Справа № 146/730/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. смт. Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
5 червня 2015 року ОСОБА_2 подав до суду дану скаргу, в якій просить зобов`язати орган досудового розслідування Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву від 12 травня 2015 року про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також зобов`язати орган досудового розслідування Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області розпочати досудове розслідування за його заявою про вчинення кримінального правопорушення за вчинення дій, які містять ознаки складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України та повідомити письмово у встановленому законом порядку і строк про початок та закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Дану скаргу ОСОБА_2 мотивував наступним.

12 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області із письмовою заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння вказаною особою його паспортом громадянина України.

Заяву ОСОБА_2 обґрунтував тим, що з серпня 2014 року він перебував у трудових відносинах із ПП ОСОБА_3 та працював продавцем роздрібних товарів у належному йому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 .

5 травня 2015 року, перебуваючи на робочому місці у вказаному магазині, до скаржника звернувся роботодавець ОСОБА_3 із вимогою надати йому паспорт громадянина України під приводом подання його до управління Пенсійного фонду України у Ямпільському районі, що ОСОБА_2 і зробив, надавши паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25.06.2014 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Заволодівши шляхом обману вказаним документом, ОСОБА_3 повідомив, що поверне паспорт тільки у разі здійснення ОСОБА_2 повного відшкодування недостачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 31700 гривень, яку скаржник вважає надуманою самим ОСОБА_3 та нічим не підтвердженою.

До даного часу ОСОБА_3 паспорт скаржника не повернуто, що перешкоджає останньому зайняттю підприємницькою діяльністю, укладенню цивільно-правових угод, вільного пересування по території України та вчинення інших дій, гарантованих Конституцією України.

Скаржник ОСОБА_2 зазначає, що в своєму поясненні сам ОСОБА_3 зазначив, що паспорт громадянина України ОСОБА_2 він отримав для проведення процедури звільнення останнього з роботи, після чого одразу ж мав його повернути, чим визнав факт перебування у нього паспорта скаржника.

Надуману вимогу ОСОБА_3 про потребу паспорта для проведення процедури звільнення з роботи ОСОБА_2 останній вважає незаконною та законодавчо необґрунтованою, оскільки ст.. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.. 116 КЗпП України (в день звільнення).. копію наказу про звільнення з роботи, а також довідку про роботу та заробітну плату (ст.. 49 КЗпП України). Серед зазначених документів відсутні будь-які відомості про необхідність видачі роботодавцем працівнику його паспорта при звільненні, пред`явлення якого необхідно лише при оформленні на роботу.

Відповідно до п.23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року за № 2503-ХІІ, забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, забороняється взяття паспорта у заставу. Посадові органи та громадяни, винні в порушенні вимог цього Положення, притягаються до відповідальності згідно із законодавством України.

Посилаючись на ч.1 ст. 214 КПК України, скаржник зазначає, що його не було належним чином повідомлено про результати розгляду його заяви, а саме те, чи внесено органом досудового розслідування Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області відповідні відомості до ЄРДР. 3 червня 2015 року він особисто звернувся до вказаного райвідділу міліції із вимогою про надання йому результатів розгляду заяви і 3 червня 2015 року він отримав висновок про результати розгляду його звернення від 26 травня 2015 року, в якому зазначено, що розгляд його заяви припинено. Того ж дня ОСОБА_2 надано повідомлення начальника Томашпільського РВ УМВС від 28 травня 2015 року за № 3300 про те, що перевірку по його заяві завершено у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали за обставин, наведених у ній, попросили скаргу задовольнити.

Уповноважений працівник Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, який приймав рішення по заяві ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного наступного.

Відповідно частин 1-4 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що 26 травня 2015 року ДІМ СДІМ Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_5 винесено висновок про результати звернення гр.. ОСОБА_2 , який погоджено начальником СДІМ Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 . З даного висновку вбачається, що ДІМ ОСОБА_5 здійснив перевірку ЖЄО № 876 від 12 травня 2015 року та у відповідності ст.. 40 Конституції України, ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян», наказу МВС України від 10.10.2004 року № 1177 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України» вважав би розгляд повідомлення ОСОБА_2 припинити.

28 травня 2015 року начальником Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області підполковником міліції ОСОБА_7 . ОСОБА_2 надіслано листа, яким останнього повідомлено, що співробітниками Томашпільського райвідділу міліції здійснено ретельну перевірку звернення від 12 травня 2015 року по факту заволодіння паспортом громадянина України на його ім`я. Дане звернення відповідним чином зареєстроване в журналі єдиного обліку за № 876 та розглянуто працівниками підрозділу.

26 травня 2015 року перевірку по даному зверненню у відповідності ст.. 40 Конституції України, ст.. 15 Закону України «Про звернення громадян», наказу МВС України від 10 жовтня 2004 року № 1177 «Про затвердження Положення про порядок зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України» завершено у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що ДІМ СДІМ Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 виніс висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_2 , яким розгляд повідомлення ОСОБА_2 вважав би припини, однак не зазначив жодної підстави припинення розгляду, крім того, підстав для припинення вказаного повідомлення не зазначив і в мотивувальній частині висновку про результати розгляду звернення, не навів жодних достатніх підстав для цього, тобто висновок ДІМ ОСОБА_5 є не обґрунтованим, повно і всебічно не вмотивованим, обставини справи не досліджені в повному обсязі, відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, ДІМ ОСОБА_5 не вніс відомості, вказані ОСОБА_2 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань обґрунтованою, яка підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376 КПК України -,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати орган досудового розслідування Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву від 12 травня 2015 року про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:ОСОБА_1