Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6701/14-к
Провадження № 1-кп/644/212/15
ВИРОК
Іменем України
22 січня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м.Харкова - ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження № 0001287 за обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,

обвинуваченої за ч.2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого і зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

обвинуваченого за ч.2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року близько 21 години ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці на алеї біля будинку № 2 по вул. Тархова в м.Харкові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в групі між собою, грубо порушуючи громадський порядок і виявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи загальновизнаними нормами поведінки і моралі, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою в присутності сторонніх осіб, вступили в сварку з ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, схопила ОСОБА_6 двома руками за волосся та почала тягти до низу. В цей же час ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю, наніс два удари правою рукою в обличчя ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 нанесла три удари коліном в живіт ОСОБА_6 . При цьому вони продовжували висловлюватися нецензурною лайкою, на зауваження сторонніх осіб не реагували. В результаті вказаних хуліганських дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені синці на тулубі, руках та голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Хуліганські дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 тривали на протязі близько десяти хвилин.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вину свою в скоєному не визнали. Пояснили, що коли вони йшли по алеї мимо ОСОБА_6 , остання штовхнула їх дитину.
ОСОБА_4 зробила їй зауваження, на що ОСОБА_6 почала обурюватися і лаятися матом. Потім ОСОБА_4 також образила ОСОБА_6 . Остання вилила алкогольний напій на плече ОСОБА_4 . ОСОБА_4 її штовхнула і та відійшла, але потім пішла на неї і схватила її рукою за волосся, а другою за обличчя. ОСОБА_4 також схватила її за волосся, а другою рукою за її руку і тримала її. ОСОБА_6 почала кусати її за руку, їх почали розтягувати. ОСОБА_4 пояснила, що ні вона, ні ОСОБА_5 удари ОСОБА_6 не наносили. ОСОБА_5 пояснив, що можливо він і лаявся матом, був у стані алкогольного сп`яніння.
Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не визнали свою вину, їх винуватість у скоєному злочині підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що вона стояла з дитиною на алеї і побачила машину, яка їхала по алеї. Вона сказала водієві, що машини по алеї не їздять і не пропустила її. На скутері під`їхав ОСОБА_5 і почав її ображати, погрожувати їй. Після цього він поїхав. Пізніше вона побачила, як до неї підійшли ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . ОСОБА_4 почала з`ясовувати, чого ОСОБА_6 хотіла від її чоловіка, почала ображати її нецензурною лайкою. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були п`яні. Потім ОСОБА_4 схватила її за волосся та почала тягти до низу, а ОСОБА_5 два рази ударив її рукою в обличчя, після чого ОСОБА_4 нанесла три удари коліном в живіт ОСОБА_6 . Дитини разом із ОСОБА_7 не було. Вказала, що ОСОБА_7 прийшли до неї, щоб розібратися за те, що вона не пропустила машину по алеї. Пізніше ОСОБА_6 викликала міліцію і наступного дня була в 4-й лікарні невідкладної допомоги. Від ударів коліном в живіт вона була вимушена звернутися в гінекологічне відділення лікарні. Також у неї було пошкодження біля ока. Всі пошкодження їй спричинили саме обвинувачені.
Показаннями свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що вона була очевидцем зазначених вище подій і бачила, як ОСОБА_6 не пропустила машину по алеї, після чого ОСОБА_5 почав її нецензурно ображати, а пізніше ОСОБА_5 прийшов разом із ОСОБА_4 . Остання стала ображати ОСОБА_6 , схватила її руками за волосся і потягнула вниз. Бачила, як потім ОСОБА_5 ударив ОСОБА_6 рукою в обличчя. Обвинувачені лаялися нецензурно, все це бачили інші люди і дитина потерпілої. Також свідок бачила, як ОСОБА_4 нанесла декілька ударів ногою у живіт ОСОБА_6 .
Показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що він був очевидцем того, як не пропустили машину їхати по пішохідній алеї. Пізніше появилися ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_6 і почала нецензурно висловлюватися на її адресу, напала на ОСОБА_6 і почала її бити. ОСОБА_5 також наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_6 . Потім потерпіла викликала міліцію.
Протоколами пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам від 29.05.2014 року, відповідно до яких ОСОБА_6 впізнала за фотознімками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як осіб, які скоїли хуліганські дії і спричинили їй тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2014 року за участю ОСОБА_6 , яка в приміщенні ХОБСМЕ № 2 в присутності експерта показала і розповіла про обставини хуліганських дій відносно неї та про механізм і локалізацію спричинених тілесних ушкоджень.
Висновками судово-медичних експертиз № 1160-С/14 від 27-28.05.2014 року і №1243-С/14 від 05.06.2014 року, відповідно до яких в результаті хуліганських дій ОСОБА_6 було спричинено синці на голові, тулубі, руках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення тілесних ушкоджень.
З урахуванням вказаних вище доказів, суд приходить до висновку про те, що посилання обвинувачених на те, що вони хуліганські дії не вчиняли, удари потерпілій не наносили, є безпідставними і не підтверджені належними і допустимими доказами. При цьому суд враховує, що як потерпіла, так і два вказані вище свідка, що були очевидцями подій, ствердно вказують на те, що ініціатором протиправних дій виступали обвинувачені, що саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а не інші особи, умисно нанесли ОСОБА_6
удари і спричинили тілесні ушкодження. Суд не бачить підстав не вірити показанням потерпілої і свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свої показання суду давали послідовно і не суперечливо. Також суд враховує, що ОСОБА_6 викликала працівників міліції, що вона проходила лікування у медичних закладах. Разом з тим, ОСОБА_4 хоча і посилається на те, що їй були спричинені тілесні ушкодження, але не надала суду докази цього, не зверталася до міліції або медичних установ з цього приводу. Посилання ОСОБА_4 на те, що тілесні пошкодження ОСОБА_6 могли спричинити інші особи, не підтверджені жодними доказами.
3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в скоєному доведена повністю і їх дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, які характеризуються задовільно, мають постійне місце проживання. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених є те, що вони раніше не засуджувалися.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 і ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати до них ст.ст.75,76 КК України, так як їх виправлення можливе без відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 на суму 15000 грн. задоволенню не підлягає зважаючи на його недоказаність і необґрунтованість. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 в обґрунтування позову посилається на те, що внаслідок злочину їй було спричинено перелом носа і їй необхідно робити пластичну операцію. Однак суд враховує, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 згідно обвинувального акту не обвинувачуються в спричиненні потерпілій перелому носа.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнати винуватими за ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України і призначити кожному із них покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинять нового злочину і виконають наступні покладені на них судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання чи роботи;

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 - відмовити.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: