УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року,

встановила:

Вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого АДРЕСА_3, проживаючого АДРЕСА_4, раніше неодноразово судимого - останнього разу за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення воді на строк 8 років 7 місяців із конфіскацією Ѕ майна, яке є його власністю

за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2, раніше судимого за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2011 року за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 185,

ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців

за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від

25 лютого 2015 року вирок місцевого суду, щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення, а кримінальне провадження закрити.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Слід зазначити, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (чим обґрунтовується касаційна скарга засудженого) відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.

Відповідно до ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, наведених положень процесуального закону засуджений не дотримався, та не вказав підстав, установлених ч. 1 ст. 438 КПК, за наявності яких можливе скасування ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду кримінального провадження за апеляційними скаргами учасників кримінального провадження з огляду на положення

статей 412 - 413 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Тому на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху і встановити строк для усунення скаржниками допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п'ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5