Справа № 727/9320/14-к
Провадження № 1-кп/727/348/14

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актам щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого таксистом ПП « Браво захід», маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 , 07 червня 2014 року, близько 22 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Део-Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Головній м. Чернівці, яка освітлювалась вуличним електроосвітленням, зі сторони вул. Чкалова в напрямку вул. Комарова, в межах смуги руху, що в його напрямку, на швидкості біля 40 км/год. Наближаючись до перехрестя вул. Головна-Полєтаєва, перед яким в наявності нерегульований пішохідний перехід, який позначений дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2, водій ОСОБА_6 , маючи реальну можливість спостерігати в полі свого зору вказаний перехід, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, будучи засліпленим світлом фар зустрічного, невстановленого слідством автомобіля, не прийняв мір для зупинки керованого транспортного засобу, продовжував рух, при цьому змінив напрямок руху вправо до краю дороги, в результаті чого в межах пішохідного переходу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 1992 р.н., яка перетинала проїзну частину вул. Головної, зліва направо, відносно напрямку руху даного автомобіля.
Внаслідок зазначеного наїзду пішоходу ОСОБА_5 , згідно висновку експерта за № 763 мд від 03.07.2014 р., спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого-скалкового вдавленого перелому лобної кістки, забію головного мозку середнього ступеня, забійних ран: чола, тім`яної ділянки голови справа, підборіддя, лівого колінного суглобу, пара орбітальних гематом справа та зліва.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 2.3 «б», 18.1 та 19.3 "Правил дорожнього руху" України, затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 р. та введених в дію з 01 січня 2002 р. які вимагають від водія: - п. 2.3 "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; - п. 18.1 " Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; - п. 19.3. "У разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 07 червня 2014 року, керуючи автомобілем марки «Део-Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Головній м. Чернівці, зі швидкістю 40 км/год. На зустріч йому рухався бус, який осліпив його, внаслідок чого обвинувачений в межах пішохідного переходу здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_5 , після чого вона впала втративши свідомість. На голові в потерпілої була кров. ОСОБА_6 зупинився попросив викликати швидку допомогу та працівників міліції і сам чекав працівників міліції. Крім того, обвинувачений вказав в судовому засіданні, що витрати на лікування потерпілій він відшкодував в повному обсязі. У скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки це єдиний засіб його існування.
Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що 07 червня 2014 року близько 22 год. вона перетинала перехрестя вул. Головна-Полєтаєва м. Чернівці, на якому її збив автомобіль обвинуваченого і вона втратила свідомість. В подальшому в лікарні їй зашивали рани. Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вона не має, оскільки шкода їй відшкодована.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 , органами досудового розслідування за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою ( т. 1 а.п. 88), на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває ( т.1 а.п. 92-93), позитивно характеризується по місцю проживання ( т.1 а.п. 91), позитивно характеризується по місцю роботи ( т. 2 а.п. 27), на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей ( т. 2 а.п. 28-30).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Таким чином, враховуючи той факт, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпіла претензій матеріально та морального характеру до нього немає, оскільки обвинуваченим відшкодована їй шкода, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без реального відбування покарання і до нього доцільно застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Крім того, враховуючи той факт, що обвинувачений працює водієм - таксистом в ПП « Браво захід», і це є його основний дохід, а також те, що у нього на утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, суд вважає, за доцільне не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами на певний строк.
Цивільний позов старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_7 в інтересах держави в особі Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» - необхідно задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» кошти, витрачені на лікування ОСОБА_5 у сумі 6867,87 грн., оскільки вина ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення стосовно потерпілої ОСОБА_5 доведена повністю, а також зазначена сума підтверджена вказаною установою на запит суду.
Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Цивільний позов старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці молодшого радника юстиції ОСОБА_7 в інтересах держави в особі Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги», кошти, витрачені на лікування ОСОБА_5 у сумі 6867 ( шість тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 87 ( вісімдесят сім) копійок.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки « Део-Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 08 червня 2014 року ( т. 1 а.п. 21) та ухвали слідчого судді від 29.10.2014 року переданий на зберігання ОСОБА_6 ( т. 1 а.п. 22-23) залишити за належністю ОСОБА_6 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 кошти в сумі 872 гривень 69 копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1