Справа № 1 -53/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

1 червня
2007 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в
складі: головуючого - судді - І.Д.
КАЛІЄВСЬКОГО

при
секретарі - О.В.
ТАРАСЮНЬ

з участю
прокурора - В.Г.
СОРОКОПУДА

потерпілої
- ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця та жителя с. Молодецьке,
Маньківського району, Черкаської області, громадянина України, українця,
одруженого, не працюючого, освіта середня, не судимого, обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
згідно рішення Дарницького районного суду м. Київ від 13.12.2005р. зобов'язаний
сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання
дочки ОСОБА_2, 1998 р. н. на користь ОСОБА_3 Проте боржник став на шлях
злісного ухилення від сплати аліментів, рішення Дарницького районного суду м.
Київ не виконує, аліменти не сплачує з 23.05.2006 р. по 23.05.2007р., тобто
створив заборгованість по сплаті аліментів за 13 місяців в сумі 1471,55 грн.,
іншої матеріальної допомоги не надає.

Вина підсудного
в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

-
показами підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнає повністю і суду
пояснив, що дійсно згідно рішення Дарницького районного суду м. Київ
зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на
утримання дочки ОСОБА_2, 1998р. н., але аліменти не сплачує, оскільки не має
постійного місця роботи.

Вина
підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами
дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового
процесу було визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під час
судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в
добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи
зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст. 164 КК
України, кваліфікуючою ознакою якого є злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) і вважає, що вина
підсудного в скоєнні даного злочину повністю доведена в суді.

Переходячи
до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного
злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують її відповідальність це
щиросердне каяття в скоєному злочині та визнання ним своєї вини, обставини, що
обтяжують його відповідальність судом не встановлені і рахує за необхідне
обрати йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням до нього ст.
ст. 75, 76 КК України, оскільки на думку суду його можливо виправити та
перевиховати.

Судових витрат
немає.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і
призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України ОСОБА_1, звільнити від відбування покарання з
випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно
до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1, не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк
відраховувати з 01.06.2007 року.

На вирок
може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області
через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.