АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/749/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/11/15 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, освіта середня технічна, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 16.10.2000 року Московським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.140 КК України ст.45 умовно строком 1 рік, штраф 680 грн., 13 лютого 2002 року Фрунзенським райсудом м.Харкова за ст.ст.141 ч.2, 142 ч.2, 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, Постановою Жовтневого райсуду м.Харкова від 27.10.2004 року згідно ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання 2 роки 2 місяці 13 днів обмеження волі, був звільнений з Балаклійської виправної колонії постановою Балаклійського райсуду від 1 квітня 2005 року ст. 81 КК України УДО на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 18 днів; 06.08.2009 року Московським райсудом м.Харкова за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 296 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; переглядом вироку Апеляційним судом Харківської області вирок в частині засудження за ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 185 КК України скасовано на підставі ст. 49 КК України, справу в цій частині закрито, виключено з вироку застосування ч.1 ст. 70 КК України, призначено 5 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 13.02.2002 року, призначено остаточний строк покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 04.01.2013 року; засуджений вироком Київського районного суду міста Харкова від 04.11.2013 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 70 КК України до 3 років обмеження волі, з 17.01.2014 року відбуває покарання за вироком Київського райсуду м.Харкова від 04.11.2013 року у Хролівському виправному центрі № 140,-

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно вироку, 28.11.2013 року приблизно о 12.00 годин, ОСОБА_7 маючи намір на незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу для власного споживання без мети збуту, придбав у невстановленої досудовим слідством особи за 320.00 грн. 4 мл. опію в шприці об`ємом 10 мл., після чого зайшов у під`їзд будинку по вул.М.Батицького м.Харкова, де вибрав 2 мл. опію в шприц об`ємом 5 мл. і вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції в ліву руку, після чого використаний шприц із залишками опію та частину, яка залишилася в 10 мл. шприці об`ємом 2 мл. став незаконно зберігати при собі з метою особистого вживання без мети збуту.

28.11.2013 року ОСОБА_7 , приблизно о 15.50 годин був зупинений співробітниками міліції на вул. Маршала Батицького м.Харкова, які у Московському РВ ХМУ УМВС України вилучили у нього в присутності понятих медичний шприц об`ємом 10 мл., з речовиною, темно коричневого кольору яка, згідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2081 від 04.12.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину склала 0,1097 грам, та шприц об`ємом 5 мл. із залишками речовини в складі якої згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2081 від 04.12.2013 року виявлені опійні алкалоїди (морфін, кодеїн) та моноацетилморфін, маса якого не визначена в зв`язку з незначною кількістю, яку ОСОБА_7 незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на те, що суддя суду першої інстанції не надала можливості заявити клопотання про надання йому кваліфікованої юридичної допомоги, у зв`язку із чим було порушено його право на захист, що відповідно до вимог КПК України є підставою для скасування вироку суду. Крім того, вказує, що суд, признаючи покарання, недостатньо врахував характеристики з місця проживання, обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, повне визнання вини, та призначив суворе покарання.

До початку апеляційного розгляду від прокурора, який приймав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, надійшла відмова від поданої апеляційної скарги, у зв`язку з чим, її доводи не є предметом розгляду в суді.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене йому покарання, його захисника-адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала позицію свого підзахисного, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтується на доказах, досліджених судом, яким надана належна оцінка.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Обґрунтованість засудження і кваліфікація скоєного обвинуваченим не оспорюється.

Доводи обвинуваченого щодо порушення його права на захист, оскільки суддя суду першої інстанції не надала можливості заявити клопотання про надання йому кваліфікованої юридичної допомоги, необґрунтовані та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні 03 червня 2014 року головуючим суддею були роз`яснені права обвинуваченому ОСОБА_7 , в тому числі, право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату, що зафіксовано у журналі судового засідання від 03.06.2014 року та на технічному носії інформації CD диску з фонограмою запису судового засідання від 03.06.2014 року. (а.с.52, 54)

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи зі змісту ч.2 ст. 50 КК України покарання не має на меті тільки кару.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, з урахуванням характеру і тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду та знизити строк покарання обвинуваченому, призначеного за сукупністю вироків на підставі ст. 71, 72 КК України, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_7 , який перебуває під диспансерним наглядом з 1997 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція, безсимптомне носійство, що підтверджується довідкою, наданою головним лікарем Комунального закладу охорони здоров`я Обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2014 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2013 року і остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання ухвали.

Головуючий -

Судді: