Провадження № 1-кс/554/2307/2026
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000264 від 13.08.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, у якому прохав накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку від 05.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Poco M7 Pro 5G (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ).

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо накладення арешту на майно.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 13.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що поширення інформації про місце перебування спільних груп та екіпажів співробітників Полтавського ОМТЦК та ГУНП в Полтавській області здійснюється окремими мешканцями м. Полтави через Інтернет-сервіс (месенджер) «Telegram», в якості активних учасників груп та адміністраторів.

В ході виконання доручення, в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, оперативним підрозділом отримано інформацію, що до вказаної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Полтава, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яка безпосередньо, через можливості власного аканту, зареєстрованого під мережевим ім`ям « ОСОБА_5 », поширює у чаті загальнодоступної Telegram-спільноті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текстові повідомлення щодо місць знаходження спільних груп та екіпажів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 та ГУНП в Полтавській області, з метою інформування громадян, які підлягають військовому обліку та призову, для можливості їх ухилення від мобілізації.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 здійснює доступ до глобальної мережі Інтернет та адміністрування вищевказаного акаунта через можливості мобільних терміналів, з використанням особистого мобільного телефону з номером сім-картки: НОМЕР_3 та ПЕОМ, що встановлений за місцем її фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

05.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 27.01.2026 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Poco M7 Pro 5G (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ).

Вищевказаний мобільний телефон постановою слідчого від 05.02.2026 року визнано речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаного мобільного телефону, оскільки вони можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою ст. 170 КПК України визначені випадки, у яких допускається арешт майна, а саме з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку речі мають значення у даному кримінальному провадженні, є доказом обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказане майно, що було вилучене під час обшуку, підлягає арешту, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку від 05.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Poco M7 Pro 5G (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), з позбавленням права користування, відчуження та розпоряджання до скасування арешту майна у встановленому КПК України.

Копію ухвали надіслати слідчому для контролю за її виконанням, із покладенням обов`язку сповістити власника майна про накладення арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1