Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
191/3942/25: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Умисне знищення або пошкодження майна.
Надіслано судом: 08.04.2026. Зареєстровано: 09.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 10.04.2026.
Номер судового провадження: 1-кп/191/404/25
Справа № 191/3942/25
Провадження № 1-кп/191/404/25
У Х В А Л А

іменем України

07 квітня 2026 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.

До початку проведення судового засіданні від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обрано на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 року, та який неодноразово був продовжений, останній раз ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 року, до 09.04.2026 року включно.

Прокурор зазначив, що так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлює, що уразі визнання його винуватими йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, впливати на свідків, з метою змінити свої показання або відмовитися від надання показань у суді, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений неодноразово вчиняв інкриміновані йому дії з корисливих мотивів, отримуючи замовлення на їх вчинення від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, тому просить клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, вважає, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, жодним чином не обґрунтовані, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків, перебуваючи під домашнім арештом, жодного разу не переховувався від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, одружений. В разі застосування судом більш м`якого запобіжного заходу зможе працевлаштуватись та відшкодувати шкоду потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У даному випадку при вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду даного клопотання, об`єктивно змінилися обставини, які були враховані слідчим суддею та у подальшому судом при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і на сьогодні відсутні об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу буде ухилятися від суду, впливатиме на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, обставини справи вказують, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 може забезпечити менш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, суд зауважує, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду з 30.06.2025 року, ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась судом. При цьому, вирок по відношенню до нього, враховуючи ряд об`єктивних причин, не ухвалено.

Суд, вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обвинувачений раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, одружений, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, частково відшкодував матеріальну шкоду, у скоєному щиро розкаявся, у зв`язку з чим в ході судового розгляду кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються згідно положень ч. 3 ст. 394 КПК України.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, положення ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до суду, прокурора, слідчого за першою вимогою;

- не залишати цілодобового місце проживання, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, або прокурора.

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_5 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали - до 05.06.2026 року. Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та доставити до місця його проживання.

Копію ухвали для виконання та контролю направити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.04.2026 року.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...