Справа № 509/551/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000535 від 08.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 07.10.2024 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Mazda», моделі «323F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в вечірній час доби по асфальтованому, сухому, чистому дорожньому покриттю, без ям та вибоїн по вул. Незалежності в с-щі Овідіополь Одеського району Одеської області зі швидкістю приблизно 100 км/год., не враховув дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на перешкоду дерево, що росте на узбіччі праворуч по ходу руху автомобіля під його керуванням, чим грубо порушив пункт 12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Крім того, водій ОСОБА_4 , рухаючись в межах населеного пункту проігнорував вимоги п.12.4, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю водія ОСОБА_4 , пасажири цього автомобіля - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку; відкритих уламкових переломів кісток носу зі зміщенням; забитої рани лівої щоки; численні садна голови; закриті переломи 6,7,8-х лівих ребер без зміщення кісткові уламки, які як окремо так і в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі багатоуламкового перелому кісток обличчя та основи черепа (решітчастої кістки зліва, латеральної стінки правої орбіти, стінок обох гайморових пазух зі зміщенням кісткових уламків та кісток носу); забійної рани правої надбрівної ділянки, гематоми обох параорбітальних ділянок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також закритих переломів III-V плесневих кісток правої стопи, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій легкового автомобіля марки «Mazda», моделі «323F», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог пункту 12.1 «Правил дорожнього руху», гарантовано маючи технічну можливість запобігти ДТП допустив виїзд за межі проїзної частини та наїзд на перешкоду дерево, що росте на узбіччі праворуч по ходу руху автомобіля під його керуванням, внаслідок чого пасажири цього автомобіля ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину. Заявлений цивільний позов ОСОБА_8 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_9 та представник ОСОБА_6 , до нього як цивільного відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 98704 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., визнав у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала цивільний позов у повному обсязі просила його задовольнити. Щодо призначення покарання обвинуваченому просила вирішити данеи питання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, цивільний позов заявляти не бажає. При призначенні покарання обвинуваченому просить не позбавляти волі ОСОБА_4 .

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, його захисника, представника потерпілої, думку прокурора, дослідивши дані, що характеризуть особу обвинуваченого, обсягу судових витрат та речових доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а також середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 із середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, позиції потерпілих, особу винного, його сімейний стан, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду основного покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

На стадії підготовчого провадження в суді заявлено цивільний позов ОСОБА_8 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_9 та представник ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 98704 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Вказаний цивільний позов обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. Завдана матеріальна шкода також повністю підтверджуються матеріалами справи, квитанціями, чеками, та медичною документацією, які підтверджують понесені витрати на лікування, а тому в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню.

Крім того, витрати законного представника потерпілої на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. також підтверджені Договором № 12 про надання правничої допомоги від 15.04.2025 року, розрахунком суми гонорару у твердій фіксованій сумі, Актом виконаних робіт від 10.11.2025 року, та квитанцією до прибуткового касового ордера № 30 від 10.11.2025 року. У зв`язку з наведеним, цивільний позов у частині стягнення витрат на првову допомогу також підлягає задоволенню.

Арешт на майно, накладений в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять у загальному розмірі 10601 грн. 92 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як останній своєчасно являвся на всі виклики суду.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами виконувати окремо та обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_9 та представник ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 98704 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а всього 103 704 (сто три тисячі сімсот чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 10601 (десять тисяч шістсот одна) гривня 92 копійки.

Арешт на майно, накладений в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- автомобіль марки "Mazda 323F", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.07.2019, виданого ТСЦ 5142, належить ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Овідіополь, вул. Берегова, 9, - повернути власнику ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1