А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.02.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Зеленодольска Апостоловського району Дніпропетровської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України із призначенням покарання: за ч. 2 ст. 357 КК України у виді двох років обмеження волі; за ч. 2 ст. 382 КК України у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно - розпорядчими функціями строком на один рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно - розпорядчими функціями строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнена з випробуванням, з іспитовим строком терміном один рік.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнана винною в тому, що в період з 16 травня по 28 грудня 2012 року, будучи усунутою з посади ліквідатора ТОВ Закарпатполіметали ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16 травня 2012 року, шляхом зловживання службовим становищем, умисно привласнила матеріали ліквідаційної процедури: відомості про нарахування заробітної плати за травень 2010 року, перелік геологічних матеріалів, що знаходяться у фондах ТОВ Закарпатполіметали, правовстановлюючі документи ТОВ Закарпатполіметали, технічні паспорти на транспортні засоби та інші документи, пов`язані з ліквідаційною процедурою товариства, печатку ТОВ Закарпатполіметали, код ЄДРПОУ № 30359742, винесла їх з приміщення товариства і з метою приховування зберігала у невстановленому місці, спричинивши порушення роботи підприємства та неможливість здійснення товариством господарських та фінансових операцій.
Крім того, будучи обізнаною стосовно виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25 жовтня 2012 року про передачу матеріалів ліквідаційної процедури новопризначеному ліквідатору ОСОБА_8 в строк до 7 листопада 2012 року, вона не виконала дане судове рішення та аналогічні ухвали Господарського суду Закарпатської області від 7, 16 та 23 листопада 2012 року.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, доповнивши його резолютивну частину вказівкою про покладення на ОСОБА_7 обов`язку - не змінювати місце роботи та проживання без відома кримінально - виконавчої інспекції. Вказує, що призначене покарання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України, оскільки до обвинуваченої не застосовано передбачених ст. 76 КК України додаткових заходів впливу, які б сприяли виправленню та попередженню вчинення нею нових злочинів, оскільки вона проживає в м. Києві й може безперешкодно змінити місце проживання чи роботи та уникнути кримінальної відповідальності.
Обвинувачена ОСОБА_7 в апеляції просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень. Вказує, що судом не було враховано, що в ухвалі господарського суду від 16 травня 2012 року не зазначено, які саме документи вона повинна була передати ОСОБА_8 , в які строки, хто повинен провести інвентаризацію, скласти акт прийому - передачі майна, у зв`язку з чим вона зверталась до господарського суду за роз`ясненням судового рішення, які так і не отримала. Крім того, судом не прийнято до уваги, що печатка та правовстановлюючі документи ТОВ Закарпатполіметали фактично знаходились у ОСОБА_8 , а у неї - лише дублікат печатки та архівні документи. Судом помилково визначено час невиконання ухвал господарського суду та не враховано, що суб`єктом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, може бути лише службова особа, якою вона з 16 травня 2012 року не є. У справі відсутні докази про наявність прямого умислу та корисливих мотивів, що виключає її відповідальність за ст. 357 КК України. Вважає, що судовий розгляд проведено неповно, безпідставно відхилено клопотання про допит додаткових свідків, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Неправильно застосовано кримінальний закон, оскільки в її діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона злочинів, передбачених ст. 357, ст. 382 КК України.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційних скарг, доводи прокурора на підтримання своїх апеляційних вимог та відмову у задоволенні апеляції обвинуваченої; пояснення ОСОБА_7 та її захисника про скасування вироку та закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення; виступи учасників кримінального провадження в судових дебатах; останнє слово ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченої частковому задоволенню.
Згідно з вимогами ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання; зміни правової кваліфікації і застосування статті закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого. Доводи прокурора про покладення на ОСОБА_7 обов`язку при звільненні її від відбування покарання у відповідності до вимог ст. 76 КПК України судом апеляційної інстанції, якщо такий не було застосовано судом першої інстанції є погіршенням становища обвинуваченої і може мати місце лише при скасуванні вироку та постановленні нового, про що не йдеться в апеляції прокурора .
Отже, враховуючи вимоги ст. 404 КПК України щодо меж перегляду судових рішень судом апеляційної інстанції, який вправі вийти за межі апеляційних вимог лише у випадку, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню. До того ж, зазначена прокурором редакція обов`язку -не змінювати місце роботи та проживання без відома кримінально - виконавчої інспекції - статтею 76 КК України не передбачена. Згідно з п. п. 2, 3 ч. 1 КК України на засудженого суд може покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої, то вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення вважається законним, обґрунтованим та вмотивованим, коли ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням передбачених кримінальним процесуальним кодексом вимог щодо кримінального провадження, здійсненого за загальними правилами, зокрема положеннями глав 20 24 КПК України шляхом проведення слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих.
На стадії проведення підготовчого судового засідання суд повинен перевірити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам ст. 291 КПК України і з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України судових рішень У разі відсутності в обвинувальному акті відомостей, передбачених п. п. 1 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, або відсутності в реєстрі передбачених ст. 109 КПК України даних -, суд для запобігання позбавлення учасників судового провадження права на захист законних інтересів повинен повернути обвинувальний акт прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Суд цих вимог закону не дотримався та призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акта, в якому відсутні дані про статус ОСОБА_7 як службової особи. В матеріалах провадження відсутні документи, які підтверджують, що обвинувачена мала статус ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатполіметали та арбітражного керуючого із зазначенням кола обов`язків, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені в обвинувальному акті відомості про зловживання ОСОБА_7 службовим становищем та щодо кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 382 КК України. ( т. 1 а. с. 19, т. 7 а. с. 3 10 ).
Крім цього, в реєстрі та в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо продовження строків досудового розслідування, яке фактично тривало з 4 грудня 2012 року по 4 жовтня 2013 року, а строк вперше було продовжено 26 вересня 2013 року. Так, кримінальна справа за ч. 1 ст. 357 КК України була порушена 5 листопада 2012 року, до ЄРДР відомості за цим же обвинуваченням внесено 4 грудня 2012 року (реєстратор ОСОБА_9 , дані щодо процесуального керівника відсутні). Наказом начальника Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 6 грудня 2012 року створено слідчо оперативну групу в складі слідчого СВ Берегівського РВ УМВС ОСОБА_9 , старщого оперуповноваженого ОСОБА_10 та оперуповноваженого ОСОБА_11 .. Постановами виконуючого обов`язки прокурора Закарпатської області ОСОБА_12 від 3 квітня 2013 року досудове розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України доручено СУ УМВС України в Закарпатській області, а 29 квітня 2013 року кримінальні провадження за ст. ст. 357, 364 КК України постановою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_13 об`єднані в одно провадження та 19 червня 2013 року передані для проведення досудового розслідування Берегівському МВ УМВСУ. Про початок досудового розслідування слідчим СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_14 повідомлено 5 квітня 2013 року та 18 липня 2013 року, а 15 липня 2013 року першим заступником УМВС України в Закарпатській області створено слідчу групу в складі: ОСОБА_9 та ОСОБА_14 і постановою виконуючого обов`язки прокурора Закарпатської області ОСОБА_15 від 18 липня 2013 року проведення досудового розслідування доручено СУ УМВС в Закарпатській області. Однак, строк досудового розслідування вперше було продовжено постановою першого заступника прокурора Закарпатської області лише 26 вересня 2013 року. Відомості до ЄРДР за ст. 382 КК України зареєстровані 3 жовтня 2013 року, реєстратор ОСОБА_14 , прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ( т. 1 а. с. 157 158, 160 165, 166 167, т. 4 а. с. 157 158, 159,160 161, 162 163, 164, 165 166, 197 198, 221 222, 224, т. 5 а. с. 1, 23 24, 25, 26 27, т. 6 а. с. 7 8, 22 - 26).
Утім, 15 травня 2013 року слідством було проведено огляд місця події - приміщення ТОВ Закарпатполіметали, допитано свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; 25 липня 2013 року - повідомлено ОСОБА_7 про підозру за ч. 2 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України; 26 липня 2013 року проведено обшук за місцем її проживання; 27 липня 2013 року проведено огляд документів та винесено постанову про приєднання їх до кримінального провадження як речових доказів, допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (т. 4 а. с. 167 - 177, 178, 179 182, 183 186, 206 209, т. 5 а. с. 85 90, 91 93, 94 97, 141 146, 147 151,152 156, 157 160, 161 - 164).
Про підозру за ч. 2 ст. 382 КК України ОСОБА_7 повідомлено до реєстрації відомостей за цим кримінальним правопорушенням в ЄРДР, а стосовно ч. 2 ст. 357 КК України - безпідставно зазначено, що досудове розслідування було розпочато за цією частиною статті, відомості щодо якої також було внесено цього ж дня 3 жовтня 2013 року. ( т. 6 а. с. 7 8 ).
Крім того, інформація про дату і час повідомлення особи про підозру до ЄРДР взагалі внесена не була, що підтверджується наведеними витягами з кримінальних проваджень, які, крім вказаного, свідчать також й про недотримання слідством вимог п. 1. 10, п. 2.1 розд. 1, п. п. 1, 2, розд. 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо внесення передбачених ч. 5 ст. 214, ст. 217 КПК України даних.
Отже, згідно зі ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є основним способом збирання доказів і основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та досягнення його завдань. Ці дії повинні бути регламентовані кримінальним процесуальним законом і саме на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого покладено обов`язок дотримання законності у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, яка насамперед передбачає всебічність, неупередженість та повноту дослідження обставин кримінального правопорушення.
Недотримання цих вимог кримінального процесуального закону є порушенням закріплених в ст. 24 Конституції України та ст. ст. 8, 10, 21 КПК України принципів щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, які перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України вважаються істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Отже, з врахуванням зазначених вище вимог кримінального процесуального закону щодо засад кримінального провадження та ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини даний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, під час якого суду необхідно вжити заходів до усунення виявлених недоліків з дотриманням вимог розділу IV КПК України, після чого призначити та провести судовий розгляд у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини кримінального правопорушення, належним чином перевірити доводи апелянтів, дати відповідну оцінку зібраним і дослідженим доказам у їх сукупності та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 залишити без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Берегівського районного суду від 1 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: