У Х В А Л А

03.03.2026 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

до Франківського районного суду м. Львова звернувся ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У обґрунтування зазначає, що 06.02.2026 року він подав до СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області мотивовану заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000069 від 06.02.2026, відкрите за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 161 КК України за його заявою.

В подальшому, постановою слідчого ОСОБА_4 від 13.02.2026 року йому було відмовлено у визнанні потерпілим. Слідчий мотивував відмову тим, що особа не може бути визнана потерпілою лише на підставі приналежності до певної соціальної чи мовної групи. Вважає таку постанову незаконною, оскільки висловлювання фігуранта справи були спрямовані безпосередньо на приниження гідності російськомовних громадян, до яких він належить. Це спричинило йому глибокі душевні страждання, відчуття незахищеності та приниження його людської гідності. В зв`язку з цим просить постанову слідчого скасувати та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у вказаному провадженні та видати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Копію вказаної постанови ОСОБА_3 отримав 22.02.2026 рекомендованим листом.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним, просив задовольнити скаргу.

Представник суб`єкта оскарження ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги сторони повідомлялися належним чином.

Заслухав пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу разом з доданими до неї матеріалами, на думку слідчого судді в задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.5 ч.1ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, є рішенням, яке підлягає оскарженню до слідчого судді. Правом оскарження вказаного рішення наділена безпосередньо особа, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Правильність застосування слідчим, дізнавачем або прокурором вказаної норми є предметом судового контролю під час розгляду слідчим суддею вказаної категорії скарг.

Слід зазначити, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Суб`єктом винесення постанови мають бути наведені в надому рішенні підстави, визначені ч.3 ст.55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, а також містити правове обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілими.

Відповідно до ч.4 ст.55 КК України потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Також окрім неналежного мотивування постанов, підставою їх скасування є і необґрунтованість прийнятого рішення слідчим, дізнавачем чи прокурором стосовно співвідношення процесуальних вимог щодо визнання особи потерпілою та фактичних обставин кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення слідчим, як підставою для відмови в задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим зазначає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути лише особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Також у постанові вказано, що ОСОБА_3 не доведено факту нанесення йому будь - якої шкоди.

З вказуванням вищевикладеного, на думку слідчого судді постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою, постановленою після виконання всіх передбачених КПК України дій, тому обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Керуючись ст. ст. 2, 55, 220, 303, 306, 307, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому статей 309, 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1