ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-141/08

28 березня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурора - Ведєрнікова Д.Ю.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України,
українця, не працюючого, не одруженого,
освіта середня-спеціальна, раніше судимого 07.11.2005 року Шосткинським
районним судом Сумської області за ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 152 КК України до трьох
років обмеження волі та постановою Конотопського районного суду Сумської
області від 25.12.2006 року умовно достроково звільнений, з не відбутим строком
1 рік 3 місяці 26 днів, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, маючи не зняту та непогашену у
встановленому порядку судимість під час не відбутого строку покарання вчинив
новий умисний злочин при наступних обставинах.

17.10.2007 року,
приблизно о 14.20 год., знаходячись в приміщенні кабінету НОМЕР_1 відділення
Інституту інноваційних технологій по вул. Івана Кудрі, 32 в м. Києві,
скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно,
яке належить ОСОБА_3, а саме мобільний
телефон «Samsung E - 500», вартістю 1738 гривень з сім картою оператора
мобільного зв'язку «Київстар», вартістю 25 гривень з сумою грошей на рахунку 12 гривень, а
всього на загальну суму 1775 гривень, який без нагляду залишила на столі
ОСОБА_3, після чого залишив місце вчинення злочину.

Будучи допитаним у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_2
свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 17.10.2007
року, приблизно о 14.20 год., зайшов до Інституту інноваційних технологій за
адресою вул. Івана Кудрі, 32 в м. Києві з метою пропонувати квитки на
театральні вистави та проходячи по коридору він побачив відчинені двері
кабінету НОМЕР_1 куди зайшов і знаходячись в приміщенні зазначеного кабінету на
столі побачив мобільний телефон який вирішив викрасти, та скориставшись тим, що за ним ніхто не
спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Samsung E -
500» в якому була сім карта оператора мобільного зв'язку «Київстар», після чого залишив місце вчинення злочину. Викрадений телефон він здав в ломбард, а виручені гроші потратив на
власні потреби. Після затримання він за власні кошти викупив телефон з ломбарду
і в подальшому телефон повернув потерпілій. Щиро розкаявся у вчиненому, свої
дії оцінив негативно, зазначив, що вчинив злочин в наслідок скрутного
матеріального становища, оскільки працював і всі гроші віддавав матері, яка не
має можливості працювати, бо хворіє на рак легенів і сестрам віком 17 та 15
років, які навчаються і не мають самостійного заробітку та просив суд не карати
його суворо та не призначати йому покарання пов'язаного з позбавленням волі,
так як у нього на утриманні знаходяться мати і сестри.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного і дійшов до висновку про те, що дії підсудного
за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як
таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного є з'явлення із зізнанням,
його щире каяття у вчиненому та усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є
рецидив злочину.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК
України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої
тяжкості.

Разом з тим, враховуючи обставини, які пом'якшують покарання
відповідно до вимог ст. 66 ч. 1,2 КК України, які зазначені вище, суд враховує
всі обставини справи та особу підсудного ОСОБА_2, який має постійне місце
проживання, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на
утриманні сестер, які навчаються і не мають самостійного доходу, одна з яких є
неповнолітньою та матір яка не працює внаслідок тяжкого захворювання, а саме
раку легенів та інших хвороб, у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення винного можливе без
ізоляції від суспільства, а тому
необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у
вигляді штрафу, але ближче до вищої межі передбаченої санкцією ст. 185 ч. 1 КК
України.

Оскільки, відповідно до вимог ст.72 ч.4 КК України, покарання у вигляді
штрафу, складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються
самостійно, то постанова Конотопського районного суду Сумської області від
25.12.2006 року про умовно дострокове
звільнення ОСОБА_2, з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 26 днів повинна
виконуватись самостійно.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
слід змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши
останнього з під варти в залі суду.

Питання з речовими доказами суд
вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України постанову Конотопського районного
суду Сумської області від 25.12.2006 року про
умовно дострокове звільнення, з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 26
днів виконувати самостійно.

Речові докази:

мобільний телефон «Samsung E - 500», який знаходиться на відповідальному зберіганні у
ОСОБА_3 - залишити їй за належністю, як власнику; договір закладу
майна до ломбарду № 102-1242207 від 17.10.2007 року та заяву ОСОБА_2 - залишити зберігати в матеріалах
справи.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу змінити
з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши останнього з під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань