ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Київський районний суд
міста Донецька в складі:

головуючого судді -
Чальцевої Т.В.

при секретарі -
Лук»янченко Ю.Ю.

за участю прокурора -
Яковлевої К.О.,

потерпілої
ОСОБА_1,

представника потерпілої
ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Донецька, українця, громадянина
України, , одруженого, перебуваючого
на пенсії, раніше не судимого,
проживаючого за адресою:АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
суд -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2013р. , приблизно о 12:00г., більш
точний час в ході досудового
розслідування не встановлено, ОСОБА_4,
знаходячись за адресою : АДРЕСА_2, в ході
словесного конфлікту з ОСОБА_1, на фоні
раптово виниклих особистих неприязне
них стосунків, маючи намір ,
направлений на спричинення тілесних
ушкоджень, з метою доведення його до
кінця, діючи умисно, заподіяв один удар
правою рукою у область обличчя, чим
спричинив ОСОБА_1 , згідно висновку
експерта № 510 від 19.03.2013р. закриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, контузію правого ока,
гематому правої скроневої та лобної
областей, які утворились не менше, ніж
від однократної дії тупих предметів,
можливо в строк і при обставинах,
викладених потерпілою, та відноситься
до легких тілесних ушкоджень, які
призвели до короткочасного розладу
здоров'я або незначної втрати
працездатності та не є небезпечними
для життя.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у
скоєному злочині не визнав та суду
пояснив, що ОСОБА_1 є його рідною
сестрою. Стосунки з останньою не
підтримує через конфлікт, який виник
через поділ спадкового майна.

15.02.2013р. , близько 10:00 г., він
направився у гараж, розташований за
адресою: АДРЕСА_2, щоб забрати свої
особисті речі. Близько 11:00г. зустрів
свою сестру ОСОБА_1, яку почав
запитувати з приводу чуток, які остання
розповсюджує щодо його, нібито
претензій, на спадок батьків. У
відповідь, ОСОБА_1 висловилась на його
адресу нецензурною лайкою, він , у свою
чергу, також відповів. Між ними виник
словесний конфлікт, який тривав
близько 2-3 хвилин, після чого він
розвернувся та пішов у гараж. ОСОБА_1
почала « битись у істериці,
підстрибувати», наздогнала його на
шляху у гараж, після чого забігла у двір
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, почала кричати, оскорбляти
його. На крики до двору вибігла друга
сестра ОСОБА_5. Вони разом з ОСОБА_1
зачинили двері у двір, щоб він не міг
увійти. Він розвернувся та пішов
додому. Жодних тілесних ушкоджень у
ході виниклого словесного конфлікту
він ОСОБА_1 не завдавав, фізичну сили не
застосовував.

Крім того, пояснив, що при
зустрічі з ОСОБА_1 жодний тілесних
ушкоджень на обличчі останньої не
бачив, окуляри були справні. Також
зазначив, що у його сестри ОСОБА_1
існують проблеми з зором, оскільки
остання перенесла декілька операцій на
оці.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4,
надані у судовому засіданні,
спростовуються показаннями
потерпілої, свідків, допитаних
безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_1 суду
пояснила, що близько п'яти років тому
вона тяжко захворіла, почались
проблеми с зором, майже два тижні вона
нічого не бачила, перенесла операцію на
оці, після чого вона постійно носить
сонцезахисні окуляри та їй
протипоказані фізичні навантаження.

05.02.2013р. близько 11:45г. вона вийшла
з дому за продуктами. Вона йшла не
поспішаючи, обережно дивлячись під
ноги, оскільки було сонячно та вона
погано бачила. На відстані близько 1,5 - 2
метрів хтось йшов її напереріз. Як вона
потім побачила, це був її брат ОСОБА_4,
який наблизився до неї та почав
висловлювати погрози на її адресу. Вона
обійшла його та пішла далі. Він шов
позаду слідом за нею. Повернувши трохи
голову, щоб поправити волосся , вона
відчула, що він схопив її однією рукою
за руку , а другою рукою наніс удар у
праву скроневу частину голови. Вона
повернулась и запитала, чому він її
вдарив. ОСОБА_4 відповів, що цього все
одно ніхто не бачив. Вона закричала від
сильного болю та побігла у напрямку
свого будинку. ОСОБА_4 побіг за нею. Вона
забігла у двір будинку, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2, зачинила калітку.
ОСОБА_4 просунув руку у калітку, схопив
її за волосся, почав тягнути зі злістю.
Вона намагалась відтягти його руку. На
шум вибігла її сестра ОСОБА_5, яку вона
попросила викликати міліцію. ОСОБА_4
намагався відчинити калітку, потім
сказав їй, щоб вона забрала свою
окуляри. Вона відчинила калітку, ОСОБА_4
подав їй окуляри, на яких не було однієї
дужки. Після цього ОСОБА_4 почав
ображати сестру ОСОБА_5, погрожував їй.
Сестра почала його фотографувати на
мобільний телефон. Вона у цей час
зайшла до будинку, оскільки погано
почувалась. Дома вона зателефонувала
невістці - дружині ОСОБА_4, свому сину та
чоловіку, яким розповіла, що її побив
ОСОБА_4 Міліцію вона не викликала,
оскільки бажала владнати цей конфлікт
мирно. Наступні декілька днів вона
почувалась погана, знаходилась дома,
після чого 18.02.2013р. вирішила звернутись
з відповідною заявою до Київського
райвідділу міліції. До Київського
райвідділу міліції вона звернулась
близько 19:00 г. після цього її направили
до травмпункту, їй зробили ренген та
було поставлено діагноз: струс
головного мозку, контузія правого ока.
В подальшому її направляли до 20 міської
лікарні м. Донецька на обстеження та
консультації фахівців:
окуліста-травмвтолога та
нейрохірурга. Крім того, вона
зверталась до дільничного лікаря. За
весь цей період, тобто до 18.02.2013р.,
ОСОБА_4 жодним чином не поцікавився її
станом здоров'я, не намагався
вибачитись чи помиритись. Вона мала
намір владнати конфлікт мирно, за
умови, що ОСОБА_4 вибачиться та
пояснить, чому він її вдарив, однак
останній відмовився від
запропонованого.

Крім того, потерпіла ОСОБА_1
пояснила, що 09.02.2013р. у неї був день
народження, на який їй подарували
золотий браслет. 15.02.2013р., коли вона
виходила з дому, вказаний браслет був у
неї на руці, вона показувала його
сестрі. Однак, після конфлікту з ОСОБА_4
браслет зник, вона, напевно, його
загубила під час конфлікту.

Також зазначила, що до подій
15.02.2013р. в неї не було черепно-мозкових
травм, на обліку у нейрохірурга не
перебувала, перебувала на обліку у
окуліста через проблеми з оком та
зором.

Просила призначити
обвинуваченому суворе покарання,
цивільний позов задовільнити у
повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що
15.02.2013р. , близько 12:00г. вона побачила
свою сестру ОСОБА_1, яка вийшла з дому .
Вона вийшла до неї, поцікавилась куди
вона зібралась. ОСОБА_1 пояснила, що йде
за продуктами, а також під час
спілкування показала їй браслет, який
її подарували на день народження
09.02.2013р. Після цього вона повернулась до
будинку, а сестра пішла за продуктами.
Через деякий час, близько 10 хвилин, вона
почула крики на вулиці та вибігла на
двір. У дворі будинку знаходилась її
сестра ОСОБА_1 та тримала двері, які
вели у двір. З зовнішньої сторони
дверей , зі сторони вулиці, якийсь
чоловік через паркан тягнув сестру за
волосся та не відпускав. Після того, як
сестра ОСОБА_1 відпустила двері, вона
побачила свого брата ОСОБА_4 , який
повернув ОСОБА_1 зламані окуляри. Між
ними почався словесний конфлікт, який
тривав близько 10 хвилин, після чого
ОСОБА_4 пішов. Коли сестра ОСОБА_1
підійшла до неї, вона побачила, що у неї
на обличчі гематому у області правого
ока. Вона запитала у сестри, що
трапилось. Остання пояснила, що на
вулиці її побив ОСОБА_4. Після цього
ОСОБА_1 погано почувалась, у неї
паморочилась голова, вона навіть «
заговорювалась».

Крім того, ОСОБА_5 пояснила, що
стосунки з братом ОСОБА_4 в неї складні,
оскільки останній постійно конфліктує
як з нею , так і з сестрою ОСОБА_1,
постійно погрожує ним, висловлюється
нецензурною лайкою на їх адресу, через
що останнім часом з братом ОСОБА_4 вони
майже не спілкуються, хоча вона, зі
свого боку, намагалась помиритись з
ним, однак останній вів себе агресивно.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що
15.02.2013р. близько 12:00г., вона знаходилась
на вулиці біля будинку за адресою :
АДРЕСА_2, де гуляла з собакою та бачила
ОСОБА_1, яка прямувала у напрямку
трамвайних путей. Назустріч ОСОБА_1
йшов чоловік, який , наблизившись до
ОСОБА_1 та обійшовши її з права, щось
сказав її , ОСОБА_1 відповіла щось, після
чого чоловік схопив її за руку,
розвернув до себе та наніс удар правою
рукою у обличчя. ОСОБА_1 почала голосно
кричати та побігла у напрямку свого
будинку за адресою : : АДРЕСА_2 ( більш
точну адресу не пам'ятає ). Чоловік щось
підняв з землі та побіг за ОСОБА_1 вона
подумала, що чоловік схопив камінь та
хоче вдарити ОСОБА_1 через що вона
почала кричати та кликати ОСОБА_1, яка у
цей час вже забігла у двір свого
будинку. На крики ОСОБА_1 до двору
вибігла її сестра ОСОБА_5 у цей час
ОСОБА_1 намагалась зачинити двері у
двір, однак чоловік схопив її за
волосся та намагався вивести з двору. В
решті решт ОСОБА_1 зачинила двері, а
чоловік залишився на вулиці. Потім
вказаний чоловік направився у її бік та
вона впізнала у ньому ОСОБА_4.

Крім того, пояснила, що під час сварки
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вона знаходилась
на відстані близько 50 м від них, при
цьому добре бачила, що відбувається,
однак ніяких слів та розмов не чула.
Через кілька днів після конфлікту
бачила ОСОБА_1 , у неї було почервоніле
око та припухлість навколо правого
ока.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_4
- її чоловік, ОСОБА_1 - сестра чоловіка.
Стосунки з сестрою чоловіка нормальні,
раніше ( з 1975р. по 1985р.) вони жили всі
разом, конфліктів між ними не виникало.
Чоловіка може охарактеризувати як
доброго господаря, педантичного, як
запальну, однак не конфліктну людину.
Крім того, пояснила, що 15.02.2013р. близько
13:00г. їй на мобільний телефон
подзвонила ОСОБА_1, сказала, що ОСОБА_4
її побив. Зі слів ОСОБА_1, між ними виник
словесний конфлікт, після чого ОСОБА_4
її вдарив. Пізніше, близько 15:00г.
зателефонував чоловік - ОСОБА_4,
розповів, що коли він йшов у гараж, у
нього стався словесний конфлікт з його
сестрою ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_4
- її батько , ОСОБА_1 - сестра батька.
Батька може охарактеризувати як
здравомислячого, цілеспрямованого,
доброго господаря, общительного, в міру
емоційного. Сестру батька може
охарактеризувати як «людину
демонстративного типу поведінки».
Зазначила, що тривалий час не
спілкується з сестрами батька,
конфліктів ніяких між ними та її
батьками не було, раніше ( з 1975р. по 1985р.)
вони жили всі разом. У 1985р. вони з
батьками переїхали та почали жити
окремо. З родиною батька спілкувались,
зустрічались на свята та дні
народження, однак останні 1,5 роки майже
не спілкуються у зв'язку з зайнятістю
на роботі та сімейними турботами.

Крім того, пояснила, що зі слів батька
їй відомо, що узимку 2013р. ( більш точну
дату вона не пам'ятає), він поїхав у
гараж , розташований за адресою:
АДРЕСА_2, зустріти машину, на який вони
перевозили діван до вказаного гаражу.
В ході бесіди батько був засмучений,
пояснив, що в нього виник конфлікт с
сестрою ОСОБА_1 , причину конфлікту не
повідомив. У той день, вже після
конфлікту, батько приїзджав до неї на
роботу, був засмучений, розхвильований,
вона навіть хотіла дати йому ліки.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що
ОСОБА_4 - чоловік рідної сестри його
матері. Відносини з обвинуваченим та
потерпілою нормальні, родинні.
Обвинуваченого ОСОБА_4 може
охарактеризувати як степенного,
нормального чоловіка, не схильного до
агресії. Потерпілу ОСОБА_1 може
охарактеризувати як імпульсивну
людину.

Крім того пояснив, що 15.02.2013р. після
обіду йому на мобільний телефон
зателефонувала ОСОБА_1, пояснила, що її
побив брат ОСОБА_4, просила допомогти.
Він ввічливо відмовив, оскільки не
розумів чим він міг зарадити у даному
випадку. Також пояснив, що у п'ятницю,
22.02.2013р.він їхав з району « Ветка» у м.
Донецьку по вул. П.Поповича, на
перехресті, де трамвай поварачує
праворуч, зупинився на світлофорі біля
пішохідного переходу та побачив, як
безпосередньо перед ним переходила
дорогу по вказаному пішохідному
переходу ОСОБА_1 Жодних тілесних
ушкоджень або набряків у останньої на
обличчі він не бачив. Крім того,
приблизно через місяць після 15.02.2013р.
він бачив ОСОБА_1 у магазині « АТБ» в
районі « Ветка» у м. Донецьку. Жодних
тілесних ушкоджень або набряків у
останньої на обличчі він також не
бачив.

Таким чином, пояснення потерпілої
ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, які
були безпосередніми очевидцями
конфлікту, підтверджують факт
спричинення обвинуваченим ОСОБА_4
тілесних ушкоджені потерпілій ОСОБА_1
До пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9 суд ставиться критично,
оскільки вказані свідки, як вони самі
зазначили у судовому засіданні, не були
очевидцями конфлікту та дізнались про
інцендент зі слів обвинуваченого
ОСОБА_4

Крім того, на думку суду вина
обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному
правопорушенні підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_1 на імя начальника
Київського РО ДМУ УМВС України в
Донецькій області від 18.02.2013р.,

- протоколом проведення слідчого
експеременту від 16.04.2013р. за участю
ОСОБА_1 з фототаблицами;

- медичними висновками з Донецької
обласної клінічної травматологічної
лікарні;

- висновком експерта № 510 від
19.03.2013г.,згідно якого при зверненні за
медичною допомогою у ОСОБА_1 були
виявлені: черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, контузія правого ока.
Гематома правої скроневої області,
лобної, які утворилися не менш, ніж від
однократної дії тупих предметів,
можливо в строк і при обставинах,
вткладених потерпілою та відносяться
до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

За таких обставин суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_4 правильно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України,
оскільки він вчинив навмисне легке
тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'ю, тобто
вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК
України.

Разом з тим, суд не приймає до уваги
доводи та твердження обвинуваченого
ОСОБА_4 у той частині, що він не скоював
даного злочину, оскільки вони
ґрунтуються виключно на свідченнях
самого обвинуваченого , тобто особи,
яка безпосередньо зацікавлена у
результаті розгляду справи. Будь-яких
об'єктивних доказів твердження
обвинуваченого щодо його
непричетності до скоєного злочину,
суду не надано. При наявності
зазначених обставин суд розцінює
твердження обвинуваченого як його
спосіб захисту.

При призначенні покарання суд враховує
особу обвинуваченого, обставини, які
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у
лікаря-нарколога та психіатра не
перебуває, пенсіонер, за містом
мешкання характеризується позитивно у
скоєному не розкаявся.

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудного , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного , судом не встановлено.

З санкції ч.2 ст. 125 КК України
вбачається, що за скоєння вказаного
злочину призначається покарання у
вигляду штрафу, виправних робіт, арешту
або обмеження волі. Згідно приписів ст..
57, 61 КПК України, виправні роботи та
обмеження волі не застосовується до
осіб, які досягли пенсійного віку, у
зв'язку з чим суд вважає за доцільне
призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді
штрафу у дохід держави у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян , тобто 1 700, 00 грн.

Відповідно до ст. 93 КПК України судові
витрати покладаються на засудженого,
тому суд з урахуванням ступеня вини
підсудного, його майнового стану
вважає за необхідне стягнути з
підсудного витрати, понесені
потерпілой ОСОБА_1 на оплату послуг
адвоката у сумі 4 000, 00 грн.

Крім того , потерпілій по справі
ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про
відшкодування моральної шкоди у сумі 10
000, 00грн. З урахуванням принципів
розумності та справедливості, суд
вважає доцільним задовільнити позов
частково, стягнувши з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди
5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.321-325 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді штрафу у дохід держави у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян , тобто 1 700,
00 грн. ( одна тисяча сімсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 витрати, понесені потерпілой на
оплату послуг адвоката у сумі 4 000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди
5 000,00 грн.

Вирок суду набирає законної сили після
спливу тридцятиденного строку,
встановленого ст. 395 КПК України для
його оскарження. Подання апеляційної
скарги на вирок суду зупиняє набрання
ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку
ст.395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути
подано через Київський районний суд
міста Донецька протягом тридцяти днів
з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст.376 КПК
України негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору і не
пізніше наступного дня після ухвалення
надсилається учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні

Суддя: