Справа 350/392/15-к
Номер провадження 1-кп/350/28/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року смт.Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Обава, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючому АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, судимого 07.12.2009 Франківським районним судом м.Львова за ст.27 ч.5, 185 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м.Ужгород, Закарпатської області, зареєстровану за адресою АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючу в АДРЕСА_2 , громадянку України, українку, освіта загальна, не одружену, на утриманні одна неповнолітня дитина, судиму 14.07.2014 Підгаєцьким районним судом, Тернопільської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки, в пред`явленому обвинуваченні за ст.190 ч.2 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи чужим майном шляхом обману та зловживаючи довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не маючи джерела постійного прибутку, в лютому 2015 року спільно вирішили збагатитись за рахунок чужого майна, шляхом обману та зловживання довірою жителів Рожнятівського району. 11.02.2015 року обвинувачені на автомобілі марки Volkswagen Golf 4 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , направилися в с.Небилів, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Знаходячись по вул.Шевченка, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , направилися до будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_6 . Зайшовши в будинок потерпілої, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошима потерпілої шляхом обману, повідомили потерпілій про те, що вони являються працівниками соціальної служби і нібито принесли їй соціальну допомогу в сумі 600 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 передав потерпілій ОСОБА_6 сувенірні грошові кошти в сумі 1000 грн., купюрами номіналом по 500 грн. та попросив потерпілу ОСОБА_6 повернути різницю. В той час, з метою реалізації спільного злочинного умислу, обвинувачена ОСОБА_5 записала в зошит дані потерпілої, де вказала потерпілій розписатись з метою підтвердження отримання мнимої соціальної допомоги. Будучи введеною в оману, потерпіла ОСОБА_6 добровільно передала обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 400 грн. Отримавши змогу вільно розпоряджатись незаконно отриманими грошовими коштами обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з будинку потерпілої ОСОБА_6 та з місця події скрились. Свої умисними діями обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 400 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України визнали повністю, дали показання про те, що правопорушення вчинили саме при викладених вище обставинах. Просять суворо їх не карати, не допитувати свідків та не досліджувати письмові і речові докази, оскільки повністю погоджуються з висновками досудового розслідування.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, однак направила до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні є послідовними і логічними, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ними змісту обставин злочину, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, при цьому, суд роз`яснив учасникам судового провадження зміст даної статті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами для ОСОБА_4 є повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинученому ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у межах санкції ст.190 ч.2 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 КК України, оскільки вона заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами для ОСОБА_5 є повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинученій ОСОБА_5 є вчинення злочину під час відбування покарання та щодо особи похилого віку.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у межах санкції ст.190 ч.2 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-369, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі - 100/ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний заставу.

Після вступу вироку в законну силу заставу внесену 16.02.2015 року в розмірі 12180 грн. повернути ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді - 1 року 8 місяців позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.71 КК України суд, до покарання призначеного у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за вироком Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2014 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Остаточно призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у виді - 2 років позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді застави замінити на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з 9.20 год. 17 березня 2015 року, зарахувавши обвинуваченій у строк відбуття покарання, термін перебування останньою під вартою згідно ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2015 року.

Після вступу вироку в законну силу заставу внесену 23.02.2015 року в розмірі 12180 грн. повернути ОСОБА_8 .

Речові докази по справі, а саме :

- 400 грн. що знаходяться при матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;
- зошит та дві сувенірні купюри номіналом по 500 грн. - залишити при матеріалах провадження.
Стягнути в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дохід держави 768 грн. за проведення почеркознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :