Справа180/330/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.05.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту від 27 січня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 03 січня 2015 року, приблизно о 17.30 годин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де він проживає разом зі своїми батьками, однак спільного майна з ними не має, побачив у залі вищевказаної квартири телевізор марки «ARVIN» СТ 2111GUE, тут же і відразу ж у нього виник умисел на викрадення вищевказаного майна, яке належить його матері ОСОБА_4 .

На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 03 січня 2015 року приблизно о 17.35 годин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , користуючись відсутністю своїх батьків за місцем мешкання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із залу телевізор марки «ARVIN» СТ 2111GUE, вартістю 685 гривень, що належить його матері ОСОБА_4 , який в подальшому реалізував, а виручені від продажу кошти витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 685 гривень.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування, 27 січня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373-376, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 27 січня 2015 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном один рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1