УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 601/122/26

провадження № 51-1174ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Як убачається з копій судових рішень, слідчийсуддя Кременецького районного суду Тернопільської області ухвалою від 11 березня 2026 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невизнання її потерпілою та ненадання їй інформації про перебіг досудового розслідування, невчинення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000142.

Не погоджуючись із цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 16 березня 2026 року відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України, далі - КПК).

ОСОБА_4 не погодилася із зазначеними вище ухвалами і звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання про скасування оскаржених судових рішень і постановлення нового рішення у справі.

Статтею 310 КПК передбачено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Тобто касаційне оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Так, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, то у відкритті касаційного провадження в цій частині має бути відмовлено на зазначеній підставі.

Водночас ч. 6 ст. 399 КПК визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Також Суд зауважує, що положення ч. 3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді за результатами розгляду її скарги на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невизнання її потерпілою та ненадання їй інформації про перебіг досудового розслідування, невчинення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000142. Таким чином, ОСОБА_4 оскаржувала до Тернопільського апеляційного суду ухвалу слідчого судді, апеляційне оскарження якої не передбачено статтями 309, 307 КПК.

Частиною 4 ст. 399 КПК визначено, зокрема, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суддя апеляційного суду, з урахуванням вищезазначених положень закону, правильно встановив, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до приписів КПК не підлягає апеляційному оскарженню, а тому, відмовляючи одноособово у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КК, всупереч твердженням скаржника, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року про відмову у відкритті провадження постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таким чином, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 березня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3