Справа № 1-кп/463/194/13
В И Р О К

іменем України

31 грудня 2013 року
Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді
Гирич С. В.

при секретарі судових засідань
Попович Х.І.

з участю прокурора
Никеруй А.С.

захисника
ОСОБА_2

обвинуваченого
ОСОБА_3

та потерпілої
ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши кримінальне провадження
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань від 14.05.2013 року за
№0001249 про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця: м.
Львова, громадянина України, українця,
з середньою освітою, не працюючого,
розлученого, на утриманні малолітня
дитина віком 8 років, раніше не
судимого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,- за
вчинення злочину, передбаченого ч.2
ст.186 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5, 14.05.2013 року
приблизно о 17.25 год., перебуваючи по вул.
Івасюка в м. Львів-Винники, маючи умисел
на викрадення чужого майна шляхом
грабежу, відкривши передні двері зі
сторони пасажира в автомобілі марки
«Форд-Фокус» н.з. НОМЕР_2, в якому на той
момент знаходилася потерпіла ОСОБА_4,
відкрито викрав її особисте майно, а
саме: жіночу сумку з шкірзамінника
чорного кольору вартістю 300 грн. в якій
знаходились мобільний телефон «Нокіа
6300», вартістю 900 грн., із сім-картою
вартістю 50грн., на рахунку якої були
гроші в сумі 55грн.; чохол до мобільного
телефону шкіряний червоного кольору
вартістю 50грн.; 5 ключів від замка
квартири, які матеріальної цінності не
представляють; шкіряний футляр для
окулярів чорного кольору, вартістю 200
грн.; паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_4; шкіряне портмоне для
документів червоного кольору, вартістю
150грн.; технічний паспорт на автомобіль
Форд фокус д.н.з. НОМЕР_2; водійське
посвідчення на ім'я ОСОБА_4; страховий
поліс на автомобіль Форд фокус д.н.з.
НОМЕР_2; гроші в сумі 800грн, купюрами по
200грн.; банківська картка Ощадбанку
ОСОБА_4 для отримання пенсії, яка
матеріальної цінності не представляє,
із залишком коштів на якій в розмірі
77,54грн.; шкіряний гаманець фірми
«РЕТЕК» вартістю 1000 грн., в якому
знаходилися кошти в сумі 20 грн. та
візитки, які матеріальної цінності не
представляють, а всього заволодів
майном потерпілої на загальну суму 3525
грн. Таким чином вчинив злочин,
передбачений ч.1 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому
засіданні винність у скоєному злочині
визнав частково, суду показав, що 14.05.2013
року поблизу кінцевої зупинки трамваю
№2 по вул. Личаківській в м. Львові він
зустрівся із хлопцем на ім'я ОСОБА_7,
який запропонував йому придбати у
нього каністру медичного спирту по
ціні 20 грн. за літр. При цьому пояснив,
що за спиртом необхідно з'їздити у м.
Винники. Він зателефонував до свого
знайомого ОСОБА_8, який на автомобілі
ВАЗ 21099 червоного кольору відвіз їх у м.
Винники. На відстані 100 м від заїзду в
госпіталь ветеранів війни, ОСОБА_8
припаркував автомобіль, а вони із
ОСОБА_7 вийшли на вулицю. Назар пояснив,
що треба його почекати 15-20 хв., оскільки
він повинен сходити за спиртом в
госпіталь. Оскільки ОСОБА_7 не було
довший час, він вирішив прогулятися
навколо госпіталю. В цей час проходячи
через стоянку побачив потерпілу, яка
сідала в автомобіль, опустила скло в
дверях та поклала на переднє сидіння
пасажира свою сумочку. Він вирішив
викрасти її, з цією метою підійшов до
автомобіля, присівши відкрив двері зі
сторони пасажира та викрав сумку. Сумку
заховав під олімпійку та став
відходити від автомобіля. Почувши
ззаду крики потерпілої «Віддай
документи!» він став втікати в напрямку
до автомобіля, де знаходився ОСОБА_8
Добігаючи до повороту, до заїзду в
госпіталь, він почув голос ОСОБА_7, який
питав про те, куди він біжить та також
побіг за ним. Прибігши до автомобіля
ОСОБА_8, він сів на місце пасажира
спереду, а ОСОБА_7 на заднє сидіння. Він
крикнув ОСОБА_8, щоб той швидко їхав з
місця події, однак причини цьому не
пояснив. В цей момент шлях вперед
автомобілю їм перегородив інший
автомобіль «джип», з якого вибіг
чоловік. В цей час він привідкрив вікно
автомобіля та віддав цьому чоловіку
сумку. Після цього під час руху їхнього
автомобіля відбулося зіткнення з
автомобілем потерпілої, однак ОСОБА_8
не зупинився, об'їхав автомобіль, який
перекрив їм дорогу і вони поїхали в
напрямку с. Лисиничі. Там ОСОБА_8 вигнав
їх із автомобіля пояснивши, що вони
створили їм проблеми. Ствердив, що
крадіжку сумки скоював сам, інші особи
про неї не знали, і про вчинення цього
злочину з ними не домовлявся. У
скоєному розкаюється.

Крім показів обвинуваченого, його
винуватість у скоєному злочині
доведена наступними доказами.

Заявою потерпілої ОСОБА_4 від 14.05.2013
року, поданої у Личаківський РВ ЛМУ ГУ
МВС України у Львівській області (а.с.8
том 2) про вжиття заходів до невідомої
особи, яка 14.05.2013 року приблизно о 17.25
год. по вул. Івасюка в м. Винники (на
території госпіталю) відкрито
заволоділа її майном: сумкою, в якій
знаходилися її особисті речі, а саме
мобільний телефон «Нокіа 6300» із чохлом,
документи видані на її ім'я, банківська
карта та інше майно, а всього майна на
3600 грн.

Показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що
14.05.2013 року біля 17.25 год. вона
здійснювала посадку у власний
автомобіль марки «Форд Фокус» д.н.з.
НОМЕР_2 поблизу госпіталю по вул.
Івасюка в м. Винники. Поставивши сумку
на сидіння пасажира збоку від водія
вона стала заводити автомобіль та
зауважила, як в цей час відчинилися
передні двері автомобіля з правого
боку через які в салон автомобіля
проник ОСОБА_5, якого на той час не
знала, та викрав з сидіння її сумку.
Одразу після крадіжки вона вибігла на
вулицю із автомобіля та просила
обвинуваченого, який втікав повернути
сумку. Однак обвинувачений продовжував
втікати. ОСОБА_2 деякий час до цієї
особи, яка викрала її сумку приєднався
ще один невідомий і вони бігли разом на
невеликій відстані один від одного. В
цей час охоронець, який стояв
неподалік, на її прохання став на
власному автомобілі переслідувати
обвинуваченого. Крім цього вона також
сіла у свій автомобіль та стала за ними
рухатися у сторону с. Лисиничі. ОСОБА_2
деякий час вона побачила, як охоронець
на власному автомобілі перегородив
дорогу автомобілю ВАЗ 2199 вишневого
кольору та відкривши двері цього
автомобіля, вихопив її сумку. Після
цього автомобіль ВАЗ 2199 став різко
рухатися заднім ходом внаслідок чого
здійснив зіткнення з її автомобілем
пошкодивши його, а потім поїхав з місця
події в сторону с. Лисиничі. Оглянувши
вміст сумки вона виявила відсутність
мобільного телефону та гаманця із
коштами в сумі 20 грн., однак телефон
згодом був знайдений охоронцем та
переданий їй. Після цього вона
викликала працівників міліції.

Показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які
в судовому засіданні показали, що 14.05.2013
року біля 17.25 год. знаходячись
неподалік стоянки біля госпіталю
ветеранів війни по вул. Івасюка в м.
Винники побачили потерпілу, яка бігла
за невідомим хлопцем із сумкою у руках
та просила повернути сумку. Оскільки
ОСОБА_9 був на автомобілі, ОСОБА_10 сів до
нього в автомобіль і вони спільно
розпочали переслідування невідомого,
який спочатку втікав полем, а згодом
сів в автомобіль ВАЗ червоного кольору.
Крім цього свідок ОСОБА_10 вказав про те,
що коли хлопець вибігав із стоянки до
нього приєднався ще якийсь хлопець,
однак щоб між ними відбувалася
передача сумки він не бачив. В
подальшому ОСОБА_9 керуючи автомобілем
об'їхав автомобіль ВАЗ загородивши
йому можливість рухатися прямо, а
свідок ОСОБА_10 вийшов та підійшов до
автомобіля ВАЗ ,у якого було приспущене
переднє бокове вікно зі сторони водія.
В цей час він почув, як хтось в середині
автомобіля став наполягати до іншого
про те, щоб той повернув сумку після
чого він простягнув руку через вікно в
середину салону автомобіля і забрав
сумку потерпілої. В подальшому
автомобіль розпочав рух заднім ходом
та в'їхав в автомобіль потерпілої, яка
на той час під'їжджала на місце події,
після чого рушив різко вперед та поїхав
з місця події. Хто перебував в салоні
автомобіля, і хто йому повернув сумочку
потерпілої показати не зміг.

Показами свідка ОСОБА_11 про те, що 14.05.2013
року біля 17.25 год. він перебував
неподалік парковки біля госпіталю по
вул. Івасюка в м. Винники. Коли він стояв
біля власного автомобіля обернутий
спиною до парковки, почув крики жінки.
Він побачив, що потерпіла кричала до
хлопця, який втікав із сумкою в руках,
та просила повернути сумку, а гроші
забрати собі. Відстань між ними була
біля 70 м. Потім він побачив, як в
напрямку до хлопця став бігти ще один
хлопець, який на його думку наздоганяв
грабіжника. Крім цього він бачив, як
двоє чоловіків на іншому автомобілі
кинулись наздоганяти втікача. Будучи
біля свого автомобіля, він також поїхав
слідом за всіма і бачив, як автомобіль
марки «Шкода» перегородив дорогу
іншому автомобілю ВАЗ 21099, після чого
пасажиру автомобіля марки «Шкода»
кимось із салону автомобіля «ВАЗ» було
передано сумочку. В подальшому цей
автомобіль розпочав різкий рух заднім
ходом в'їхавши в автомобіль потерпілої
після чого скрився з місця події.

Протоколом огляду місця події від
14.05.2013 року (а.с.9-10 том 2) з яких
вбачається, що в процесі огляду
працівниками міліції автомобіля марки
Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2, який
розташований на відстані 450 м від
госпіталю ветеранів війни по вул.
Івасюка в м. Винники було виявлено
різні ушкодження бампера, капоту,
лобового скла та інших передніх частин
автомобіля.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12, суду
показав, що автомобіль ВАЗ 21099,
вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 є його
власністю, який він передав у
користування шваґру ОСОБА_8 Йому
відомо, що зранку 14.05.2013 року, коли він
йшов на роботу, ОСОБА_13 перебував вдома,
також вдома знаходився зазначений
автомобіль. Про обставини вчинення
злочину йому нічого не було відомо, про
них дізнався згодом в ході проведення
слідчих дій від працівників міліції.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показав, що з обвинуваченим добре
знайомий, разом навчалися у
навчальному закладі в період з 2001 по 2004
роки. 14.05.2013 року біля обіду до нього
зателефонував ОСОБА_5, який попросив
завезти його та ще одного хлопця в м.
Винники. Приїхавши на автомобілі ВАЗ
21099 червоного кольору неподалік
госпіталю ветеранів війни, він
припаркував автомобіль на відстані 100 м
від заїзду в госпіталь, а хлопці вийшли
у справах. Вони по дорозі говорили про
якийсь спирт, його це не цікавило, так
як він таксував і хотів підзаробити
грошей. ОСОБА_2 деякий час вони
повернулися біжучи, ОСОБА_5 сів на
переднє сидіння пасажира, а інший
хлопець на заднє сидіння. При цьому
ОСОБА_5 став кричати до нього, щоб він
швидко їхав з місця. В цей час
несподівано йому перегородив дорогу
інший автомобіль «джип». Він перебував
в шоковому стані, налякався. В цей час
ззаду відчув сильний удар іншого
автомобіля, після чого поїхав з місця
події в напрямку с. Лисиничі, де висадив
хлопців.

Таким чином винуватість
обвинуваченого у скоєному є доведена
повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого за ч.2
ст. 186 КК України кваліфіковані не
правильно і їх слід перекваліфікувати
на ч.1 ст. 186 КК України з таких підстав.

Як вбачається із заяви потерпілої від
14.05.2013 року (а.с.8 том 2), звертаючись у
Личаківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області потерпіла
вказувала, що 14.05.2013 року приблизно о 17.25
год. по вул. Івасюка в м. Винники (на
території госпіталю) невідома особа
відкрито заволоділа її майном.

В судовому засіданні потерпіла
ствердила, що бачила, як обвинувачений
відкрив двері її автомобіля, викрав
сумку та став із нею втікати. При цьому
інша особа, яка приєдналася до нього,
перебувала на значній відстані. І
участі у викраденні майна не брала.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також підтвердили, що
інша особа до особи, яка викрала сумку
приєдналася через певний проміжок
часу, і бігла на невеликій відстані від
обвинуваченого. При цьому вони не
підтвердили версію слідства про те, що
ці особи між собою передавали сумку.

Свідок ОСОБА_11 ствердив суду про те, що
йому здалося що інший хлопець
переслідував обвинуваченого.

Сам обвинувачений стверджує, що умисел
на викрадення сумки потерпілої в нього
виник випадково, коли він сам
знаходився на відстані 20 м від машини
потерпілої. Заволодівши сумкою, він
став втікати, оскільки потерпіла його
переслідувала. Але інші особи участі у
заволодінні майном та його утриманні
не брали.

Відповідно до роз'яснень у п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року №10 «Про судову
практику у справах про злочини проти
власності» крадіжку і грабіж потрібно
вважати закінченими з моменту, коли
винна особа вилучила майно і мала
реальну можливість розпоряджатися чи
користуватися ним.

В судовому засіданні встановлено, що
викравши сумку потерпілої, до зустрічі
з іншою особою, обвинувачений мав
реальну можливість розпорядитися цим
майном (заховати, викинути), а отже
даний злочин є скоєним та закінченим
однією особою.

Крім цього, у відповідності до ст.28 КК
України злочин визнається вчиненим за
попередньою змовою групою осіб, якщо
його спільно вчинили декілька осіб (дві
або більше), які заздалегідь, тобто до
початку злочину, домовилися про
спільне його вчинення.

А відповідно до роз'яснень у п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року №10 «Про
судову практику у справах про злочини
проти власності» злочин визначається
вчиненим за попередньою змовою групою
осіб у разі його вчинення декількома
(двома і більше) суб'єктами цього
злочину, які заздалегідь домовилися
про його спільне вчинення. Учасники
вчинення злочину групою осіб діють
узгоджено, зі спільним умислом, і кожен
із них безпосередньо виконує діяння, що
повністю чи частково утворює
об'єктивну сторону складу злочину. При
цьому можливий розподіл функцій, за
якого кожен співучасник виконує певну
роль у вчиненні злочину.

В той же час, органом досудового
розслідування взагалі не наведено
доказів наявності попередньої
домовленості між обвинуваченим та
невідомими особами на вчинення
зазначеного злочину.

За таких обставин суд вважає, що дії
обвинуваченого слід правильно
кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України,
оскільки він 14.05.2013 року приблизно о 17.25
год., перебуваючи по вул. Івасюка в м.
Львів-Винники, маючи умисел на
викрадення чужого майна шляхом
грабежу, відкривши передні двері зі
сторони пасажира в автомобілі марки
«Форд-Фокус» д.н.з. НОМЕР_2, в якому на
той момент знаходилася потерпіла
ОСОБА_4, відкрито викрав її особисте
майно на загальну суму 3525 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому,
судом враховується ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
є щире каяття у скоєному, сприяння
органам слідства у розслідуванні
справи.

Обставин, що обтяжують покарання в
ході судового розгляду не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд
враховує, що він вчинив злочин
середньої тяжкості, в той же час
являється особою молодого віку, раніше
до кримінальної відповідальності не
притягувався, щиро розкаюється у
вчиненому та сприяв органам досудового
розслідування у швидкому розкритті
злочину, характеризується за місцем
проживання позитивно, має на утриманні
малолітню дитину віком 8 років.

А тому враховуючи наведені обставини,
суд приходить до висновку про те, що
його виправлення і перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства, у
зв'язку із чим суд обирає йому
покарання не пов'язане з реальним
позбавленням волі, і на підставі ст.75 КК
України звільняє від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України,
суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК
України.

Обрати покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186 КК
України у виді 2 (двох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_5 від обраного
покарання з випробуванням встановивши
йому іспитовий строк тривалістю 2 (два)
роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтися на реєстрацію в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5
рахувати з часу проголошення вироку.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга в порядку та строки
визначені ст.395 КК України, протягом 30
днів з дня їх проголошення до
апеляційного суду через суд, який
ухвалив рішення.

Суддя:
Гирич С. В.