УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів ОСОБА_10 і ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12,
розглянувши в судовому засіданні 19 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 3 лютого 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2011 року щодо ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 6 червня 2010 року близько 14 години, будучи у стані алкогольного сп'яніння, біля вхідних дверей приміщення гуртожитку Іллічівського Морського рибного порту по АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли під час конфлікту із ОСОБА_7, маючи умисел на позбавлення життя останнього, завдав ОСОБА_7 один удар ножем в ділянку серця. Однак, злочин не довів до кінця, з причин що не залежало від його волі, оскільки потерпілому було надано своєчасну медичну допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2011 року вирок суду першої інстанції в порядку ст. 373 КПК України змінено, виключено з вступної частини вироку відомості про судимість, вказано, що ОСОБА_6 у силу ст. 89 КК України не має судимості. В мотивувальну частину вироку внесено уточнення, зазначено, що покарання призначається судом за ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції. У решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій змінити у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Зазначає, що умислу в ОСОБА_6 на позбавлення життя ОСОБА_7 не було, оскільки засуджений після спричинення ножового поранення намагався надати допомогу потерпілому. Окрім того, судом першої інстанції при призначенні засудженому покарання не було враховано, що він відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_7, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на утриманні має дружину - інваліда другої групи. У зв'язку з цим, вважає, що дії його підзахисного необхідно перекваліфікувати із ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що засуджений та його захисник ОСОБА_8, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, зокрема, в частині кваліфікації дій засудженого за ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України, подали апеляції.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Під час розгляду справи за апеляціями засудженого та його захисника ці вимоги закону Апеляційний суд Одеської області не виконав.

Апеляційний суд, викладені доводи засудженого та його захисника в апеляціях ретельно не перевірив, належним чином не проаналізував, докладної відповіді на них не дав і свого рішення відповідно не мотивував.

Залишаючи апеляції засудженого та його захисника без задоволення, лише послався на ті ж докази про доведеність винуватості засудженого, які були дослідженні у судовому засіданні, достовірність яких оскаржувалась в апеляціях, без їх аналізу й оцінки, не спростувавши викладених у апеляціях доводів.

Наведені порушення колегія суддів вважає такими, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по суті, що є безумовною підставою для скасування ухвали апеляційного суду з направлення справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляційних скарг та, з урахуванням доводів викладених у касаційній скарзі захисника ОСОБА_5 щодо необхідності перекваліфікації дій засудженого, постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2011 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11