Дата документу Справа № 242/4042/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 242/4042/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/677/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 263 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 13 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рибалівка Токмацького району Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, який працює монтером на Донецькій залізниці, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід особисте зобов`язання.

Згідно вироку на початку листопада 2014 року, приблизно о 20-00 годині, обвинувачений ОСОБА_7 разом зі своїм вітчимом ОСОБА_9 приїхали на 49-й км обслуговування залізниці Донецькою дистанцією у с. Цукурине Донецької області з метою перевірки справності залізничних шляхів на вказаному відрізку. Під час здійснення зазначеної перевірки ОСОБА_7 неподалік залізничних шляхів на землі знайшов речовий мішок з патронами та не ставлячи до відома про це ОСОБА_9 , взяв їх собою, тим самим незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси, які є гвинтівковими патронами калібру 7,62x54 мм, промислового виробництва в кількості триста двадцять шість патронів.

Цього ж дня, ОСОБА_7 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу перевіз вказані бойові припас на легковому автомобілі свого вітчима ОСОБА_9 до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 , де у господарській будівлі незаконно, без передбаченого законом дозволу умисно зберігав до 01.12.2014 року.

За змістом апеляційної скарги обвинувачений, не заперечуючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вирок змінити у зв`язку з його суворістю і невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого,призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, з передачею на поруки колективу ПДК-3 Донецької залізниці.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого і захисника - адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності і обґрунтованості вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного у вироку злочину, а також кваліфікація його дій в апеляційній справі не оспорюються, а тому, з врахуванням ст. 404 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

.

Згідно вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, суд послався на характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, щире каяття обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує покарання, задовільну характеристику з місця проживання, відсутність на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра.

Між тим, суд в порушення вимог ст. 65 КК України не повній мірі врахував відсутність тяжких наслідків, завданих злочином, а також ту обставину, що ОСОБА_7 раніше не судимий. З урахуванням чого, колегія суддів вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, тривалістю 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

У відповідності до положень ст.47 КК України, від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу підприємства, установи чи організації може бути звільнено особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, його звільнення від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу ПДК-3 Донецької залізниці не є можливим.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 13 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті цей вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий
Судді: