Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

за участю прокурора ОСОБА_9,

захисника ОСОБА_1,

засудженої ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 27 січня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами захисника ОСОБА_1 та засудженої ОСОБА_2 на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2013 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, судимого,

останній раз 22 липня 2004 року

вироком Деснянського районного

суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 358,

ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187 КК України

на 7 років позбавлення волі,

звільненого 08 квітня 2011 року

за відбуттям строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянку України, таку, що не має судимостей,

виправдано за ч. 1 ст. 115 КК України за відсутністю в її діянні складу злочину.

24 жовтня 2014 року Апеляційний суд Чернігівської області за апеляцією прокурора вказаний вирок у частині призначення ОСОБА_3 покарання та в частині виправдання ОСОБА_2 скасував і постановив свій вирок, за яким призначив ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці, а також визнав ОСОБА_2 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначив їй за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

У решті вирок місцевого суду залишив без зміни.

Судові рішення щодо ОСОБА_3 в касаційному порядку оскаржуються.

ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за те, що він 06 червня 2011 року, знаходячись у АДРЕСА_1, повторно, таємно викрав мобільного телефону «Nokia 3310» вартістю 137 грн. 03 коп., що належить потерпілому ОСОБА_4

ОСОБА_2 визнано винуватою та засуджено за те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходячись у АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою умисного убивства, завдала ОСОБА_4 ножем по одному удару в область грудної клітини, лівого вуха, плеча лівої руки та спини, спричинивши останньому тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілого.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2, не погоджуючись із вироком апеляційного суду щодо її підзахисної через неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженої, просить його змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_2 на ст. 118 КК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що апеляційний суд, не врахувавши в достатній мірі усіх обставин справи та не встановивши мотиву вчинення ОСОБА_2 злочину, не правильно кваліфікував дії останньої за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки вбивство ОСОБА_4 сталося через перевищення меж необхідної оборони.

Засуджена ОСОБА_2 у касаційній скарзі, не погоджуючись із вироком апеляційного суду щодо неї через неправильне застосування кримінального закону, просить його змінити, перекваліфікувавши її дії з ч. 1 ст. 115 на ст. 118 КК України. Свої вимоги засуджена мотивує тим, що умислу на вбивство потерпілого у неї не було, вона діяла з метою захисту від неправомірних дій ОСОБА_4

Потерпілою ОСОБА_5 подано письмові заперечення на касаційні скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та захисника на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора із запереченнями проти касаційних скарг, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, які містили касаційні скарги та письмове заперечення, колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 за обставин, установлених апеляційним судом, підтверджений дослідженими та викладеними у вироку доказами. Той факт, що ОСОБА_2 умисно завдала ОСОБА_4 удари ножем, від яких потерпілий помер на місці події, підтверджується висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якого смерть останнього настала від колото-різаного ушкодження грудини з ушкодженням серця, гострою крововтратою.

Обставини конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 свідчать про те, що засуджена позбавила життя потерпілого саме на ґрунті особистих неприязних стосунків, які раптово виникли під час сварки. Сама ОСОБА_2 як під час досудового слідства, так і під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, підтвердила той факт, що саме вона нанесла ножем удар ОСОБА_4 в груди.

Доводи касаційних скарг захисника та засудженої про перевищення меж необхідної оборони через спричинення потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_2 є безпідставними та не ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Наведені обставини події злочину вірно оцінені судом, як такі, що не становили реальної загрози для життя або здоров'я засудженої. Діяння потерпілого по відношенню до ОСОБА_2 не утворювали суспільно небезпечного посягання.

Таким чином, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, підстав для їх перекваліфікації на ст. 118 КК України, як про це просять захисник і засуджена у своїх касаційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

При призначенні покарання ОСОБА_2 апеляційний суд, як убачається з мотивувальної частини вироку, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, відсутність обставин, що пом'якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, а також дані про її особу.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 323, 334 КПК України (1960 року).

Перевіркою матеріалів кримінальної справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_1 та засудженої залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8