н/п 1-кп/174/35/2026
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, на утриманні дітей не має, освіта професійно-технічна, не працює, призовник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06.12.2025 близько 17.50 год. ОСОБА_5 знаходився поблизу залізничного вокзалу станції «Вільногірськ» по вул. Привокзальна в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де під час розмови побачив у раніше йому знайомого ОСОБА_6 2 мобільних телефони, в результаті чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на заволодіння вищевказаними телефонами шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 06.12.2025 близько 18.00 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись поблизу залізничного вокзалу станції «Вільногірськ» по вул. Привокзальна в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час розмови з ОСОБА_6 , зловживаючи довірою потерпілого, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_6 сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, використовуючи довірливі відносини з останнім, попросив надати йому належні останньому два мобільні телефони під приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказані мобільні телефони потерпілому, таким чином ОСОБА_5 отримав від останнього, який будучи впевненим в доброчесності його намірів та не підозрюючи злочинних дій мобільний телефон бронзового кольору марки «Redmi Note 10 Pro» Gradient Bronze 8G RAM 128G ROM, модель: M2101K6G, IMEI 1: НОМЕР_1 , в робочому стані, без пошкоджень, бувший у використанні, вартістю 3 912,50 грн, а також мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi Note 7 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM модель «M1901F7G», IMEI 1: НОМЕР_2 ,в робочому стані, без пошкоджень, бувший у використанні, вартістю 956,25 грн, без сім-карток, загальною вартістю 4 868,75 грн, після чого, зробивши вигляд, що розмовляє по мобільному телефону, відійшов на певну відстань, після чого, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_6 не звертає на нього уваги, заволодів наведеним майном шляхом зловживання довірою, і залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на зазначену суму.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 16.01.2026 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої, ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують його покарання серед яких щире каяття, відсутність обставин, які б обтяжували покарання та покарання, яке повинен понести за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обставини викладені в обвинувальному акті визнав повністю. З розміром спричиненої потерпілому шкоди погоджується. У вчиненому щиро розкаюється. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати.

Захисник ОСОБА_4 , просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно з якою просить підготовче судове засідання проводити без його участі та не заперечує проти затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 (а.с.38).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення-проступку ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винною нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, у відповідності до ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на утриманні дітей не має, з професійно-технічною освітою, не працює, є призовником, до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 на мобільний телефон бронзового кольору марки «Redmi Note 10 Pro» Gradient Bronze 8G RAM 128G ROM, модель: M2101K6G, IMEI 1: НОМЕР_1 та мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi Note 7 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM модель «M1901F7G», IMEI 1: НОМЕР_2 - скасувати.

У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: мобільний телефон бронзового кольору марки «Redmi Note 10 Pro» Gradient Bronze 8G RAM 128G ROM, модель: M2101K6G, IMEI 1: НОМЕР_1 та мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi Note 7 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM модель «M1901F7G», IMEI 1: НОМЕР_2 , які згідно квитанції № 1396 від 12.01.2026 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області(а.с.55) повернути власнику ОСОБА_6 ; оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 15.01.2026 за участю підозрюваного ОСОБА_5 - зберігати у матеріалах судової справи.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.01.2026 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 намобільний телефон бронзового кольору марки «Redmi Note 10 Pro» Gradient Bronze 8G RAM 128G ROM, модель: M2101K6G, IMEI 1: НОМЕР_1 та мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi Note 7 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM модель «M1901F7G», IMEI 1: НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази по справі: мобільний телефон бронзового кольору марки «Redmi Note 10 Pro» Gradient Bronze 8G RAM 128G ROM, модель: M2101K6G, IMEI 1: НОМЕР_1 та мобільний телефон чорного кольору марки «Redmi Note 7 Space Black 4 GB RAM 64GB ROM модель «M1901F7G», IMEI 1: НОМЕР_2 ,які згідно квитанції № 1396 від 12.01.2026 зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_6 .

Оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься один фрагмент відеозапису слідчого експерименту від 15.01.2026 за участю підозрюваного ОСОБА_5 зберігати в матеріалах судової справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1