Справа №577/3650/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/249/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих - ОСОБА_10

захисника обвинуваченого - ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0000740 від 16 липня 2014 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2015 року відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Конотопського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Внісши зміни та доповнення до апеляційної скарги, прокурор просить вирок Конотопського міськрайсуду від 6 березня 2015 року відносно ОСОБА_12 скасувати у зв`язку з допущеними судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, і призначити новий судовий розгляд зазначеного провадження в суді першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить відмінити вирок суду відносно нього та винести по справі виправдувальний вирок.

Захисник ОСОБА_12 ОСОБА_11 в поданій апеляційній скарзі просить відмінити вирок суду, яким ОСОБА_12 визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та направити справу на новий судовий розгляд у той же суд.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в своїх апеляційних скаргах просять вирок відносно ОСОБА_12 змінити та призначити йому більш суворе покарання, ніж призначив суд першої інстанції, взявши його під варту в залі суду.

За вироком суду ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 15 травня 2014 року о 15 год.30 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись проїзною частиною автошляху Конотоп - Ромни з м. Конотоп в напрямку с. Шевченкове Конотопського району, наближаючись до нерегульованого перехрестя - виїзду з с. Підлипне м. Конотоп, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та застосувати своєчасні дії, направлені на гальмування керованого транспортного засобу, збереження прямолінійного руху в межах своєї смуги руху без зміни напрямку руху. В цей час в попутному напрямку рухався ОСОБА_14 , керуючи мопедом JBW номерний знак НОМЕР_2 та став здійснювати поворот ліворуч в бік с. Підлипне, і ОСОБА_12 на нерегульованому перехресті, в порушення п.п. 10.1, 12.3 ПДР України, допустив зіткнення з мопедом під керуванням ОСОБА_14 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер в реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 від 04.07.2014 року смерть ОСОБА_15 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливу та ускладнилася набряком головного мозку. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 88 від 02.07.2014 року в діях водія ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3, 12.6 ПДР України, з яких невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. З технічної точки зору, в діях водія мопеда вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою. Водій автомобіля ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком суду ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Обрано запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язку не виїздити без дозволу прокурора або суду за межі місця проживання, з`являтися за викликом до суду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь Конотопського міського фінансового управління в Сумській області 161 грн. 55 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_14 ..

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 96000 грн.. на відшкодування моральної шкоди та 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 , 6602 грн. матеріальних витрат на поховання та поминальний обід, 7900 грн. матеріальної шкоди за пошкоджений мопед.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 користь ОСОБА_7 96000 грн. на відшкодування моральної шкоди .

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди .

Постановлено стягнути з ПРАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_8 10100 грн. витрат на замовлення пам`ятника, 1811 грн. матеріальної шкоди за лікування потерпілого в Конотопській ЦРЛ, 3515 грн. матеріальної шкоди на поховання, 3654 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3654 грн. на відшкодування моральної шкоди в інтересах неповнолітнього ОСОБА_16 .

Постановлено стягнути з ПРАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_9 3654 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ПРАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_7 3654 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 6407 грн. 80 коп.

Прокурор вимоги своєї апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що:

- у порушення положень закону передбачених ст. 73 КК України за ч.2 ст. 286 КК України суд призначив обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність;

- суд не дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості злочину та обставин його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків що настали, ставлення обвинуваченого до вчиненого. Не об`єктивним був суд в оцінці даних про особу обвинуваченого, який взагалі не визнав своє провини, вчинив злочин внаслідок якого загинула людина, у вчиненому не розкаявся та призначив ОСОБА_12 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості;

- судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При постановленні вироку суд першої інстанції дійшовши висновку про винуватість особи не спростував доводи, які обвинувачений наводив на заперечення висунутого обвинувачення та не мотивував, чому бере до уваги одні докази і відкидає інші, тому вказане рішення не можна вважати законним. Також, суд не розкрив суті доказів, на яких ґрунтуються його висновки про винуватість ОСОБА_12 , не зазначив чим саме кожен доказ підтверджує вину, а обмежився лише перерахуванням їх назв та аркушів провадження;

- так взявши до уваги висновки судово-автотехнічної експертизи № 13224/13225 від 29.01.15 року, за наявності висновків про обоюдну вину у дорожньо транспортній пригоді, суд не визначив ступінь вини обвинуваченого та потерпілого, хоча вказані висновки могли суттєво вплинути на міру призначеного обвинуваченому покарання.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_11 вимоги своїх апеляційних скарг мотивують тим, що

- висновки проведених у справі автотехнічних експертиз не можуть служити доказом його вини у вчиненні злочину, бо у експертизі від 02.07.2014 року при проведенні всіх розрахунків бралось до уваги, що покриття дороги де сталось ДТП асфальтобетонне, хоча такого покриття на вказаній ділянці дороги немає. Дану помилку не виправлено при винесенні у висновку комісійної експертизи від 29.01.2015 року. Крім цього, при проведенні розрахунків (т.2 а.п. 110) експерт взяв до уваги, що гальмівний шлях на відстані 12,2 м йде по грунтовому покриттю. На справді вказані 12,2 м. пролягають по гравію (протокол огляду пригоди т.1 а.п. 9) У зв`язку з цим швидкість його автомобіля визначена не правильно, бо коефіцієнти сповільнення автомобіля на асфальтобетонному покритті, на грунті та на гравію різні, тому, використання іншого коефіцієнта робить неправильним всі обрахунки;

- безпідставними є висновки суду на порушення ним п.10.1 ПДР, бо жодного маневру він не здійснював, він лише відповідно до п.12.3 ПДР спробував об`їхати мопед, водій якого перебуваючи у нетверезому стані, без подачі сигналу несподівано вчинив маневр;

- про те, що саме мопед врізався у праве колесо автомобіля підтверджено матеріалами справи (т.1 а.п. 128-132), бо погнуто обод переднього правого колеса;

- у висновку комплексної експертизи вказано, що взагалі не заданий механізм зближення автомобіля та мопеда (т.2 а.п. 111). Спершу була проведена автотехнічна експертиза, а потім трасологічна, а повинно бути навпаки. Ніякого розвороту мопеда не було при куті контакту 15-20 градусів таке не можливе, і при такому куті зіткнення взагалі не може враховуватися довжина мопеда. Виходячи з викладеного механізм ДТП фактично не був встановлений, однак суд безпідставно відмовив у проведенні додаткової експертизи;

- висновки суду про включену лампочку повороту мопеда на момент ДТП, зроблені на підставі висновку експертизи від 29.01.2015 року, протирічать матеріалам справи, а саме у протоколі огляду мопеда (т.1 а.п. 17) зазначено про те, що пошкоджень сигналізації не виявлено, а у протоколі огляду місця події (т.1 а.п. 58) вказано, що задній та передній ліві показники повороту відсутні. За таких обставин не зрозуміло яким чином була розбита лампочка, якщо корпус ліхтаря був непошкоджений;

- не знайшло свого відображення у вироку те, що потерпілий перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння неуважно здійснив поворот, а також те, що перебував за кермом мопеда без шолома, при наявності того, що смерть сталася від травми голови;

- суд повністю задовольнив всі позови потерпілих не врахувавши вини потерпілого у ДТП, не врахував що він інвалід 2 групи з невеликою пенсією (1500 грн.), має 65 років та не зможе фізично виплатити стягнені з нього 410000 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_12 у своїй скарзі зазначає, що він є ветераном армії, страждає на цукровий діабет і приймає інсулін, у 2014 році переніс операцію на серці, а йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Вимоги апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вмотивовані тим, що:

- ОСОБА_12 у вчиненому не розкаявся, вини не визнав, вів себе зухвало, вводив суд в оману, бажаючи уникнути відповідальності. Вони втратили помічника та годувальника. Так, питання навчання сина ОСОБА_17 та лікування сина ОСОБА_18 , якій є інвалідом з дитинства по зору, було покладено на плечі потерпілого. Їх сім`я потрапила у скрутне матеріальне становище, однак ОСОБА_12 добровільно не сплатив їм жодної копійки і не цікавився, як вони живуть, залишившись без годувальника;

- від дій обвинуваченого настала смерть близької їм людини, що спричиняє їм тяжкі моральні страждання, а тому вважають вирок несправедливим і просять призначити ОСОБА_12 більш суворе покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи та зміст поданих апеляційних скарг, прокурора ОСОБА_6 , яка підтрмала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечували щодо задоволення апеляційних скарг потерпілих, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги та не заперечували щодо задоволення інших апеляційних скарг в частині скасування вироку, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволенню не підлягають, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_11 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Обґрунтованими на думку колегії суддів є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції при винесенні вироку допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У п.2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, також обов`язково зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви призначення покарання, підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, положення закону, яким керувався суд.

Так, обґрунтованими на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при винесенні вироку в порушення п.2 ч.3 ст.374 КПК України:

- обмежившись перерахуванням назв частини доказів та зазначивши аркуші провадження, не розкрив суті доказів, на яких ґрунтуються його висновки про винуватість ОСОБА_12 , не зазначив на підтвердження яких встановлених судом обставин він послався на ці докази;

- дійшовши висновку про винуватість особи не в повній мірі спростував доводи, які обвинувачений наводив на заперечення висунутого обвинувачення, та не в повній мірі мотивував, чому бере до уваги одні докази і відкидає інші;

- взявши до уваги висновки комплексної судової металознавчої та автотехнічної експертизи № 13224/13225 від 29.01.15 року, за наявності висновків про обоюдну вину у дорожньо транспортній пригоді водія автомобіля ОСОБА_12 та водія мопеда ОСОБА_14 , не навів належних мотивів та не визначив ступінь вини обвинуваченого та потерпілого, хоча вказані висновки могли суттєво вплинути на міру призначеного обвинуваченому покарання.

Крім цього, на думку колегії суддів, визначення ступеню вини також могло суттєво вплинути на вирішення цивільного позову, оскільки відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 1188 ЦК України за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України (2012 р) істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому, приймаючи до уваги наявність допущених судом першої інстанції порушень вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, є обґрунтовані підстави для часткового задоволення апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_11 та скасування судового рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, при наявності того, що відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, про те, виходячи зі змісту вимог апеляційних скарг учасників процесу, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені недоліки.

Поряд з цим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг учасників процесу в іншій частині та не вбачає підстав для проведення аналізу вказаних обставин оскільки відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, ч.1 ст. 412, ст. 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2015 року відносно ОСОБА_12 скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід залишити попередній особисте зобов`язання з покладенням обов`язку не виїжджати без дозволу прокурора або суду за межі місця проживання, з`являтися за викликом до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2