УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

31 січня 2007 року м.
Запоріжжя

у складі:
головуючого - судді
Гриценко С.І.

суддів Шпоньки В.П., Симонця О.І.

за участю
прокурора Шелудько З.Л.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2006 року

ВСТАНОВИВ

Цим вироком, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, не
працюючого, раніше не судимого, -

засуджено за частиною 2 статті 121
КК України на 7 років
позбавлення волі.

Початок строку
відбування покарання засудженому ОСОБА_1
обчислено з 11 серпня 2006 року.

Питання про речові докази вирішені.

Із засудженого
стягнуто: на користь потерпілої ОСОБА_2 на відшкодування матеріальних збитків від злочину - 380 гривен, моральних збитків від злочину 2000 гривен; на користь НДЕКЦ УМВС України в Запорізькій області
судові витрати 51,98 гривен.

Згідно з
вироком, 13 квітня 2006 року приблизно в
21-00 годину ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 в с. Любицьке
Новомиколаївського району, під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3
під час сварки, що виникла на підставі особистих неприязнених відносин, наніс
останньому удари руками й ногами в область голови та туловища, чим заподіяв
йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, які й стали причиною
смерті потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_2 у дворі
будинку АДРЕСА_2 в с Любицьке.
Крім того потерпілому було завдані легкі тілесні пошкодження.

В апеляції на судове рішення:

засуджений ОСОБА_1 просить, як
слідує зі смислу апеляції, про скасування вироку, оскільки суд справу розглянув
неповно та однобічну, з порушенням закону, вказує на те, що наміру на вбивство
потерпілого в нього не було.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції, вислухавши доповідь судді щодо суті вироку,
основні доводи апеляції: прокурор не підтримав апеляцію і просив залишити
судове рішення без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення, також не
знайшов підстав до застосування статті 69 КК України, засуджений підтримав доводи своєї апеляції, просив
про пом'якшення покарання, апеляційний суд не знаходить підстав до задоволення
апеляції засудженого ОСОБА_1

№
1-104/06 №11- 118/2007 р.

Згідно з
доказами, які є в кримінальній справі і які засновані на фактичних матеріалах
справи, органи досудового слідства і суд першої інстанції у визначеному законом
порядку встановили наявність суспільно небезпечних діянь та винність
засудженого у їх вчинені.

Так, сам ОСОБА_1 як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні
суду першої інстанції пояснював про обставини вчиненого ним злочину. Так, під
час дачі ним пояснень на досудовому слідстві, він зазначив: «В ходе ссоры я стал наносить ОСОБА_3 удары руками в область головы и туловища... ОСОБА_3 упал на пол, но я продолжал избивать,
нанося удары руками и ногами в область головы и туловища...» /а.с. 84, 146, 185
230/.

Такі показання
засудженого підтвердили на досудовому і в судовому слідстві свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5 /а.с.
100,107,231-232/

Згідно висновку
судово-медичної експертизи від 20.04.2006
р. «смерть ОСОБА_3 наступила от закрытой
тупой травмы живота сопровождавшейся
разрывом брыжейки тонкого кишечника массивным внутриполостным кровотечением в
брюшную полость , что подтверждается обнаружением кровоподтека области правой
половины живота в средней его части с кровоизлиянием в мягкие ткани, разрыва
брижейки тонкого кишечника в 82 см от перехода 12-ти перстной кишки в тощую
кишку, крови брюшной полости объемом 1380 мл, неразмерного кровенаполнения
внутренних органов с преимущественным их малокровием, шунтирования кровотока в
почках, полосчатых кровоизлияний под эндокардом левого желудочка сердца»,
/а.с.34/.

Таким чином, фактичні обставини свідчать, що ОСОБА_1 умисно в ході
сварки з ОСОБА_3, наніс останньому удари руками й ногами в область голови та туловища, заподіявши при
цьому йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, які знаходяться в
прямому причинному зв'язку зі смертю потерпілого. Тому, дії засудженого
правильно кваліфіковано за частиною 2
статті 121 КК
України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином,
підстави до скасування чи зміни вироку у зв'язку з доводами наведеними в
апеляції, відсутні.

Керуючись
статями 362, 365,366,373
КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення. Вирок Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від 11
серпня 2006 року у
відношенні ОСОБА_1
залишити без змін.

судді

Грищенко С.І.. Шпонька В.П. Симонець О.І.