, 42, 14 КК України - позбавлення волі на строк 5 років із
конфіскацією ½ майна; Полтавським обласним судом 28.10.1998 року ст. 14
виключена із вироку суду

Звільнений:
12.11.2002 року - відбуття строку покарання;

7)
24.04.2003 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст.ст.
289 ч.2 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки

Звільнений:
08.09.2004 року - умовно-дострокове звільнення, не відбутий строк - 6 місяців
19 днів

8)16.10.2006
року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України - штраф
510 грн.

у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 342 ч.2,
345 ч.2 КК України.

в с т а н о в и в:

27 липня 2007 року близько 18
години громадянин ОСОБА_4, перебуваючи в нетверезому стані, прийшов до
домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, де вчинив
сварку із вказаною громадянкою. Через декілька хвилин за даною адресою приїхав
батько ОСОБА_5 - громадянин ОСОБА_6, який зателефонував за тел. «02» до
чергової частини Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області, оскільки
ОСОБА_4 висловлювався нецензурно і відмовлявся йти з подвір'я. На виклик за
вищевказаною адресою близько 19 год. 20 хв. прибули дільничний інспектор
міліції ОСОБА_1 та два члени громадського формування з охорони громадського
порядку «Захист» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Останні залишилися за подвір'ям біля воріт,
а працівник міліції зайшов до подвір'я, де знаходилися ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зі
своєю малолітньою дитиною, а також ОСОБА_4 На пропозицію працівника міліції гр.
ОСОБА_1 припинити сварку і вийти з подвір'я,
ОСОБА_4 відмовив у нецензурній формі. Лише згодом, через кілька хвилин,
він все ж таки погодився вийти з подвір'я,
пересуваючись на милицях в напрямку вхідних воріт подвір'я. Тим часом із
будинку вийшла жінка похилого віку - ОСОБА_7 і почала висловлювати скарги на
дії гр-на ОСОБА_4 працівнику міліції ОСОБА_1. Дільничний інспектор міліції
ОСОБА_1 підійшов до гр. ОСОБА_7, щоб з”ясувати необхідні обставини, на що
ОСОБА_4 повернувся і зі словами «говоріть тільки в моїй присутності» почав
пересуватися в напрямку до ОСОБА_1 і
ОСОБА_7 Дільничний інспектор міліції ОСОБА_1 підійшов до гр. ОСОБА_4 та
знову попрохав його вийти з подвір'я, на що останній, нічого не пояснюючи,
відкинув від себе милиці, вхопився правою рукою за сорочку форменого одягу
працівника міліції нижче коміра, а лівою рукою намагався вдарити по обличчю
ОСОБА_1 Дільничний інспектор міліції перехопив удар своєю правою рукою і
намагався за допомогою фізичної сили вивести
ОСОБА_4 з подвір'я, при цьому останній чинив фізичний опір працівнику
міліції, а саме: наніс чисельні удари по обох руках працівника міліції, хапався
за його руки, обірвав погон праворуч форменого одягу. При цьому працівник
міліції ОСОБА_1 покликав на допомогу членів громадського формування з охорони
громадського порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після чого спільними зусиллями вони
посадили ОСОБА_4 до заднього відсіку
службового автомобіля «УАЗ» Гадяцького РВ УМВС в Полтавській області, але
зачинити дверцята вони не змогли, оскільки
ОСОБА_4 вхопився руками в тому місці, де повинні були зачинятися задні
двері і не міг зігнути зламану ногу. Тоді дільничний інспектор міліції ОСОБА_1 разом
із вищезазначеними членами громадського формування з охорони громадського
порядку, долаючи фізичну протидію ОСОБА_4 спільними зусиллями посадили його на
заднє сидіння службового автомобіля через праві бокові двері та доставили до
чергової частини Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області, де
оперативним черговим Гадяцького РВ майором міліції Гришком В.М. було складено
протокол про адміністративне затримання
ОСОБА_4, проведено медичний огляд та поміщено до кімнати для затриманих
ІТТ Гадяцького РВ УМВС в Полтавській області.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав частково,
пояснив, що дійсно він знаходився на подвір”ї ОСОБА_5, куди прибули працівники
міліції.ОСОБА_1 наполягав, щоб він покинув господарство і підштовхнув його у
спину, від чого не зміг утриматися на милицях і повернувшись, почав падати, при
цьому хапався за форменний одяг та безпосередньо за ОСОБА_1. Не заперечує, що
від вказаних дій у дільничного інспектора могли утворитися тілесні ушкодження.
В задній відсік автомобіля він не міг сісти, так як нога була в гіпсу і не
згиналася, потім він пересів в салон машини.

Потерпілий ОСОБА_1
показав суду, що він, прибувши на виклик до господарства ОСОБА_5, виявив на
подвір”ї в нетверезому стані ОСОБА_4, якому запропонував покинути господарство.
Підсудний почав виходити з подвір”я, але потім повернувся і відкинувши милиці
почав хвататись за форменний одяг, відірвав погон та наніс подряпини на руках.
Потім з допомогою працівників громадського формування „Захист” намагалися
всадити ОСОБА_4 в задній відсік
автомобіля, але він чинив опір, а потім пересадили його в салон та доставили в
Гадяцький райвідділ, де на нього був складений протокол.

Потерпілий ОСОБА_2
показав суду, що він разом з ДІМ ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебуваючи на чергуванні,
прибув до господарства ОСОБА_5, але на подвір”я не заходив. Проте підтвердив,
що ОСОБА_1 взяв ОСОБА_4 рукою ззаду і сказав, щоб ішов в машину, але той не
погодився і почалась тяганина. За вказівкою ОСОБА_1 він разом з ОСОБА_3 виводили
ОСОБА_4 з двору, але той чинив опір, не хотів сідати в черговий автомобіль,
виставляв голову, закладав пальці в двері, але потім перевели його до салону і
доставили в райвідділ.

Потерпілий ОСОБА_3
показав суду, що 27 липня був перший день його чернування в громадській
організації Прибувши до господарства ОСОБА_5, ДІМ ОСОБА_1 попросив ОСОБА_4
вийти з двору, але в цей час пожила
жінка почала скаржитись і підсудний став вимагати, аби розмова
відбувалася в його присутності і відмовився виходити з двору. Потім він
відкинув милиці і почалася тяганина з ОСОБА_1 за петельки. Він бачив, що на
форменному одязі був відірваний гудзик.
Коли почали супроводжувати ОСОБА_4 в черговий автомобіль, почав чинити
протидію, всував пальці в двері, але все ж був доставлений до райвідділу.

Свідок ОСОБА_6
показав суду, що ОСОБА_4 проживав з його
дочкою. 27 липня в них виник скандал і він викликав міліцію. Дільничний
інспектор просив ОСОБА_4 поїхати в райвідділ, але той не хотів, хватав ОСОБА_1
за погони, не хотів сідати в машину, висловлювався нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_5
показала суду, що дійсно вона проживала з ОСОБА_4, після розлучення він приїхав
п”яний, почав погрожувати, нецензурно висловлювався і її батько викликав
міліцію. Дільничний просив ОСОБА_4 їхати додому,але той відмовлявся,
розвернувся і схватив ОСОБА_1 за погони. Також вона бачила на руці дільничного
подряпини. Крім того підтвердила, що ОСОБА_4 відмовлявся їхати в задньому
відсіку, чинив опір, заявляв, що поїде лише в салоні.

Крім вказаних
показів, вина ОСОБА_4 підтверджуєтться зібраними по справі доказами:

-
рапортом працівника міліції ОСОБА_1 від 27.07.07 року про заподіяння
йому тілесних ушкоджень під час виконання ним своїх службових обов'язків (а.с.
18 );

-
протоколом огляду ОСОБА_1 і форменного одягу від 27.07.07 року та
фототаблиця до нього тілесних ушкоджень і пошкоджень форменного одягу,
заподіяних ОСОБА_4 працівнику міліції ОСОБА_1 (а.с. 3-6 );

-
протоколом медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю
працівника міліції ОСОБА_1 від 27.07.07 року,
яким встановлено, що він був тверезим (а.с. 16 );

-
протоколом медичного огляду для встановлення фактів вживання
алкоголю ОСОБА_4 від 27.07.07 року,
згідно якого вказаний громадянин перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.
78 );

- консультативним висновком за
наслідками проведення судово-медичного дослідження (обстеження) № 345 ОСОБА_1,
згідно якого у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді подряпин
верхніх кінцівок, які могли утворитися в час та при обставинах, на які вказує
потерпілий і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили
короткочасного розладу здоров'я.(а.с. 20 );

-
висновком експерта №188, згідно якого у ОСОБА_1 тілесні ушкодження
згідно з висновком судово-медичного дослідження №345 кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження і могли утворитись за обставин і при подіях на які вказує
потерпілий ОСОБА_1 та в результаті самооборони (а.с. 39 );

- даними протоколу відтворення
обстановки та обставин події злочину від 20 серпня 2007 року з ОСОБА_1, який на
місці вказав на обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ( а.с. 49-58)

та іншими матеріалами в їх
сукупності.

Виходячи з
вищенаведених доказів суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 342 ч.2 КК України і кваліфікує його дії як опір
працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових
обов'язків та опір членам громадського формування з охорони громадського
порядку під час виконання ними покладених на них обов'язків щодо охорони
громадського порядку та ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові
правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням
цим працівником службових обов'язків.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує, що вчинені ним злочини відповідно до
ст.12 КК України є злочинами невеликої і
середньої тяжкості та особу підсудного, який щиро розкаявся, по місцю
проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, в результаті ДТП отримав тяжку політравму, в
результаті чого вже тривалий час не може самостійно пересуватися і визнає ці
обставини такими, що пом'якшують покарання. Разом з цим суд враховує, що
ОСОБА_4 раніше був неодноразово судимий, продовжує вчиняти злочини, тому
покарання за вказані ним дії слід призначити у вигляді позбавлення волі. З
урахуванням наявних у справу пом”якшуючих обставин, суд вважає за можливе
встановити іспитовий строк для випробування.

Обставиною, що обтяжує покарання,
суд визнає вчинення злочину в стані сп”яніння.

Керуючись ст.323,
324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 за ч.2 ст.342 КК України до 1
року позбавлення волі, за ч.2 ст.345 КК України
до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити
покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1
рік 6 місяців.

На підставі п.3 ст.76 КК України
зобов'язати повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Речові докази по
справі : сорочку форменного огляду працівника міліції передати ОСОБА_1

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути
подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб через
Гадяцький райсуд.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районого суду
Л.В. Максименко