Справа №705/707/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань скаргуОСОБА_3 на постанову дізнавача про часткову відмову у задоволенні клопотання, -

В С Т А Н О В И В:

04.02.2026 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона просить: скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 30.01.2026 в частині відмови у проведенні огляду квартири; зобов`язати орган досудового розслідування звернутися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду квартири.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 30 січня 2026 дізнавачем сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні її клопотання. Зазначеною постановою їй відмовлено у проведенні огляду квартири з метою фіксації фактичного стану житла, наявного майна та здійснених нею невід`ємних поліпшень. Вважає відмову незаконною та такою, що порушує її права як потерпілої, оскільки відповідно до ст.. 237 КПК України огляд житла може бути проведений на підставі ухвали слідчого судді, а обов`язок ініціювати отримання такої ухвали покладається саме на орган досудового розслідування. Формальна відмова у проведенні огляду фактично унеможливлює повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, а також позбавляє її можливості довести обсяг завданої матеріальної шкоди.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подану нею скаргу та просила задовольнити зазначені в ній вимоги.

В судове засідання дізнавач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Сектором дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 24.01.2026, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2026 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області за заявою ОСОБА_3 , про те, що до належного їй приміщення за адресою: АДРЕСА_1 її родич здійснив незаконне проникнення.

28.01.2026 до сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000050 від 24.01.2026 з проханням визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні; провести допит у процесуальному статусі потерпілої та прийняти письмові пояснення; допитати осіб, які проживали у квартирі як орендарі (жінку з малолітньою дитиною), з метою встановлення факту оренди, користування майном та періоду проживання; витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження договір оренди (у разі його укладення) та інші документи, що підтверджують отримання доходу; провести огляд квартири з метою фіксації фактичного стану житла, наявного майна та здійснених останньою невід`ємних поліпшень; встановити період незаконного користування квартирою та майном третіми особами.

Постановоюдізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.01.2026 року було частково відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , а саме: «Щодо пункту «5» в задоволенні не підлягає у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 233, 237 КПК України огляд проводиться з добровільної згоди власника майна або на підставі ухвали слідчого судді.».

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення слідчого,дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення слідчого оформлюється постановою - з дня отримання особою її копії.

Під час розгляду скарги слідчим суддею місцевого суду встановлено, що дізнавачем була винесена постанова про часткову відмову в задоволенні клопотання, а саме про проведення огляду квартири.

Разом з тим, вказану у скарзі бездіяльність дізнавача не можна віднести до регламентованої ст. 303 КПК України бездіяльності.

Також слід зазначити, що в прохальній частині скарги ОСОБА_3 просить зобов`язати дізнавачазвернутися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати дізнавача вчинити такі дії (звернутися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду квартири), адже по кримінальному провадженню дізнавач вправі самостійно приймати рішення про проведення або не проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій.

Згідно положень ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов?язання припинити дію; 3) зобов?язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

СкаргуОСОБА_3 на постанову дізнавача про часткову відмову у задоволенні клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5