АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/778/347/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 186 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню освіту, не одружений, непрацюючий, інвалід третьої групи, раніше судимий 28 листопада 2013 року за ст.ст. 190 ч. 2, 304 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Тримається під вартою з 17 жовтня 2014 року.

Згідно вироку 23 вересня 2014 року, приблизно о 15 годині, біля магазину Взуття на вул. Щасливій в м. Запоріжжі, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно відкрито викрав, вирвавши з руки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , 1997 року народження, жіночу сумку, в якій знаходились гроші в сумі 200 гривень, забрав вказану суму грошей, після чого втік з місця злочину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не заперечуючи вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, вважає призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає його особі та є явно несправедливим через його суворість. При цьому вказує, що при призначенні покарання суд не врахував тієї обставини, що ОСОБА_8 є біологічним батьком дитини потерпілої ОСОБА_9 , а отже не врахував: наявність у обвинуваченого малолітньої доньки, поганий стан його здоров`я і наявність ін валідності 3 групи, думку потерпілої про призначення не суворого покарання, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 . Зі змісту апеляції вбачається, що захисник просить вирок змінити покарання пом`якшити за ч. 2 ст. 186 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, та пом`якшити остаточне покарання призначене у відповідності до вимог ст. 71 КК України

Заслухавши доповідача, захисника в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності і обґрунтованості вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане судом за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, підтверджені матеріалами кримінального правопорушення та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і даним про його особу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 69 КК України. за наявності кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення.

Так, визнання вини і щире каяття ОСОБА_8 , відшкодування заподіяної злочином шкоди, той, факт, що ОСОБА_8 є інвалідом дитинства 3 групи, на думку колегії суддів, є обставинами, що пом`якшують покарання, і з урахуванням думки потерпілої про можливість призначення обвинуваченому не суворого покарання, судова колегія доходить до висновку про те, що призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому колегія суддів вважає можливим застосувати ст. 69 КК України, та пом`якшити покарання за ч.2 ст. 186 КК України та відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Застосувати ст. 69 КК України та пом`якшити ОСОБА_8 покарання, призначене за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2013 року та остаточно визначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3