УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року місто Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановив:

Дізнавач сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 10.02.2026 року, працівниками Володимирського РВП, по вул. Луцька що у м. Володимир, було зупинено автомобіль марки «Форд» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , котрий під час перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки.

Сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення 11 лютого 2026 року, внесено до ЄРДР за №0000038 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події 10.02.2026 року, було виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.10.2012 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет NPU 5786746, який належним чином опечатаний з підписами понятих.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вказане посвідчення вважається тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначених предметів.

Вважає, що вищевказане вилучене посвідчення підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки має значення речового доказу для кримінального провадження.

У судове засідання дізнавач не з?явилась, у клопотанні просила розглядати клопотання без її участі.

Власник майна, ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, подав заяву в якій просив судове засідання проводити без його участі, щодо арешту не заперечив.

З урахуванням заяви слідчого та власника майна, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000038 від 11.02.2026 року, 10.02.2026 року, працівниками Володимирського РВП, по вул. Луцька що у м. Володимир, було зупинено автомобіль марки «Форд» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , котрий під час перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з ознаками підробки.

Сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення 11 лютого 2026 року, внесено до ЄРДР за №0000038 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події 10.02.2026 року, було виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.10.2012 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет NPU 5786746, який належним чином опечатаний з підписами понятих.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вилучене під час огляду місця події 10.02.2026 року посвідчення водія серія НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, воно підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням даним майном, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказана річ, є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на ньому можуть бути знищені.

За таких обставин справи приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.10.2012 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі (процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_5