Справа № 477/3134/14-к
Провадження № 1-кп/477/46/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мєлєкєдурі Озургетського району, Грузія, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
10 вересня 2014 року, приблизно о 12.50 год. ОСОБА_3 , маючи намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, знаходячись біля дитячого майданчика «Казка» в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області, незаконно збув ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 180грн., особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 2,499гр., який, згідно висновку експерта від 25 вересня 2014 року № 1900, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів канабісу, маса (в перерахунку на висушену речовину) становить 2,299гр.
Крім того, 29 жовтня 2014 року, приблизно о 12.00год. ОСОБА_3 , діючи повторно, маючи намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, знаходячись на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 180 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 2,331гр., який, згідно висновку експерта від 29 жовтня 2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого ( в перерахунку на висушену речовину) становить 2,331гр.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що двічі за грошову винагороду збував наглядно знайомому чоловікові наркотичний засіб канабіс, який придбавав у іншого свого знайомого, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.
За згодою обвинуваченого, прокурора та захисника судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, перебуває під наглядом у Миколаївському обласному центрі профілактики та лікування хворих на СНІД.
Обставин, які обтяжують покарання, під час розгляду справи не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнається повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням ступеню тяжкості та обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого, а також сукупності обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, який у вчиненому розкаявся, сприяв розкриттю злочину, враховуючи стан його здоров`я, суд вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням ч.1, 2 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 307 КК України, без застосування обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі: дві купюри номіналом 20грн. ПА 4030157, ПБ 4428235 підлягають конфіскації на користь держави.
На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з не призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, підлягає скасуванню арешт, накладений на майно ОСОБА_3 , у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2014року.
На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки таких даних суду під час судового розгляду не надано, витрати на проведення експертиз стягненню не підлягають.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який продовжено ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року. Оскільки ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 не зменшились, суд вважає за необхідне продовжити дію зазначеного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, без конфіскації майна.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.
Речові докази по справі: купюри номіналом 20грн.: ПА 4030157, ПБ 4428235 - конфіскувати на користь держави.
Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_3 , у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2014року.
Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_3 та продовжений ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1