Провадження № 1-кп/200/585/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000511, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з освітою 8 класів, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №38 по вул.Звенигородській у м.Дніпропетровську, зустрів малознайому ОСОБА_4 , яку раніше знав лише в обличчя, й запросив її до місця свого мешкання для спілкування.

06 лютого 2015 року приблизно о 22 годині, перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підійшов до неї та почав наносити їй численні удари кулаками по обличчю, животу та ногах, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеня, геморагічного забою, лівої скроневої долі, субдуральної гематоми в області лівої потиличної долі, численних синців повік обох очей, спинки та кінчику носу, лобно - скроневій області праворуч та ліворуч з переходом в виличні, щічній та нижньощелепні ділянки праворуч та ліворуч, під червоною каймою нижньої губи по середині, в перед вушні та завушні області ліворуч, в тім`яній області праворуч, крововиливів склери обох очей, крововиливу слизової оболонки нижньої губи з переходом на щічну ділянку ліворуч, садна над червоною каймою верхньої губи, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.
07 серпня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, оскільки обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному правопорушенні, відшкодував завдану шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття основного покарання з випробувальним терміном на 2 (два) роки, та з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті. Також ним повністю відшкодовано завдану шкоду.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з потерпілою він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, та просила суд затвердили укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Їй цілком зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим вона заключила добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення.

Вислухавши обвинуваченого, потерпілу й прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, що виразилось в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами та матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися, в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше в силу ст.89 КК України є не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 07 серпня 2015 року угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України -

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_5 - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1