Справа № 691/732/15-к
Провадження № 1-кс/691/92/15
У Х В А Л А

07 липня 2015 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали за скаргою захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

встановив :

24.06.2015 року до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області, надійшли матеріали за скаргою захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій. В обґрунтування поданої скарги, скаржником зазначено, що 14.11.2014 року підзахисному ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в межах кримінального провадження №0000006. Група слідчих та прокурорів по даному кримінальному провадженню, під час прийняття процесуальних рішень та проведення слідчих дій допустили порушення норм кримінально-процесуального права, чим істотно погіршили становище ОСОБА_4 .. Оскільки по провадженню не виконано ряд слідчих дій, для встановлення істини по справі, вимагав у клопотанні від 08.05.2015р. виконати наступні процесуальні дії: долучити до матеріалів справи якісні знімки місця пригоди, оскільки долучені не несуть ніякої інформації; допитати лікарів швидкої допомоги, які забрали з місця пригоди гр. ОСОБА_5 та лікарів Городищенської ЦРЛ, які надавали потерпілому медичну допомогу з метою встановлення чи знаходився останній в нетверезому стані; допитати слідчого СУ УМВС ОСОБА_6 з питання, чому у постанові від 12.02.2014р. вказана неправдива вихідна інформація щодо технічного стану автобуса ОСОБА_5 ; допитати, повторно, потерпілого, слідчого Спірова, інспектора ДАІ ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_4 і понятих з питань щодо даних, які наявні в протоколі огляду місця пригоду, схеми до нього (наявності на правій обочині уламків пластикових частин автомобіля, невнесення даних про знаходження на полосі руху ОСОБА_4 лобового скла від автобуса ОСОБА_5 , щодо осипу склав на дорозі), при необхідності, провести між ними одночасні допити; провести одночасні допити свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з питання знаходження їх на місці ДТП, які пояснили 01.10.2012р. при відтворені обстановки та обставин події, проведеним слідчим ОСОБА_11 , що автобус «Івеко» при зіткнені був на правій обочині дороги, що не відповідає дійсності та спростовується потерпілим ОСОБА_5 та усунути розбіжності; провести експертизу відтінку напису та почерку понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вказані в протоколі огляду місця пригоди, так як вони записані ручкою іншого кольору та іншим почерком, встановити хто і коли дописав, та одночасно допитати понятих, ОСОБА_14 , ОСОБА_8 по факту знаходження вказаних понятих на місці пригоди та участі в огляді та замірах; допитати слідчого ОСОБА_11 з питань викладених у постанові від 12.10.2012р. про призначення експертизи, яка була призначена по неперевіреним та підтасованим даним; детально допитати в якості свідка ОСОБА_15 по відомим йому обставинам ДТП, який безпосередньо повідомив до міліції про дорожньо-транспортну пригоду. Крім вищевикладеного, просив слідчого відповідно до ч.4 ст.40 КПК України детально виконати вказівки прокуратур різних рівнів, які знаходяться в справі, в тім числі прокурора Городищенського району , які належним чином не виконані. Під час розгляду даного клопотання слідчий ухилився від виконання своїх обов`язків, передбачених ст. ст. 91, 92 КПК України, та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що маються всі необхідні докази, а побічні слідчі дії про які йдеться в клопотанні, проводилися раніше. Вважає, що сторона обвинувачення порушила вимоги КПК України щодо обов`язку доказування обставин (ч.1 ст.92, ст.91 КПК України), та не використала всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного. Просив, постанову слідчого від 12.06.2015р. про відмову у задоволені клопотання по кримінальному провадженні №0000006 скасувати, та зобов`язати виконати дії, зазначені у клопотанні №44 від 08.05.2015 року в повному обсязі.

07.07.2014р. до судового засідання з`явилися: скаржник - захисник підозрюваного ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , не з`явилися: прокурор, надав лист про відкладення, вказуючи, що прокурор Городищенського району Черкаської області ОСОБА_16 перебуває у відпустці з 02 по 27 липня 2015р.; перший заступник начальника відділу начальник СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_17 процесуальне рішення якого оскаржено, є належним чином та своєчасно, 02.07.2015р., повідомлений про час і місце судового розгляду, що свідчить інформація наявна у Розносній книзі для місцевої кореспонденції за 2014-2015р.р., 01-25, Додаток 51 до пункту 18.29. Інструкції, причини своєї неявки не повідомив, як і не надходило листів про перенесення слуханням скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, підозрюваного щодо можливості розгляду скарги за даною явкою, та врахувавши положення ч.2 ст.306 КПК України, яка передбачає строки розгляду скарг на рішення слідчого, зміст Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012р. №1640/0/4-12 «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», положення ч.3 ст.306 КПК України, та те, що судовий розгляд неодноразово було перенесено (в т.ч. і за клопотанням сторони обвинувачення), матеріали скарги в провадженні перебувають з 24.06.2015р., вважаю, що розгляд поданої скарги можливо здійснити за відсутності прокурора, слідчого, за наявними матеріалами.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що висловлена у рішенні «Жук проти України» від 11.04.2011року, принцип процесуальної рівності сторін, один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію, за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони, це означає, надання сторонам судового процесу можливості ознайомитися з усіма пред`явленими доказами і зауваженнями та прокоментувати їх, йдеться у п.25, іншими словами, суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто їх право бути присутнім під час судового розгляду не було порушено.

Розглядаючи матеріали скарги, враховую, що особі дії якої оскаржено надано можливість внести свої заперечення (копії матеріалів були отримані своєчасно), а також те, що матеріали кримінального провадження за №0000006 від 03.01.2012р., щодо підозри ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, на час розгляду скарги, не надійшли, що свідчить про невиконання ухвали слідчого судді від 25.06.2015р., та розцінюється як небажання сторони обвинувачення (слідчим, прокурором) заперечувати доводи наведені у скарзі захисника.

У судовому засіданні захисник-адвокат підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 , підозрюваний, подану скаргу на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, підтримали з наведених підстав, просять постанову слідчого від 12.06.2015р. про відмову у задоволені клопотання по кримінальному провадженні №0000006 скасувати, зобов`язати виконати дії, зазначені у клопотанні №44 від 08.05.2015 року в повному обсязі, та на підтвердження надали клопотання: №60, №88 прокурору Городищенського району Черкаської області від 11.02.2015р. (№20), від 12.06.2015р., від 02.07.2015р.; №61 начальнику СУ УМВС в Черкаській області від 21.04.2012р., від 25.02.2013р. (№102), від 16.07.2014р. (№91), від 25.07.2014р. (№115), від 12.06.2015р.; №89 начальнику/слідчому СВ Городищенського РВ УМВС в Черкаській області від 11.02.2015р. (№21), від 02.07.2015р.; прокуратурі Черкаської області від 24.09.2012р., від 19.10.2012р., від 24.12.2012р., від 12.03.2013р. (№104), від 18.03.2014р. (№27), від 19.05.2014р. (№90), від 16.07.2014р. (№91), від 11.11.2014р. (№118), та вказівки по кримінальній справі за №0000006 начальника СУ УМВС України в Черкаській області, начальника відділу прокуратури області, прокурора відділі прокуратури області, прокурора району, що здійснює процесуальне керівництво за досудовим розслідування у яких вказувалося, які слід виконати слідчі та процесуальні дії з метою швидкого та об`єктивного розслідування по справі, а також відповіді по результатах розгляду клопотань.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, додані до скарги, з урахуванням того, що сторона обвинувачення (слідчий, прокурор) до судового розгляду не з`явилися, які не надали витребувані матеріали кримінального провадження №0000006 від 03.01.2012р., приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, як норми прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності керівника слідчого органу є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства ч.1 даної статті.

Згідно ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій, за нормами ч.3 ст.93 КПК України, здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Встановлено, що на досудовому розслідуванні перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені 03.01.2013р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України, за підозрою ОСОБА_4 , у недотриманні Правил дорожнього руху України та заподіяні гр. ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

12.06.2015 року перший заступник начальника відділу начальник слідчого відділення Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області майор міліції ОСОБА_17 , розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_3 з проханням виконати рід слідчих та процесуальних дій, виніс постанову про відмову у його задоволені, вказуючи, що серед заявленого є слідчі дії, які покликані лише затягнути досудове розслідування, а не встановити істину у провадженні, так як обставини, про встановлення яких йдеться не є належними для доказування в даному кримінальному провадженні, та вважає, що допитувати слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , та інших заявлених осіб не має необхідності, так як адвокат не просить дослідити докази, які відносять до розслідуваної події; щодо проведення експертизи відтінку та почерку записів понятих в протоколі огляду місця події, то вона проведене, є відповідний висновок; щодо доручення якісних знімків місця пригоди, то на даний час не збереглися фотознімки в памяті фотоапарату, а також зазнає, що встановлення стану потерпілого ОСОБА_5 на час ДТП на предмет наявності алкоголю в його крові буде проведено процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 ст.223 КК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими та отримання (збирання доказів) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 вказаної вище статті, підставами для проведення слідчої (розшукової) д/ є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Вбачається, що з 2012/2013 року перед слідчими, які розслідували/ють матеріали наведеного вище кримінального провадження, як підозрюваним так і захисником ставилися питання про проведення слідчих (розшукових) процесуальних дій, та які є підтримані прокурорами різних рівнів, із зобов`язанням їх проведення, але на даний час вони виконані не в повному обсязі, в тому числі щодо тих питань, які підняті у клопотанні захисника, але відмовлені слідчим 12.06.2015р..

Отже, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000006 від 03.01.2013р. залишаються недослідженими обставини, які можуть мати істотне значення для його вирішення, зокрема не усунуто розбіжності у показах підозрюваного, потерпілого та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , їх одночасний допит; не вирішено питання про проведення допиту підозрюваного, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 із застосування поліграфу; не допитано в якості свідків працівників УДАІ, які прибули на місце ДТП; не допитано як свідка ОСОБА_15 , який повідомив про ДТП, та інше.

З огляду на викладене, враховуючи рішення Конституційного Суду України щодо неможливості відмови в правосудді (п.1 резолютивної частини рішення від 25.11.1997 №6-зп, п.1 резолютивної частини рішення від 25.11.1997 №9-зп), та рішення КС №19-рп/2011 від 14.12.2011 (справа на оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), відповідно до якого право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, а також повноваження слідчого судді (щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні), вважаю, що доводи скарги поданої скаржником, є такими, що заслуговують на увагу.

Обґрунтування відмови у задоволенні клопотанні захисника, що викладені у постанові слідчого від 12.06.2015р. є некоректними, не обґрунтованими, та з урахуванням того, що на судових розгляд скарги не надані матеріали кримінального провадження, для вивчення, що позбавляє дати більш детальну оцінку, із зазначенням конкретних слідчих дій до виконання, вважаю, що скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 24, 25, 93, 220, 223, 303 307 КПК України, Інформаційним листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012р. №1640/0/4-12 «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», рішенням Конституційного Суду України від 25.11.1997 №6-зп, від 25.11.1997 №9-зп, та рішенням КС №19-рп/2011 від 14.12.2011, рішенням Європейського суду з прав людини «Жук проти України» від 11.04.2011року, ст.309, ч.3 ст.392 КПК України, -

ухвалив :

скаргу захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого від 12.06.2015р. про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у матеріалах кримінального провадження №0000006 від 03.01.2013р. за ч.2 ст.286 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000006 від 03.01.2013р. за ч.2 ст.286 КК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та мають доказове значення, розглянути, повторно, клопотання захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 від 08.05.2015року за №44, щодо проведення слідчих та процесуальних дій, з прийняттям обґрунтованого рішення, а також виконати вказівки прокурорів різних рівнів, які наявні в матеріалах кримінального провадження та є невиконаними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1