№ 1-23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
лютого 2008 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ДЯЧУКА С. І., при секретарі
Бобильової А.В., за участю державного обвинувача -
старшого помічника військового прокурора Дарницького гарнізону капітана юстиції
Бондарука Р.В., підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
потерпілого - ОСОБА_3, у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням
військовослужбовців військової частини А0476 солдат:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біла
Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого,
призваного на військову службу в травні 2007 року Білоцерківським РВК
Київської області, електрика -
акумуляторника відділення енергозабезпечення виробництва військової частини
А0476

та ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с Перегонівка
Обухівського району Київської області,
українця, громадянина
України, з середньо-спеціальною
освітою, не одруженого, не судимого,
призваного на військову службу в травні 2007 року Обухівським РВК
Київської області, старшого майстра
апаратної технічного забезпечення військової частини А0476, -

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.
406 КК України, кожного.

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

10
грудня 2007 року, на початку першої
години ночі, у кімнаті для вмивання
особового складу роти, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 групою осіб, реалізуючи спільний
злочинний умисел, направлений на
демонстрацію своєї удаваної переваги над своїм співслужбовцем, будучи невдоволеним тим, що солдат ОСОБА_3, з яким вони у відносинах підлеглості не
перебували, відмовляється виконувати
їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вказівки з приводу виконання різної
роботи, висуваючи надумані претензії з
цього приводу, завдали побої та
застосували інше насильство до потерпілого,
а саме: ОСОБА_1 - наніс близько чотирьох поштовхів у грудну клітину
потерпілого, після чого, схопивши його лівою рукою за горло, наніс правою рукою близько десяти ударів
кулаком правої руки в грудну клітину та живіт; ОСОБА_2 - декілька разів
штовхнув ОСОБА_3 у грудну клітину, після
чого наніс два удари кулаком правої руки у спину та декілька ударів ногою, взутою у армійський тапочок, по спині та правому боку потерпілого, чим спільними діями завдали потерпілому легкі
тілесні ушкодження у вигляді синців,
саден та локалізованого крововиливу. Того ж дня зранку ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, кожен окремо, явилися до правоохоронних органів із
повинною.

Своїми
діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили вимоги
ст. ст. 11, 16
та 49-50 Статуту внутрішньої служби та
ст. 4 Дисциплінарного Статуту
Збройних Сил України, які зобов'язують
військовослужбовців у відносинах між собою додержуватися правил військової
ввічливості, проявляти взаємну повагу та
не допускати негідних вчинків.

Допитані
у судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не оспорюючи всіх наведених фактичних
обставин вчиненого ними злочину, свою
вину у пред'явленому обвинуваченні визнали повністю і дали покази, які за своїм змістом відповідають викладеним
вище обставинам вчинення злочину, при
цьому пояснивши:

ОСОБА_1
- що 9 грудня 2007 року, після 23 години
він обговорював із ОСОБА_2 поведінку ОСОБА_3,
який, на їх думку, повільно виконував різні вказівки по службі.
Після цього, близько 00 годин 15 хвилин
10 грудня, діючи спільно з ОСОБА_2, розбудили ОСОБА_3 та завели його до кімнати
для умивання особового складу, де, після висловлення останньому претензій, які ОСОБА_3 не сприйняв, будучи обуреним такою поведінкою
потерпілого, він, ОСОБА_1,
завдав потерпілому біля чотирьох поштовхів у грудну клітину, потім,
схопивши його лівою рукою за горло,
наніс правою рукою декілька ударів в грудну клітину та живіт. У той
самий час ОСОБА_2, підтримуючи
його, ОСОБА_1, дії,
зі свого боку з тих же причин завдав ОСОБА_3 біля чотирьох поштовхів
руками в грудну клітину, два удари
кулаком правої руки в спину, а після
цього два удари ногою, взутою у армійський
тапочок, також в спину та по правому
боку;

ОСОБА_2
- що дійсно за вказаних ОСОБА_1 обставин,
за домовленістю із останнім провчити ОСОБА_3, на початку першої години ночі 10 грудня 2007 року, діючи спільно із ОСОБА_1, завдав

2

потерпілому
декілька поштовхів руками в грудну клітину,
два удари кулаком правої руки в спину та два удари ногою, взутою у армійський тапочок, у цю ж частину тіла та по правому боку. При
цьому ОСОБА_1, який діяв з ним
спільно, так само будучи обуреним
відмовою ОСОБА_3 реагувати на їх,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зауваження, завдав потерпілому не
менше чотирьох поштовхів у грудну клітину,
потім, схопив його рукою за горло
та наніс іншою рукою декілька ударів в грудну клітину та живіт.

Крім
того підсудні, кожний окремо, уточнили,
що у відносинах підлеглості з потерпілим вони не перебували.

Крім
особистих показань вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порушенні за наведених вище
обставин статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за
відсутності відносин підлеглості,
підтверджується зібраними по справі іншими доказами стосовно всіх
фактичних обставин справи, і ці фактичні
обставини справи підсудні та інші учасники процесу не оспорюють і підтримують в
повному обсязі.

Враховуючи
те, що підсудні та інші учасники процесу
не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності їх позиції,
суд провів судове слідство у справі із застосуванням правил ч.3 ст.
299 КПК України. Потерпілий ОСОБА_3 цивільний позов по справі не
заявляв.

Військово-лікарською
комісією підсудні визнані за станом здоров'я придатними до військової служби.

Дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожного окремо, які,
будучи військовослужбовцями строкової служби, діючи групою осіб, порушили статутні правила взаємовідносин між
військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, що виявилось у завданні побоїв та іншого
насильства потерпілому ОСОБА_3, якому
були заподіяні легкі тілесні ушкодження,
суд кваліфікує за ч.3 ст. 406 КК України.

Призначаючи
підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання,
суд бере до уваги і визнає обставинами,
які пом'якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину, їх щире
каяття, явку з повинною, а також і те,
що останні активно сприяли розкриттю злочину, осудили свою протиправну поведінку, примирилися з потерпілим і той просив суворо
їх не карати.

Беручи
до уваги вказані обставини, а також
враховуючи дані про особу підсудних, які
раніше ні в чому протизаконному замічені не були, до призову на службу займалися
суспільно-корисною працею, до
кримінальної відповідальності притягаються вперше, а ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків
Чорнобильської катастрофи та під час проходження служби і до неї характеризується
виключно позитивно, бажає після служби
продовжити навчання у технікумі, ОСОБА_2
втратив у 2007 році батька, який важко
хворів, а його одинока матір, яка хворіє,
потребує матеріальної допомоги від дітей, суд знаходить можливим застосувати до обох
підсудних ст. ст.
69, 60 КК України і призначаючи
покарання, перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.
406 КК України, оскільки саме
даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його
виправлення.

Водночас
суд, обираючи розмір обраного до підсудних виду покарання, враховує також і характер

спричиненого ОСОБА_1
насильства, яке супроводжувалося удушенням
потерпілого, що за своєю
шкідливістю для здоров'я потерпілого є більш небезпечним, порівняно із вчиненим насильством з боку
ОСОБА_2. На підставі викладеного і,
керуючись ст. ст.
299, 323, 324 та 332 КПК України, військовий суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

визнати
обох винними у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 406 КК України, за якою із застосуванням ст. 69
та 60 КК України призначити покарання у вигляді :

· ОСОБА_1 - арешту строком натри місяці з утриманням на
гауптвахті;

· ОСОБА_2
- арешту строком на два місяці з утриманням на гауптвахті. Запобіжний захід
засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - нагляд
командування

військової
частини - скасувати і до набрання вироком законної сили утримувати обох на
гауптвахті Центрального управління військової служби правопорядку Збройних Сил
України по місту Києву та Київській області. Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1 рахувати з 21 лютого
2008 року.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 17 лютого 2008 року з
урахуванням строку його затримання (з 10 по 13 грудня 2007 року).

Вирок
може бути оскаржений і на нього може бути внесене подання прокурора в
апеляційному порядку до військового апеляційного суду Центрального регіону
через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженими -
протягом того ж строку з моменту вручення їм копії вироку.