АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2402/13-к Номер провадження 11-кп/786/343/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 9000369 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 подану в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2013 залишено без задоволення.

Таке рішення суд мотивував тим, що лист начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 2164/2 від 03.09.2014, про те, що час настання смерті ОСОБА_9 не відповідає характеру трупних змін, що наведені у висновку експерта, та лист начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 2392/2 від 01.10.2014 про те, що з урахуванням вихідних даних, які були використані експертом, а саме температура навколишнього середовища та ректальна температура тіла, давність настання смерті становить 3-4 години, не являються належними доказами неправдивості висновку судово-медичної експертизи № 076 від 23.06.2013, оскільки даний умовивід зроблений на основі обмеженої інформації, без врахування специфіки конкретного провадження, обстановки виявлення трупа, а також без проведення необхідних досліджень, що впливає на його достовірність.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити комплексно - судово медичну експертизу для дійсного встановлення часу смерті ОСОБА_9 .. В обґрунтування своїх вимог засуджений, посилається на необ`єктивність та однобічність судового розгляду і вказує на те, що у висновку судово-медичної експертизи № 076 від час смерті ОСОБА_9 зазначений не правильно, що підтверджується листами начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 2164/2 від 03.09.2014 та № 2392/2 від 01.10.2014.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити ухвалу про перегляд кримінального провадження за нововиявленими обставинами. При цьому захисник зазначає, що начальник Головного управління СМЕ після вивчення висновків експерта № 076 та № 076-Д від 26.07.2013 встановив, що смерть ОСОБА_9 могла наступити за 3-4 години перед оглядом трупа, тобто не раніше 22.20 год., а відповідно до вироку від 13.12.2013 ОСОБА_8 засуджений за умисне вбивство ОСОБА_9 , смерть якого наступила приблизно 20 год. у день вбивства. На думку захисника неправильність встановлення часу смерті ОСОБА_9 у висновках експерта № 076 та № 076-Д від 26.07.2013 є суттєвою обставиною, яка може і вплинути на висновки суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги з підстав у них наведених, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.115, ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі (т.3 а.п.242-251).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2014 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2013 року щодо ОСОБА_8 залишено без зміни (т. 4 а.п.109-121).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було відмовлено захиснику ОСОБА_7 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2014 року щодо ОСОБА_8 , оскільки обґрунтування касаційної скарги не містило доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження. Про дане рішення касаційної інстанції повідомив у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Такими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з матеріалів провадження, у своїй заяві засуджений посилається на неправильність висновку експерта № 076 від 26.07.2013, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала приблизно о 20 год. 22.06.2013, а відповідно до листів начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 2164/2 від 03.09.2014, № 2392/2 від 01.10.2014, які він отримав після набрання вироку законної сили смерть ОСОБА_9 могла наступити за 3-4 години перед оглядом трупа, тобто не раніше 22.20 год.. Наявність таких листів начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, на думку засудженого та його захисника, є суттєвою обставиною, яка може вплинути на висновки суду.

Разом з тим додані до заяви: листи начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України № 2164/2 від 03.09.2014, № 2392/2 від 01.10.2014, які надавалися лише на підставі вивчення висновку експерта № 076 та № 076-Д від 26.07.2013 проте, що час настання смерті ОСОБА_9 , який визначив експерт, не відповідає характеру трупних змін, що наведені у висновку експерта № 076 від 26.07.2013, складеного експертом Пирятинського міжрайонного відділення Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , згідно п. 4.16. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які затверджено Наказом № 6 від 17.01.1995 не замінюють висновку експерта і не можуть бути належним та допустимим доказом у даному кримінальному провадженні, як про це правильно зазначив суд першої інстанції.

Більше того з вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 грудня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2014 року видно, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 була встановлена не лише на підставі висновку експерта № 076 від 26.07.2013, з якого видно, що смерть ОСОБА_9 настала можливо о 20 год. 22.06.2013, а й на підставі інших належних допустимих доказів, які узгоджуються між собою, зокрема:

рапорту помічника начальника-оперативного чергового Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області від 22.06.2013, згідно якого від ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_9 , надійшло повідомлення про виявлення нею трупа свого сина з тілесними ушкодженнями о 20 год. 22 хв.;

картки виклику швидкої медичної допомоги за № 3750 від 22.06.2013 згідно якої видно, що прийом виклику від ОСОБА_11 , яка є матір`ю ОСОБА_9 , здійснено о 20.25 год. 22.06.2013.

Сторона захисту, маючи право відповідно до ч. 2 ст. 243 КПК України, самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи ні на досудовому слідстві, ні під час розгляду провадження у суді першої та апеляційної інстанцій цим правом не скористалася.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 подану в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 березня 2015 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2013 - без зміни.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4