Справа № 466/3141/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/612/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 16 червня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта,-
встановила:
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, повернуто прокурору.
Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 16.06.2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що слідчим при складанні та прокурором при затвердженні обвинувального акту у повному обсязі було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки вказаний обвинувальний акт, на думку апелянта, містить саме ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Апелянт зазначає, що кваліфікацію дій викладено вірно із додержанням норм КПК України, адже йдеться, як вказує апелянт, про вчинення злочину, кваліфікованого в редакції КК України від 05.02.2001 року. Також, апелянт вважає, що слідчим та прокурором вжито вичерпних заходів до виконання вимог ст. 291, 293 КПК України, зокрема було скеровано повістку про виклик ОСОБА_9 на 27.04.2015 року для вручення ОСОБА_9 обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак, ОСОБА_9 ухилився від явки, будучи належним чином повідомленим, про поважні причини неприбуття, передбачені ст. 138 КПК України, не повідомив. Проведено, як зазначає апелянт, вихід за адресою проживання ОСОБА_9 згідно рапорту слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 24.04.2015 року, дверей ніхто не відчинив. Відтак, обвинувальний акт з додатками до нього, відповідно до норм ч.4 ст.291 КПК України, 27.04.2015 року скеровано шляхом поштового зв`язку разом з описом на адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_9 . Апелянт вважає, що підозрюваному забезпечено належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які речові докази та документи розслідування, однак, станом на 15.04.2015 року, підозрюваний ОСОБА_9 не ознайомився із матеріалами кримінального провадження. Апелянт вважає, що підозрюваним ОСОБА_9 допущено зволікання при ознайомленні з матеріалами, чим порушуються вимоги ст.28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки. З метою повного та всебічного закінчення досудового розслідування, виконання вимог ст. 291 КПКУкраїни, слідчим за погодженням з прокурором у даному кримінальному провадженні слідчому судді Шевченківського районного суду м. Львова скеровано клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, 20.04.2015 року отримано ухвалу про встановлення строку для ознайомлення підозрюваного ОСОБА_9 із матеріалами досудового розслідування, однак ОСОБА_9 такі вимоги проігнорував. Також, апелянт зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу судом не визначено впродовж якого терміну прокурору слід виправити допущені, на думку суду, недоліки.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечили подану апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим устатті 291 цього Кодексу.
Керуючись положеннями п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
З огляду матеріалів кримінального провадження встановлена відсутність розписки обвинуваченого ОСОБА_9 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Наявність в матеріалах кримінального провадження квитанції про скерування поштою копії обвинувального акта на адресу обвинуваченого ОСОБА_9 та рапорту за результатами виходу на місце проживання обвинуваченого слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_10 є недостатнім для того, щоб вважати врученими копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_9 у час намагання вручити йому обвинувальний акт, що зазначений в апеляційній скарзі прокурора, перебував на стаціонарному лікуванні з 20.04.2015 року по 30.04.2015 року, що підтверджується наданою захисником медичною випискою з історії хвороби.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, вважає прийняте рішення обґрунтованим. Суд першої інстанції, постановивши ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, правильно покликався на недоліки, допущенні при його складанні.

Доводи апеляційної скарги про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, не відповідають дійсності та є помилковими.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Ухвала суду першої інстанції є законною й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 16 червня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта - залишити без змін.
Головуючий:
Судді: