Справа № 223/1340/2012
Провадження №1/223/932/2012
ВИРОК

іменем України

"05" липня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

прокурора Зубара С.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 15.02.2012 р. Тиврівським районним судом за ст.ст. 185, 186 ч.3 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 України звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на два роки 6 місяців у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив :

30.03.2012 року, ОСОБА_2 близько 22.00 год., в с.Василівка, Тиврівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов через відкритті вхідні ворота на територію господарства, яке належить ОСОБА_3 та яке розташоване по вул.Коцюбинського,3 в с.Василівка, де з території вказаного господарства викрав кобилу живою вагою 470 кг вартістю 12 грн. за 1 кг. живої ваги на загальну суму 5640 грн. з упряжжю вартістю 800 грн. та саморобною гужовою повозкою вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 6940 грн., які належать ОСОБА_4, чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму

Після вчинення крадіжки з місця пригоди з викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся, і пояснив, що приблизно 30.033.2012 поїхав у гості до дядька в с.Василівку. Там випили 0,5 л. горілки. Потім пішли до його доньки, після чого назад до нього . Дорогою дядько заснув, а він направився додому в с.Михайлівку. Була ніч. В одному з ворів горіло світло, він зайшов, щоб попити води. Там він помітив запряженого і прив'язаного коня і вирішив покататися. Вивів його на вулицю, проїхав 2 м. передумав залишив його біля хати дядька ОСОБА_5, а потім пішов додому. Дорогою його наздогнала міліція і він зізнався у крадіжці кобили з возом.

Крім повного визнання своєї вини підсудним його винуватість у вчиненні злочину стверджується матеріалами справи, зокрема : протоколом огляду місця пригоди (а.с.6), згідно якого було олянуто господарство ОСОБА_3, ; протоколом огляду місця події (а.с.9), у якому було виявлено кобилу сірої масті з упряжжю та дерев'яний віз на резиновому ходу. які належать ОСОБА_6 та показаннями потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_3, допитаних під час судового слідства.

Так потерпілий ОСОБА_4 дав показання про те, що увечері 30.03.2012 р. завіз сіно до ОСОБА_7, вже було темно. Зайшли у хату вечеряти. Через 1-2 год. вийшли і побачили, що немає його кобили . Шукали самі, а потім викликали міліцію. Знайшли на городі у ОСОБА_8 приблизно за 2 км. від того місця, де він її прив'язав.

Свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що 30.03.2012 р. він з ОСОБА_4 привезли йому (свідкові) солому, сіли вечеряти о 21.00 год.. а о 22.00 год вишли, і помітили, що немає кобили з возом. Спочатку вони шукали самі, а потім їм сказали, що бачили її на дорозі біля клубу. Викликали міліцію і біля 04.00 год ранку знайшли. Вона стояла із возом в городі ОСОБА_8 за 2 км. від його будинку. Ходила вона дуже погано.

Свідок ОСОБА_5 дав показання суду про те, що підсудний - його племінник. Він приїхав у гості в кінці березня 2012 р.. Він з підсудним випив спиртного і вони пішли до його доньки Людмили, яка живе теж у с.Василівці, у якої ще випили і пішли знову до нього. Він сп'янів і ліг спати в соломі у ОСОБА_9 (який проживає в межу з ОСОБА_3А.). Пізніше його розбудили хлопці і сказали, що шукають кобилу і викликали міліцію. Кобили він взагалі не бачив. Потім міліція привезла ОСОБА_2 і возили його селом і він показував, де може бути кобила.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка вчинена повторно.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

До обставин, що помякшують покарання підсудному, суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від сцуспільства, тому вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України ,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Покарання за даним вироком виконувати самостійно від покарання, призначеного за вирком Тиврівського районного суду від 15.02.2012 р.

Речовий доказ у справі (а.с.24) дерев'яну гужову повозку на резиновому ходу, кобилу сірої масті та упряж, які передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6, - залишити потерпілому;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10