У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого Кармазіна Ю.М.,

суддів Коротких
О.А. і
Школярова В.Ф.

за участю прокурора Сорокіної О.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 19 червня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Черкаської області та касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17
серпня 2006 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської
області від 10 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин Росії, неодноразово судимий,

останній раз 18.10.1999 р. за ст. 101 ч. 1 КК України

на 5 років позбавлення волі, звільнений

згідно постанови суду 16.04.2003 року

умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 2 дні,

засуджений
за ч. 1 ст. 358 КК України на два роки обмеження волі; за ч. 3 ст. 358 КК
України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1. визначено два роки
обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України
до призначеного за цим вироком покарання приєднано частково невідбуту частину
покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_1. визначено два роки
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 96 грн.
39 коп. судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Черкаської області від 10 жовтня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1. засуджено за злочини, які він
вчинив за наступних обставин.

01 травня 2004 року близько 16-ої год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння в салоні автомобіля “ЗАЗ-968” поблизу будинку №
277 по вул. Петровського в м. Черкаси, умисно підробив документ з метою його
подальшого використання, що видається та посвідчується організацією і який
надає права, а саме: технічний паспорт на автомобіль “ЗАЗ-969”, виданий на ім'я
ОСОБА_2., внісши в нього зміни шляхом підчистки і подальшої дописки.

У той же день близько 17-ої год. ОСОБА_1., керуючи
автомобілем “ЗАЗ-968”, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та рухаючись
по вул. Смілянській м. Черкаси, біля будівлі “Аеропорт” був зупинений
співробітниками ДАІ, яким на їх вимогу він пред'явив завідомо підроблений
технічний паспорт на цей автомобіль.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про зміну
судових рішень щодо ОСОБА_1., призначення йому покарання за ч. 3 ст. 358 КК
України у виді одного року обмеження волі. Вказує на неправильне застосування
судом покарання за правилами ст. 70 КК України.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. просить судові
рішення змінити, посилаючись на те, що кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 358 КК
України є зайвою, оскільки охоплюється диспозицією ч. 1 цієї статті. Вказує на
порушення вимог ст. 299 КПК України, його права на захист і бути присутнім при
розгляді справи в апеляційному суді. Вважає, що
призначене покарання є суворим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав
касаційне подання обгрунтованим і просив його задовольнити, а касаційну скаргу
засудженого безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних подання і скарги, колегія суддів вважає, що касаційне подання
прокурора необхідно залишити без задоволення, а касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1. - задовольнити частково з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, суд обгрунтовано визнав ОСОБА_1. винуватим у підробленні документу, що видається та
посвідчується організацією і який надає права, а саме - технічного паспорту на
автомобіль “ЗАЗ-969”, виданого на ім'я ОСОБА_2., з метою його подальшого використання.

Проте, кваліфікуючи дії ОСОБА_1. за ч.
1 і ч. 3 ст. 358 КК України, суд припустився помилки.

Як слідує з диспозиції статті 358 КК України обов'язковим
елементом суб'єктивної сторони цього злочину є мета - використання підробленого
документа його підроблювачем або іншою особою.

Враховуючи викладене, кваліфікація дій
ОСОБА_1. за ч. 3 ст. 358 КК України є зайвою, оскільки охоплюється диспозицією
ч. 1 цієї статті.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1. в
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону підлягає зміні та
виключенню з нього кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 358 КК України.

Така помилка місцевого суду не була
виправлена судом апеляційної інстанції у зв'язку з чим підлягає зміні в цій
частині і ухвала апеляційного суду.

Доводи в касаційній скарзі засудженого
ОСОБА_1. про те, що йому не було роз'яснено процесуальні наслідки розгляду
справи в скороченому порядку є безпідставними.

Суд роз'яснив ОСОБА_1., який в ході судового розгляду не оспорював фактичні
обставини справи і повністю визнав вину, процесуальні наслідки скороченого
розгляду справи згідно ч. 3 ст. 299 КПК України та впевнився в добровільності
та істинності позиції підсудного.

Із протоколу судового засідання видно, що ОСОБА_1. висловився про
недоцільність дослідження доказів, був обізнаним у тому, що в такому разі він
буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку та погодився з таким порядком їх дослідження, що підтверджується його
заявою (а.с. 175).

Про те, що після постановлення вироку ОСОБА_1. ознайомили з матеріалами
справи і протоколом судового засідання свідчить його розписка, а тому
вважаються необгрунтованими доводи засудженого про позбавлення його такого
права (а.с. 199).

Твердження в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1. про позбавлення його
захисника ОСОБА_3. права на ознайомлення з матеріалами справи є безпідставними,
оскільки захисник брав участь при апеляційній перевірці вироку і не був
позбавлений зазначеного права.

Відповідно до ст. 358 КПК України підлягає обов'язковому виклику в
апеляційний суд засуджений, що утримується під вартою, у випадках, коли про це
надійшло його клопотання, якщо в апеляції ставиться питання про погіршення його
становища або суд визнає необхідним провести судове слідство.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1.
такого клопотання не подавав, а вищенаведених підстав для його обов'язкового
виклику в апеляційний суд не було.

Тому доводи в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1. про порушення права
бути присутнім і давати пояснення при розгляді справи в апеляційному суді є
безпідставними.

Інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б
безумовною підставою для скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Черкаської області залишити без
задоволення, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області від 10 жовтня 2006
року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з них кваліфікацію його дій за ч. 3 ст.
358 КК України як зайву.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання,
призначеного судом, тобто на два роки обмеження волі.

Відповідно до установлених ст. 72 КК України правил складання покарань,
виходячи із співвідношення, установленого підпунктом “б” пункту 1) частини 1
цього ж закону, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні
обмеження волі, для складання покарань за сукупністю вироків перевести
покарання у виді обмеження волі строком на два роки на покарання у виді
позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим
вироком приєднати один рік позбавлення волі, невідбутий за попереднім вироком,
і ОСОБА_1. визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два
роки.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін О.А. Коротких В.Ф. Школяров