АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11/774/10/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 307 ч. 2, 309 ч.2 КК України направлено на додаткове розслідування, -
Оскаржуваною постановою суду від 07.11.2014 р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України направлено на додаткове розслідування.
Обґрунтовуючи свій висновок про неправильність досудового слідства, що не може бути усунута у судовому засіданні, суд першої інстанції зазначив, що досудове слідство у справі є неповним зважаючи на те, що під час його проведення обставини, що мають значення для справи, були досліджені поверхнево та однобічно, а частина їх залишилася недослідженою.
Так, органом досудового слідства не було з`ясовано, на підставі яких матеріалів було винесено постанову про проведення в ОСОБА_6 оперативної закупівлі, підсудного не було пред`явлено особисто для впізнання свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незважаючи на наявність такої можливості, не було проведено очні ставки між підсудним та згаданими особами та інші необхідні слідчі дії.
Також суд послався на низку порушень права підсудного ОСОБА_6 на захист, що на його думку мали місце на етапі досудового слідства, і на те, що службова перевірка за заявою підсудного з питань застосування до нього недозволених методів дізнання та досудового слідства була проведена поверхнево, її висновки грунтуються виключно на показаннях працівників міліції, в той час як сам підсудний взагалі не був опитаний.
Зважаючи на те, що така неповнота досудового слідства не могла бути усунута у судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність направлення справи на додаткове розслідування.
В апеляції прокурор, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, вважаючи постанову суду необґрунтованою, просить її скасувати у зв`язку з грубим порушенням кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи.
На підтвердження своїх вимог вказує на те, що обставини, зазначені судом як підстави для повернення справи на додаткове розслідування, могли бути перевірені у межах судового розгляду, а висновки суду про порушення на етапі досудового слідства права підсудного на захист не грунтуються на фактичних обставинах справи. Також посилається на вихід суду за межі вказівок колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у його ухвалі від 27.02.2014 р.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляцію, підсудного та його захисника, які заперечували проти апеляції, перевіривши доводи апеляції, зіставивши їх з наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ст. 281 КПК України (1960 р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом України у п.п. 8, 9 Постанови його Пленуму від 11.02.2005 р. № 2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.
При цьому досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК (1960 р.), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. Разом з тим виклик і допит нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК ( 1960 р.), на підтвердження чи спростування позицій сторін допускаються тільки за клопотанням сторін. При цьому судові доручення суд дає лише з метою перевірки й уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства.
Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про неповноту досудового слідства є обгрунтованим зважаючи на те, що об`єктивна сторона інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, була досліджена слідством поверхово, зокрема не було з`ясовано, на підставі яких матеріалів було винесено постанову про проведення в ОСОБА_6 контрольної закупки, не були перевірені слідчими діями показання підсудного щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Також є обгрунтованим висновок суду про неналежну перевірку заяви підсудного про застосування до нього недозволених методів дізнання та досудового слідства зважаючи на те, що посадові особи, які її проводили, обмежилися опитуванням чотирьох працівників міліції, що брали участь у заходах відносно ОСОБА_6 , при цьому останній навіть не був опитаний, а також не було з`ясовано, на якій підставі він був доставлений до районного відділу міліції 16.08.2012 р. з застосуванням наручників, втім протокол про його затримання був складений лише 17.08.2012 р.
З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги, що суд першої інстанції у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань сторін був позбавлений можливості у належному обсязі усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365-370, 374 КПК України (в редакції 1960 р.) та п.11 Розділу ХI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, відхилити.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України направлено на додаткове розслідування, залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній заставу у розмірі 17.000, 00 грн.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області