АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що становить 1 218 000 гривень до 07 березня 2015 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, тимчасово не працюючого, студента КНУ ім. Т.Г. Шевченка, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вказав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Сторона захисту вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та безпідставною, такою, що суперечить вимогам КПК України. Вказує на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Захисник вважає недоведеним існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Також стверджує, що суд не розглянув можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, апелянт посилається на те, що судом не було враховано особисті дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має позитивні характеристики та є студентом, і застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012410 від 31 грудня 2014 року за ч.1 ст.15, ч.4 ст. 190, п.п.6,12. ч.2, ст.115, ч.3 ст. 289 КК України.
07 січня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.
Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_6 вступив в попередню змову з групою осіб, які після вчинення умисного вбивства та незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , автомобілем «Хонда акорд», шляхом обману намагались заволодіти грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 16 400,00 гривень, а також автомобілем марки «Фольксваген таурег», які належать брату загиблого, ОСОБА_10 , за те, що вони нібито володіють інформацією, про місцезнаходження брата, який зник 30 грудня 2014 року за невідомих для потерпілого обставин разом з автомобілем «Хонда акорд», , заздалегідь не маючи намірів повідомляти йому таку інформацію, оскільки 30 грудня 2014 року ОСОБА_10 було ними ж вбито. Однак ОСОБА_6 не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками міліції.
Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, не доведеним до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).
Як вбачається із ухвали слідчого судді вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, що містяться: у показаннях потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , показаннях підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
На думку колегії суддів, посилання захисника на необгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення є необгрунтованими, оскільки із пояснень потерпілого, інших підозрюваних, з яких вбачається, що саме ОСОБА_6 представився особою, яка займається пошуком зниклих людей, та вимагав від брата загиблого грошові кошти за надання інформації на зниклого.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства»зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії»також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, оцінивши всі наявні докази, дійшов правильного висновку щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваногопереховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в ухвалі слідчого судді відсутній виклад відомостей про обставини, які б свідчили про існування ризиків, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.
Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню.
Колегія суддів припускає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_6 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування.
Що стосується ризику переховуватись, то як вбачається із даних про особу, ОСОБА_6 він є мешканцем іншого регіону, та тимчасово проживає в гуртожитку за місцем навчання, рідних та близьких в м. Києві не має, його сім`я проживає у м. Слов`янськ Донецької області, де на даний час проходить антитерористична операція, що створює небезпеку переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування.
Щодо автомобіля марки «Хонда акорд», місце якого на даний час не встановлено, то існує ризик того, що в разі повернення на волю ОСОБА_6 може сприяти знищенню чи пошкодженню даного речового доказу.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Ті обставини, що ОСОБА_6 займається творчістю та нагороджений грамотами, не є безумовною підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 100 мінімальних заробітних плат. Такий розмір застави відповідає тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Підстав вважати його надто великим колегія суддів не вбачає. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя урахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 370, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що становить 1 218 000 гривень до 07 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/174 /2014 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_14
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1