А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.09.2014 місто Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання
ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду кримінальне провадження № 11-кп/777/313/14 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2014 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України,
раніше судимого:
вироком Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12 липня 2013 року
за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення
волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6
звільнено від відбування призначеного покарання
з випробуванням із іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано
ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, судимість не знята, не погашена,-

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 12 липня 2013 року та остаточно до відбування щодо ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
Строк відбуття покарання щодо ОСОБА_6 постановлено судом розпочати обчислювати з 12 травня 2014 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 судом залишено попередній тримання під вартою.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 25 квітня 2014 року приблизно об 11-ій годині 30-ій хвилині, знаходячись на вул. Мічуріна в м.Мукачево Закарпатської області, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_7 , таємно викрав з її сумочки, яку остання залишила на лавиці, гаманець вартістю 42 грн. із 951 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 993 грн.
У апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про зміну судового рішення щодо нього, посилаючись на те, що судом, при призначенні покарання, не враховано в достатній мірі пом`якшуючі покарання обставини, у зв`язку з чим щодо нього не призначено покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора про залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи, викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, роз`яснення даного в п.п. 1,3 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Визначаючи ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд виходив з класифікації суспільно-небезпечного діяння, його особистостей й обставин вчинення.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд належним чином з`ясував його поведінку до вчинення кримінального правопорушення, його минуле й призначив покарання необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових правопорушень.
Посилання ОСОБА_6 у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано в достатній мірі пом`якшуючі покарання обставини, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів кримінального провадження, зокрема, судового рішення убачається, що при призначенні покарання щодо останнього судом враховані пом`якшуючі покарання обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.
Саме з урахуванням наведених обставин щодо ОСОБА_6 призначено судом мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією норми матеріального закону за яким його засуджено.
Посилання ОСОБА_6 на необхідність призначення щодо нього покарання на підставі ст. 75 КК України, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки з матеріалів кримінального провадження видно, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2013 року ОСОБА_6 засуджувався за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строки на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено судом від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Новий умисний, корисливий злочин ОСОБА_6 вчинено під час іспитового строку.
Судимість щодо ОСОБА_6 не знята та не погашена в установленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частку покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
За таких обставин підстав для зміни судового рішення щодо ОСОБА_6 апеляційний суд не знаходить.
Інші обставини провадження, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду в суді першої інстанції, і дослідження яких було визнано судом недоцільним,- апеляційним судом не перевіряються

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
постановив :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим,-в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: