Справа 127/2929/14-к
Провадження 1-кс/127/1107/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 27.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0001237,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 27.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0001237.

Скаржник мотивує скаргу тим, що 27.12.2013року постановою слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0001237, внесене до ЄДРС 27.03.2013року, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. З постановою скаржник незгоден, оскільки слідчим залишено без задоволення його клопотання про проведення додаткової експертизи, не надано правової оцінки викладеним обставинам справи. Не враховані покази батьків про фіктивні записи патронажу в «Історії розвитку дитини» медсестрою ОСОБА_6 .. Педіатром ОСОБА_7 не було повідомлено батькам про позитивний результат на гіпотеріоз, що могло спричинити тяжкі наслідки для розвитку дитини. Слідча не звернула увагу на відсутність дій бригади №3 станції «Швидкої допомоги», щодо надання реанімаційних заходів дитині. Слідство на протязі 8 місяців не проводилось взагалі. Експертиза проведена без усіх медичних документів, які могли вплинути на її висновок, тому даний висновок експертизи містить необ`єктивну оцінку дій медиків. Тому просив скасувати постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 27.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0001237.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, оскільки, вважає що постанова слідчого ОСОБА_5 є незаконною та протиправною. Вважає, що слідчим не всебічно, не повно і упереджено проведено досудове слідство. Просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення скарги, оскільки слідством повно та об`єктивно проведено досудове розслідування.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки вона не обґрунтована та ґрунтується на припущеннях.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, слідчого, прокурора, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження встановив наступне.

27.12.2013року постановою слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0001237, внесене до ЄДРС 27.03.2013року, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Аналізуючи постанову слідчого, суд прийшов до висновку, що слідчим не було вжито всіх необхідних заходів з метою встановлення істини по справі.

Слідчим проводилось розслідування злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Слідча ОСОБА_5 не звернула увагу на вказівки прокурора щодо розслідування злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, оскільки ОСОБА_8 був неповнолітнім.

Так слідчим ОСОБА_5 не долучено до справи документів, які підтверджують наявність у лікаря ОСОБА_7 та медсестри ОСОБА_6 відповідної спеціальної освіти, досвіду роботи, кваліфікації та достатніх навиків при виконанні ними професійних обов`язків.

Слідчим ОСОБА_5 не досліджено нормативні акти (інструкції, правила, накази, вказівки тощо), якими мають користуватися працівники медичного закладу при виконання професійних обов`язків. Дослідження даних нормативних актів може допомогти встановити, чи належне було виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків.

До кримінальної справи не було долучено наказ МОЗ України №149 від 20.03.2018року про затвердження Клінічного протоколу медичного догляду за здоровою дитиною віком до 3 років. При досліджені даного наказу, встановлено грубе порушення лікарем ОСОБА_7 та медсестрою ОСОБА_6 його положень.

Так лікарем ОСОБА_7 на протязі двох місяців з 06.12.2012р. по 14.02.2013р. дитина не оглядалась, хоча повинна спостерігатись щомісячно. Відповідно п. 2.2.4 наказу МОЗ України №149 обов`язкові медичні профілактичні огляди дітей віком до 3 років проводяться у терміни та в обсязі, які визначені цим наказом. При виявленні відхилень у стані здоров`я дитини лікарем-педіатром дільничним, (лікарем загальної практики-сімейним лікарем) призначаються додаткові медичні втручання, згідно з чинними протоколами надання медичної допомоги дітям відповідно до показань.

Медсестра ОСОБА_6 не проводила оцінку фізичного розвитку дитини за графіком. Відповідно п. 2.3.4 наказу МОЗ України №149 оцінка фізичного розвитку проводиться при кожному обов`язковому медичному профілактичному огляді дитини віком до 3 років. Медичною сестрою виконуються антропометричні виміри (зважування, вимірювання довжини/зросту і обводу голови). Отримані дані наносяться на відповідні графіки фізичного розвитку, котрі заповнюються окремо для хлопчиків та дівчаток. За результатами оцінки фізичного розвитку дитини проводиться консультування матері. Згідно п. 4.2. наказу МОЗ України №149 Оцінка фізичного розвитку проводиться при кожному обов`язковому медичному огляді дитини віком до 3 років [А]. Для цього медичною сестрою проводяться виміри довжини/зросту, маси тіла, обводу голови дитини (Додаток 8 до Протоколу) Результати вимірів заносяться до відповідних графіків. Це дає можливість побачити тенденцію фізичного розвитку дитини за період часу та виявити проблеми фізичного розвитку. У переважній більшості випадків відхилення від стандартних темпів збільшення маси тіла та довжини/зросту свідчать про порушення у стані здоров`я дитини та вимагають ретельного аналізу ситуації та відповідних заходів.

В своїх показах ОСОБА_9 від 15.04.2014року(а.с. 46) зазначала, що вона з ОСОБА_10 була на огляді у лікаря, коли дитині було три місяці. В ОСОБА_10 було виявлено надлишкову вагу, але лікар з даного приводу нічого не сказав, лише запитав чи дитина знаходиться на грудному годуванні.

З висновку експерта № 114-к від 01.10.2013року судово-медична експертна комісія прийшла до висновку, що смерть ОСОБА_8 настала від захворювання тіміколімфатичного стану. Між тіміко-лімфатичним станом та смертю ОСОБА_8 є причинний зв`язок. Тимомегалію можливо було виявити при проведенні УЗД вилочкової залози. Одним із показань для проведення УЗД вилочкової залози є надлишкова маса дитини по оцінці фізичного розвитку за графіком згідно наказу МОЗ України №149.

Таким чином, порушуючи наказ МОЗ України №149 від 20.03.2008року лікар ОСОБА_7 та медсестра ОСОБА_6 допустили неналежне виконання своїх професійних обов`язків, оскільки у разі виконання ними п.п. 2.2.4, 2.3.4, 4.2 наказу МОЗ України №149 дали б підстави провести додаткові медичні втручання, здійснити УЗД вилочкової залози, що у свою чергу могло виявити у ОСОБА_8 збільшення вилочкової залози та діагностувати «тимомегалію» попередивши настання тіміко-лімфатичного стану, призначивши відповідне лікування.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається грубі порушення наказу МОЗ України № 595 від 16.09.2011року, а саме не було проведено термометрію перед щепленням, відсутня інформована згода на щеплення у формі 112, батьки не були попереджені про можливі несприятливі події після імунізації, не було проведено патронаж медичною сестрою дитини ОСОБА_8 на другу добу після щеплення, а натомість були внесені в «Історію розвитку дитини» неправдиві записи медсестрою ОСОБА_6 про відсутність скарг та відсутність реакції на щеплення, що свідчить про неналежне виконання медичним працівниками своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення.

При дослідженні висновку експерта № 114-К від 01.11.2013року було встановлено наступне. В пункті 2 підсудків зазначено, що враховуючи данні анамнезу та результатів об`єктивного обстеження не було необхідності проводити консультативну допомогу вузькими фахівцями та додаткових методів дослідження (рентгенографія ОГК, УЗД вилочкової залози), посилаючись на графіки фізичного розвитку дитини, хоча дані графіки фізичного розвитку відсутні, оскільки медсестра їх не складала. Враховуючи порушення лікарем ОСОБА_7 та медсестрою ОСОБА_6 п.п. 2.2.4, 2.3.4, 4.2 наказу МОЗ №149 є підстави стверджувати, що данні анамнезу та результати об`єктивного обстеження ОСОБА_8 не є повними та такими, що не відображають об`єктивний стан здоров`я дитини, а тому є хибний висновок про відсутність підстав проводити додаткові методи дослідження стану здоров`я дитини. В пункті 3 підсумків висновку експерта зазначено, що мало місце порушення наказу МОЗ №595 від 12.09.2011року медсестрою ОСОБА_11 , оскільки не був проведений патронаж дитини на другий день після вакцинації, хоча батьки під час бесіди в Департаменті охорони здоров`я міської ради скарг на стан здоров`я дитини після щеплення не пред`являли. Таким чином експерт робить висновок, що порушення медсестрою наказу МОЗ №149 не є суттєвим, оскільки скарг у батьків не було. Однак в пункті 8 підсумків висновку експерта вказано, що перед щепленням у формі 112 відсутня інформована згода на щеплення, батьки не були попереджені про можливі несприятливі події після імунізації, тобто батьків не повідомили, які симптоми повинні були викликати у них занепокоєння після вакцинації. Враховуючи вищезазначену обставину та відсутність у батьків медичної освіти, посилання експерта на відсутність у батьків скарг на стан здоров`я дитини є недопустимі. В пункті 5 підсумків висновку експерта вказано, що кваліфікація лікаря ОСОБА_7 та медсестри ОСОБА_6 є належною, хоча в матеріалах кримінального провадження та документах, які надавали експертам для проведення експертизи відсутні жодні документи, які можуть підтверджувати їх кваліфікацію.

Враховуючи вищезазначені обставини, висновок експерта є необ`єктивний, оскільки був проведений без дослідження усіх медичних документів та документів що підтверджують кваліфікацію лікаря ОСОБА_7 та медсестри ОСОБА_6 . Таким чином потрібно провести додаткову судово-медичну експертизу для надання об`єктивного висновку експерта.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи всі обставини в сукупності, є підстави стверджувати про неналежне виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Таким чином суд приходить до переконання, що постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 27.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0001237, за відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України є винесеною передчасно, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ 1-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 27.12.2013 року про закриття кримінального провадження №0001237.

Матеріали кримінального провадження №0001237 направити до СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області для подальшого розслідування.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: