Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_13,
суддів ОСОБА_14 і ОСОБА_15,
при секретарі судового засідання ОСОБА_16,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новий Майдан Деражнянського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що судимості не мав,

за участю прокурора ОСОБА_17,
засудженого ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_7,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_7 з вимогами про перевірку судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_5

Вироком Камʼянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 6 800 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 вересня 2014 року вирок залишено без зміни.

В касаційній скарзі ОСОБА_7 посилаючись на незаконність та необґрунтованість судових рішень, просить скасувати їх та закрити провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Мотивуючи скаргу захисник зазначає про те, що вирок обґрунтовано неналежними доказами, зокрема, що суд, як на доказ винуватості ОСОБА_5, послався на протокол огляду місця події, який не підписано присутнім під час огляду місця події спеціалістом. Крім того, захисник вказує на те, що апеляційним судом при розгляді його апеляційної скарги не було досліджено наданий захисником в апеляційний суд висновок експерта. Також захисник твердить й про те, що судом не встановлено місця події, оскільки зазначені в обвинувальному акті та у вироку дані щодо місця ДТП, різняться із даними, зазначеними у протоколі огляду місця події та у додатках до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, 26 серпня 2013 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, керуючи вантажним автомобілем марки «КАМАЗ 54115», реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки «SСНМІТZ SРR 24», реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись в напрямку м. Кам'янець-Подільського на 270 км + 930 м автодороги «Житомир-Чернівці», поблизу с. Гуменці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, порушив вимоги п.п. 1.1, 1.2, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило занос вказаного напівпричепу «SСНМІТZ SРR 24» на смугу зустрічного руху та призвело до зіткнення цього причепу із передньою частиною мікроавтобусу марки «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ 316» реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху з боку м. Кам'янець-Подільського в бік м. Хмельницького під керуванням водія ОСОБА_9, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали касаційну скаргу останнього та просили скасувати судові рішення, прокурора, який просив скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення в касаційному порядку можуть бути лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, а тому при розгляді касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, та перевірених у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого є законним і обґрунтованим. Зазначений висновок підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

У справі встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення засудженим вимог п.п. 1.1, 1.2, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів; дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовʼязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу; перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій обʼєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обʼїзду перешкоди. ОСОБА_5 був неуважним, не вибрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку та погодні умови, що спричинило занос напівпричепу його автомобіля на смугу зустрічного руху та призвело до зіткнення вказаного напівпричепа з мікроавтобусом під керуванням ОСОБА_9, який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Висновки про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку злочину, суд зробив на підставі аналізу досліджених ним доказів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_9, показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, даних протоколу огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицями до нього від 26 серпня 2013 року, протоколів огляду транспортних засобів від 26 серпня 2013 року, висновків судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи, експертизи технічного стану транспортних засобів, судово-медичної експертизи, інших матеріалів провадження, яким суд дав належну оцінку. Суд належно оцінив усі наявні у провадженні докази у їх сукупності та взаємозвʼязку.

Доводи захисника про те, що зіткнення транспортних засобів могло статись з вини потерпілого спростовано матеріалами справи. Із них видно, що аналогічні твердження засуджений висловлював у суді першої інстанції і в апеляційній скарзі на вирок суду. Із судових рішень видно, що зазначені доводи визнані такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження. Свої висновки, із якими погоджується колегія суддів, із цього питання суди належним чином мотивували.

В касаційній скарзі захисника ОСОБА_7 не наведено інші, не досліджені судами докази, якими спростовувалися б висновки суду першої та апеляційної інстанцій з обговорюваного питання.

Колегія суддів також констатує, що апеляційним судом надано належну та мотивовану відповідь на доводи, аналогічні тим, що містяться в касаційній скарзі захисника щодо неточного встановлення місця та часу вчинення ДТП. Погоджуючись з таким висновком апеляційного суду, колегія суддів вважає, що підстави для повторного спростування доводів захисника відсутні.

Перевіркою матеріалів провадження не встановлено процесуальних порушень, які ставили б під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку правопорушення.

Дослідивши усі докази у справі в їх сукупності, суд законно й обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та всі обставини провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість судових рішень.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Камʼянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 вересня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20