Справа № 629/2397/15-к
Номер провадження 1-кс/629/403/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2015 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу судді ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000006 від 10.02.2015 року, -

встановив:
25.04.2015 року старшим слідчим СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000006 внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2015 року, за заявою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 , за фактом умисного невиконання державним виконавцем ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2015 року щодо примусової госпіталізації ОСОБА_6 до протитуберкульозного закладу, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.382 ч.2 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження.

15.06.2015 року суддя ОСОБА_3 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду зі скаргою на рішення старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , посилаючись на те, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2015 року заяву Комунального закладу охорони здоров`я «Обласного протитуберкульозного диспансеру №6» про примусову госпіталізацію ОСОБА_6 до протитуберкульозного закладу задоволено повністю, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусово госпіталізовано на лікування до «Обласно протитуберкульозного диспансеру №1» м.Харкова у закрите відділення для примусового лікування хворих на туберкульоз терміном на 3 місяці. Рішення вступило в законну силу та підлягає негайному виконанню. Копію даного рішення направлено для виконання головному лікарю «Обласного протитуберкульозного диспансеру №6» Лозова Харківської області, начальнику Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, начальнику ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області. 06.02.2015 року суддею ОСОБА_3 на адресу Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області направлено повідомлення, яким останній просить вирішити питання про бездіяльність старшого виконавця ОСОБА_5 , оскільки в його діях вбачаються ознаки злочинів передбачених ст.ст.367,382 КК України. 11.06.2015 року на адресу судді ОСОБА_3 від старшого слідчого СВ Лозівського МВ капітана міліції ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла постанова про закриття кримінального провадження, яка датована 25 квітня 2015 року, яку він отримав особисто лише 12.06.2015 року. Вважає, що слідчий необґрунтовано, без дослідження всіх обставин справи закрив кримінальне провадження, в зв`язку з цим просить: зобов`язати старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 внести повідомлення головуючого по справі судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 в 06.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за повідомленням головуючого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області за фактом службової недбалості, тобто неналежне виконання службове особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремі юридичних осіб, так як в діях та бездіяльності їх (його) вбачається склад злочину, передбачений ч.1 ст.367 КК України; скасувати постанову старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000006 від 10.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України; відновити досудове розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000006 від 10.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, за фактом умисного невиконання службовими особами рішення суду від 21.01.2015 року, направити його до СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області та вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб; зобов`язати старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України капітана міліції ОСОБА_4 по кримінальною провадженні за №0000006 від 10.02.2015 року вчинити певні дії з виконанням вимог ст.ст.214;217 КПК України.

У судове засідання призначене на 12-30 год. 22.06.2015 року скаржник - суддя ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя вивчивши документи та матеріали справи, якими суддя ОСОБА_3 обґрунтовує доводи скарги, приходить до висновку про відсутність підстав про задоволення скарги виходячи з наступного.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2015 року заява Комунального закладу охорони здоров`я «Обласного протитуберкульозного диспансеру №6» про примусову госпіталізацію ОСОБА_6 до протитуберкульозного закладу задоволена.

За рішенням суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово госпіталізовано на 3 місяці до «Обласного протитуберкульозного диспансеру №1» м.Харкова у закрите відділення для примусового лікування хворих на туберкульоз.

Згідно довідки головного лікаря від 17.02.2015 року КЗОЗ Обласний протитуберкульозний диспансер №1, до відділення №4 диспансеру для проходження примусового лікування 03.02.2015 року був госпіталізований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.01.2015 року рішення суду, яке не набрало законної сили було направлено для негайного виконання до Комунального закладу охорони здоров`я Обласного протитуберкульозного диспансеру №1, Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

02.02.2015 року рішення суду, яке набрало законної сили було повторно направлено для виконання до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласного протитуберкульозного диспансеру №6», Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

З матеріалів справи №629/102/15-ц, що постановою старшого державного виконавця ОСОБА_5 відділу ДВС від 28.01.2015 року (за рішенням суду, яке не набрало законної сили) прийняте рішення про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання про що 05.02.2015 року вх.4333 повідомлено суд.

06.02.2015 року Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області ОСОБА_7 за вих.№1864 скаржник суддя ОСОБА_3 направив повідомлення про те, що в діях і бездіяльності старшого державного виконавця ОСОБА_5 , який відмовив у відкритті виконавчого провадження за вищевказаним рішенням суду, з підстав не зазначення у виконавчому документі заходів примусового виконання, які покладені на органи державної виконавчої служби, вбачається ознаки злочинів передбачених ст.ст.367,382 КК України.

При цьому судом встановлено, що сторони виконавчого провадження, в тому числі і Комунальний заклад охорони здоров`я Обласного протитуберкульозного диспансеру №1 до суду з відповідними заявами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця не звертались.

Відповідно до ст.383 ЦПК України тільки сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, однак такого звернення до суду не надходило, а скаржник не є стороною виконавчого провадження.

10.02.2015 року, за заявою скаржника, прокурором Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 були внесені відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України.

Таким чином, оскільки Лозівською міжрайонною прокуратурою Харківської області були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням судді ОСОБА_3 від 06.02.2015 року, то в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, слід зазначити, що визначення попередньої кваліфікації відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, належить до виключної компетенції слідчого або прокурора, який вносить такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Що стосується оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, то необхідно виходити з наступного.

25.04.2015 року старшим слідчим СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000006 внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2015 року, за заявою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.382 ч.2 КК України, винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю факту умисного невиконання законного рішення суду у старшого державного виконавця ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 (а.с.4-5).

Обґрунтовуючи вказане рішення слідчий зазначив, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на органи державної виконавчої служби покладено виконання виконавчих документів, в тому числі виконавчих листів виданих на підставі рішень судів майнового та не майнового характеру, про що зазначено у відповідних розділах даного закону, серед яких відсутні такі рішення як примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на протидію виникненню і поширенню захворювання на туберкульоз, забезпечення медичної допомоги хворим на туберкульоз, і встановлення прав, обов`язків та відповідальності юридичних і фізичних осіб у сфері протидії захворюванню на туберкульоз визначені Законом України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз».

Згідно частини 5 статті 11 зазначеного закону рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню.

Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду.

Згідно із Законом України №3537-ІV від 15.03.2006 року, частину першу статті 10 Закону України «Про міліцію» було доповнено пунктом 21-1, відповідно до якого міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, до протитуберкульозного закладу.

Нормами діючого законодавства обов`язок виконання рішення суду щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу на державну виконавчу службу не покладено, отже в цьому випадку державний виконавець не може бути суб`єктом злочину передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу (частину 1 статті 367 доповнено пунктом 7 згідно із Законом № 4565-VI від 22.03.2012, який набрав чинності 23.05.2012 року).

Пунктом 2 ч.2 ст.17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду.

З наведеного, можна зробити висновок, що законом врегульовано порядок виконання рішень про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу, про що внесені відповідні зміни і до Закону України «Про міліцію», який доповнений пунктом 21-1 до статті 10, за якою міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, до протитуберкульозного закладу (частину першу статті 10 доповнено пунктом 21-1 згідно із Законом №3537-IV (3537-15) від 15.03.2006).

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Положеннями пункту 25 чистини 1 статті 3 КПК України надано наступне визначення учасників кримінального провадження: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Згідно з ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася з заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України внесення слідчим, прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється на підставі заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджене Наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012р. №69 до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про: прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто з системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що у разі звернення судді з повідомленням про кримінальне правопорушення саме як головуючого у справі, яким відповідно до п.2 ч.1 ст.3 КПК України є професійний суддя, який головує при колегіальному судовому розгляді або здійснює його одноособово, він не набуває статусу заявника у розумінні ст.3 та ст.60 КПК України та не є учасником кримінального провадження.

В той же час, ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним повідомленням про кримінальне правопорушення від 06.02.2015 року саме як головуючий по справі суддя, про що зазначено і у його скарзі, а тому він не має статусу заявника чи потерпілого у кримінальному провадженні та не є його учасником.

В свою чергу, у витягу з ЄРДР №0000006 в якості джерела надходження відомостей про кримінальне правопорушення зазначено «повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб».

Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст.303,304,306,307 КПК України,

ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000006 від 10.02.2015 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 24.06.2015 року в 08-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1