№1-п-1/2007 р.
ПОСТАНОВА про закриття кримінальної
справи внаслідок акту амністії

01 лютого 2007 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі
:

головуючого - судді Забуранного
Р.А.

при секретарі Вороні
Т.П.

за участю прокурора
Байдака 0.0.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в

М.Новомиргороді подання прокурора Новомиргородського району

Кіровоградської області про закриття кримінальної справи

внаслідок
акту амністії, щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
3., Н., К., Українця , громадянина
України, пенсіонера, раніше не судимого, прож.
АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 191,
ч. 1 ст. 3 64,
ч. 1 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання прокурора Норвомиргородського району
Кіровоградської області про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1, у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1
ст. 364 та ч. 1 ст. 212
КК України на підставі Закону України "Про
амністію".

Органами досудового слідства, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинувачується у тому , що працюючи на посаді
начальника Новомиргородського виробничого управління житлово комунального
господарства (далі ВУЖКГ),
яке розташоване в м. Новомиргород, являючись службовою особою суб'єкта підприємницької
діяльності, на яку покладені службові обов'язки, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та

адміністративно-господарських обов'язків, а саме: керівництво

вказаним товариством, управління ним, вирішення всіх питань його

господарсько-фінансової діяльності, укладення договорів,

розпорядження коштами підприємства;
видання наказів і вказівок, обов'язкових для всіх працівників господарства;
забезпечення обліку результатів діяльності господарства, бухгалтерської,
податкової та статистичної звітності в порядку, встановленому законодавством
України; виконання в межах своєї
компетенції вимог чинного законодавства України; забезпечення
організації раціональних обліку та звітності в господарстві; контроль за
виконанням порядку оформлення первинних та
бухгалтерських

документів,
розрахунків і платіжних зобов'язань, організація достовірного бухгалтерського
та податкового обліку; контроль за своєчасністю та повнотою нарахування та
сплати платежів в бюджет і державні цільові фонди, своєчасністю та
достовірністю складання бухгалтерських звітів; підпис документів, що є
підставою для приймання і видачі товарно-матеріальних цінностей та коштів, та
інші; у серпні 2
004 року, зловживаючи своїм службовим становищем, з
корисливих мотивів, надав вказівку підлеглим працівникам свого підприємства
провести демонтаж газових установок для забезпечення газом багатоповерхових
будинків, які належать ВАТ "К". На виконання
даних вказівок було проведено демонтаж газових установок, що розташовані в
ІНФОРМАЦІЯ_2,
якими ОСОБА_1, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів. Заволодівши даними
установками начальник Новомиргородського ВУЖКГ ОСОБА_1, у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, передавши їх невідомим
особам. Такими діями начальника Новомиргородського ВУЖКГ ОСОБА_1, ВАТ "К" заподіяно збитків на загальну 7271,23 грн., тобто скоїв злочин передбачений
ч.2 ст. 191 КК України.

Також, ОСОБА_1,
зловживаючи
своїм службовим становищем,
протягом 25.03.2004-25.03.2005 років давав вказівки
на неперерахування
утриманого з громадян податку з
доходів фізичних осіб, передбаченого Законом
України „Про податок
з доходів фізичних осіб" при
наступних обставинах.

Самостійно вирішуючи, відповідно ОСОБА_17
статуту ВУЖКГ, питання діяльності підприємства, начальник ВУЖКГ ОСОБА_1, протягом 25.03.2004-25.03.2005 років, всупереч вимогам
Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб", умисно давав
вказівки не перераховувати до державного бюджету прибутковий податок при
виплаті заробітної плати готівковими коштами, які отримувалися від громадян за
надані ВУЖКГ послуги та не проводити отримані кошти покасі та рахунках
підприємства. Внаслідок вищевказаних дій з 25.03.2004 року до 25.03.2005 року до державного
бюджету не перераховано 8140 6,24 грн.,

Своїми діями, які виразилися у зловживанні своїм службовим становищем в
супереч інтересам служби, в інтересах ВУЖКГ, що заподіяло тяжкі наслідки, а
саме завдало матеріальних збитків державі на суму 81406,24 грн., начальник ВУЖКГ ОСОБА_1, вчинив злочин, передбачений
ч.1 ст. 3 64 КК України.

Крім цього, начальник ВУЖКГ ОСОБА_1, в порушення ОСОБА_12 ст. 8 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" НОМЕР_1 від 16.07.1997 року "Питання
організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його
власника, або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства
та установчих документів" та ОСОБА_1З
цього Закону, а саме: "Відповідальність за організацію бухгалтерського
обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій
у первинних документах ...несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та
установчих документів" з метою ухилення від сплати податків, в порушення
п.8.1.2, п.8.1,,4. Закону України „Про
податок з доходів
фізичних осіб", 'в
яких

передбачено,
що "податок підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету
під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом.
Якщо оподатковуваний дохід
нараховується, але не виплачується платнику
податку особою, що
його нараховує, то податок, який
підлягає утриманню з
такого нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету
у строки, встановлені законом для
місячного податкового періоду.
Якщо оподатковуваний дохід виплачується у
негрошовій формі чи
готівкою з каси резидента, то
податок сплачується (перераховується) до
бюджету протягом
банківського дня, наступного за днем
такої виплати",
надавав вказівки головному
бухгалтеру ВУЖКГ не
відображати у касових та
бухгалтерських документах фактів
надходження до
підприємства готівкових коштів
за надані ВУЖКГ
послуги та факти видачі заробітної
плати працівникам ВУЖКГ
отриманими готівковими
коштами, таким чином
протягом 25.03.2004-25.03.2005 років,
умисно ухилився від
сплати податків, зборів та
інших обов'язкових
платежів на суму
81406,24 грн., що призвело
до фактичного ненадходження до
бюджетів і державних
цільових фондів коштів у
значних розмірах, таким
чином, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.212 КК України.

Посилаючись на ОСОБА_1ОСОБА_1 г,е Закону України "Про амністію"
від 31.05.2005 року просить суд
закрити провадження по вказаній справі у зв'язку з тим, що ОСОБА_1, на момент вчинення вказаних дій мав
вік більше 55 років та являється
інвалідом другої групи.

Прокурор Байдак 0.0.
в судовому засіданні підтримав подання та просив
його задовольнити.

ОСОБА_1, в судовому засіданні підтвердив свою причетність до вчинення вказаних
дій та просив
суд задовольнити подання.

Заслухавши пояснення прокурора та ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи суд вважає за необхідне задовольнити
подання за такими обставинами.

Частиною 1
статті 44 КК України визначено,
що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у
випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі Закону України
про амністію чи
акту про помилування.

Кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає
закриттю внаслідок акта амністії, якщо він усуває застосування покарання за
вчинене діяння, а також у зв'язку з помилуванням окремих
осіб ( п. 4 ч. 1
ст. б КПК
України).

При наявності обставин, передбачених статтею 6 КПК України суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує
запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а
також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші
речі, нажиті злочинним шляхом ( ч. 1 ст. КПК України).

Статтею 1 Закону України "Про амністію" від 31.05.2005 року передбачено -
звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний
строк та від інших покарань, не пов'язаних з "позбавленням волі, осіб,
засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання, менш
суворе, ніж позбавлення" волі
на

строк
не більше 5 років: г). жінок віком понад 50 років та чоловіків віком понад 55 років; е) . інвалідів першої, другої та третьої
груп.

Враховуючи викладене, те, що санкціями ч. 2 ст. 191,
ч. 1
ст. 3 64, ч. 1 ст. 212
КК України передбачено покарання не більше п'яти років
позбавлення волі, ОСОБА_1, на момент вчинення
вказаних дій мав вік більше 55 років та на даний час
являється інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до огляду МСЕК за
НОМЕР_2
від 06.09.2006 року, сам він проти застосування щодо нього вимог Закону України "Про
амністію" не заперечує , крім того , останніх 10
років амністія щодо нього не застосовувалася, суд вважає
за необхідне звільнити його від відбування покарання внаслідок акту амністії.

На підставі ст. 6
ОСОБА_1 4 , ст. 248 КПК України ,
керуючись ст. 44 КК України, п. е, г ст.-1, 6-10,12,17
Закону України "Про амністію" від 31.05.2005 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 , в скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст, 191, ч. 1
ст. 364, ч. 1
ст. 212 КК України провадженням закрити
внаслідок акту амністії.

Міру запобіжного заходу
щодо ОСОБА_1, скасувати.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області на протязі
7 діб з
дня її винесення.