печерський районний суд міста києва
Справа № 757/834/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000393 від 16.05.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000393 від 16.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 957-ОС від 31.10.2023 ОСОБА_5 призначений на посаду начальника автомобільної служби відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України (далі- ВЧ НОМЕР_2 ДПС України), має спеціальне звання лейтенант, тобто є працівником правоохоронного органу у відповідності до ст. 6 Розділу ІІ Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Відповідно до контракту громадянин України ОСОБА_5 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби у Державній прикордонній службі України, і добровільно бере на себе зобов`язання проходити військову службу за контрактом, у Державній прикордонній службі України протягом строку дії контракту на умовах і в порядку, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють проходження військової служби у Державній прикордонній службі України, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів Державної прикордонної служби України, інших актів законодавства, службові обов`язки, накази командирів і начальників.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, працівники органів охорони державного кордону відносяться до працівників правоохоронних органів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закону) визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення

Також, статтею 6 Закону визначено, що у системі Державної прикордонної служби України є органи забезпечення.

Відповідно до статті 13 Закону органами забезпечення Державної прикордонної служби України є підприємства, установи, а також підрозділи технічного, матеріального, медичного та інших видів забезпечення її діяльності, які функціонують як самостійно, так і в складі відповідно центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, його територіальних органів, Морської охорони, інших органів охорони державного кордону, навчальних закладів Державної прикордонної служби України.

Водночас статтею 4 Закону визначено, що правовою основою діяльності Державної прикордонної служби України є Конституція України, Закон України "Про державний кордон України", цей Закон, інші закони України, видані на їх виконання акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Серед іншого, відповідно до статті 14 Закону на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до статті 33 Закону військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень, керуючись Конституцією і законами України, іншими нормативно-правовими актами та наказами прямих начальників. За протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за контрактом.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Статтею 18 Кримінального кодексу України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 3682, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно пункту 2 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 3682, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про Державну прикордонну службу України», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, виконуючи функції представника влади на займаній посаді, на період та момент вчинення злочину був службовою особою правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника автомобільної служби ВЧ НОМЕР_2 ДПС України, згідно з ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є особою, яка постійно здійснює функції представників влади та обіймає посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, та відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, є керівником структурного підрозділу військової частини ДПСУ, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Також, ОСОБА_5 є суб`єктом, на якого відповідно до підпункту «Г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія вказаного Закону.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Положеннями ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вимоги для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника автомобільної служби ВЧ НОМЕР_2 ДПС України незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище й, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і висловив прохання надати та одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе за вчинення як службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.01.2026 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 в останнього виявлено та вилучено мобільний телефон останнього марки Apple IPhone XS, IMEI: НОМЕР_3 та предмет неправомірної вигоди в сумі 86 200 гривень, а саме: банкноти схожі на грошові кошти номіналом 200 гривень - серії ЕБ 1064373 та банкноти схожі на грошові кошти номіналом 1000 гривень - серії EУ 8857321; серії ЄН 2702275; серії ЄН 2702489; серії КД 9956707; серії АБ 1115986; серії АВ 6132731; серії АК 0554158; серії ЕГ 1571191; серії АР 6262977; серії АА 6721480; серії ВС 1157073; серії БМ 1975824; серії АГ 1106857; серії ГЛ 3674866; серії АА 2170793; серії ЄП 6897259; серії ЄМ 3537800; серії ЄМ 3537798; серії ЄН 9800004; серії ЗС 3643532; серії ЄП 6897256; серії ВС 8133820; серії ЄП 6891777; серії ЄН 7304004; серії АГ 6862688; серії АЄ 8963904; серії АТ 4891482; серії ЕБ 2068433; серії АТ 1768654; серії АБ 7662636; серії ГК 5029638; серії БМ 4951756; серії АЗ 1719562; серії ГК 1238693; серії ГК 1238676; серії ГК 1238694; серії АЛ 4189903; серії ЕВ 3797476; серії ГК 1238679; серії АН 8192928; серії ГМ 2364459; серії ВС 2217483; серії ВУ 0849279; серії ГК 1238690; серії ВУ 0849281; серії АУ 8149730; серії ВУ 0849274; серії ЗТ 8687554; серії ВУ 4219914; серії ГК 9451037; серії ГМ 6942610; серії ЄП 6148673; серії ЄП 6148664; серії АУ 1016675; серії ЕУ 3864686; серії ЕУ 3864683; серії ЗН 2367410; серії ВС 0578114; серії ЄН 1454424; серії ЕУ 3864601; серії ВУ 3235117; серії ВУ 3235115; серії ЄП 6891775; серії АА 3981059; серії ВУ 3235113; серії ЄП 6891773; серії ЕР 6558772; серії ЗТ 7165747; серії ЗС 3523257; серії ЄС 9151221; серії ЕВ 0560133; серії ЄР 4766115; серії ЕУ 3864682; серії ЕУ 8857345; серії ЕУ 8857326; серії ЄН 4264532; серії ЗС 3720112; серії ВУ 6290457; серії ЕУ 8857284; серії ЕУ 8857287; серії ГЛ 4133544; серії ЕУ 3864741; серії ЕУ 8857319; серії ГЛ 5864062; серії АИ 2094093; серії ВУ 3235114.

03.01.2026 постановою слідчого вилучені предмети та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000393.

Прокурор вказує, що зазначені вилучені речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані для доказу фактів та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

В судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власник майна/власник майна у судове засідання не з`явився.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000393 від 16.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

02.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.01.2026 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 в останнього виявлено та вилучено мобільний телефон останнього марки Apple IPhone XS, IMEI: НОМЕР_3 та предмет неправомірної вигоди в сумі 86 200 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене в ході затримання підозрюваного майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на у кримінальному провадженні № 0000393 від 16.05.2025 на майно, вилучене 02.01.2026 у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- мобільний телефон останнього марки Apple IPhone XS, IMEI: НОМЕР_3 ;

- предмет неправомірної вигоди в сумі 86 200 гривень, а саме: банкноти схожі на грошові кошти номіналом 200 гривень - серії ЕБ 1064373 та банкноти схожі на грошові кошти номіналом 1000 гривень - серії EУ 8857321; серії ЄН 2702275; серії ЄН 2702489; серії КД 9956707; серії АБ 1115986; серії АВ 6132731; серії АК 0554158; серії ЕГ 1571191; серії АР 6262977; серії АА 6721480; серії ВС 1157073; серії БМ 1975824; серії АГ 1106857; серії ГЛ 3674866; серії АА 2170793; серії ЄП 6897259; серії ЄМ 3537800; серії ЄМ 3537798; серії ЄН 9800004; серії ЗС 3643532; серії ЄП 6897256; серії ВС 8133820; серії ЄП 6891777; серії ЄН 7304004; серії АГ 6862688; серії АЄ 8963904; серії АТ 4891482; серії ЕБ 2068433; серії АТ 1768654; серії АБ 7662636; серії ГК 5029638; серії БМ 4951756; серії АЗ 1719562; серії ГК 1238693; серії ГК 1238676; серії ГК 1238694; серії АЛ 4189903; серії ЕВ 3797476; серії ГК 1238679; серії АН 8192928; серії ГМ 2364459; серії ВС 2217483; серії ВУ 0849279; серії ГК 1238690; серії ВУ 0849281; серії АУ 8149730; серії ВУ 0849274; серії ЗТ 8687554; серії ВУ 4219914; серії ГК 9451037; серії ГМ 6942610; серії ЄП 6148673; серії ЄП 6148664; серії АУ 1016675; серії ЕУ 3864686; серії ЕУ 3864683; серії ЗН 2367410; серії ВС 0578114; серії ЄН 1454424; серії ЕУ 3864601; серії ВУ 3235117; серії ВУ 3235115; серії ЄП 6891775; серії АА 3981059; серії ВУ 3235113; серії ЄП 6891773; серії ЕР 6558772; серії ЗТ 7165747; серії ЗС 3523257; серії ЄС 9151221; серії ЕВ 0560133; серії ЄР 4766115; серії ЕУ 3864682; серії ЕУ 8857345; серії ЕУ 8857326; серії ЄН 4264532; серії ЗС 3720112; серії ВУ 6290457; серії ЕУ 8857284; серії ЕУ 8857287; серії ГЛ 4133544; серії ЕУ 3864741; серії ЕУ 8857319; серії ГЛ 5864062; серії АИ 2094093; серії ВУ 3235114.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1