Справа № 305/4640/25
Номер провадження 1-кп/305/500/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

23.03.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою від 31.10.2025 слідчий суддя Рахівського районного суду наклав арешт на майно ОСОБА_4 , а саме вантажний автомобіль ГАЗ 66 3 д.н.3. НОМЕР_1 . Представник фактичного/користувача власника вилученого майна - адвокат ОСОБА_3 звертає увагу суду на те, що під час проведення досудового розслідування не здобуто будь-яких даних про те, що наявна у таких речах, предметах та документах будь-яка інформація або сліди скоєння злочинів в межах цього кримінального провадження. Враховуючи те, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії безпосереднього судового розгляду, правові та фактичні підстави для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля відпали, усі докази, які сторона обвинувачення вважала необхідними для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, були зібрані у ході досудового розслідування та долучені до матеріалів кримінального провадження, у зв?язку з чим потреба у подальшому обмеженні права власності з метою збереження речових доказів відсутня. Власник зазначеного транспортного засобу - обвинувачений у даному кримінальному провадженні протягом усього часу здійснення кримінального провадження, починаючи зі стадії досудового розслідування і до сьогодні сумлінно та в повному обсязі виконував усі процесуальні обов?язки, покладені на нього судом. Будь-яких фактів ухилення від виконання органів досудового розслідування чи суду, а також будь-яких дій, які б свідчили про ризик незаконного процесуальних рішень, порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неявки до використання, приховування, пошкодження або відчуження арештованого майна, не встановлено. Таким чином, сторона захисту вважає, що накладення арешту в межах даного кримінального провадження на вилучене майно було здійснено без належного правового та фактичного обґрунтування, у зв?язку з чим порушує законні права та інтереси фактичного володільця та власника зазначеного майна. На його думку, питання про накладення арешту було вирішено без врахування розумного та співмірного обмеження права користування/власності щодо завдань кримінального провадження та наслідків такого арешту. Так, накладення арешту на, зокрема, легковий автомобіль із забороною користування, є втручанням в право з володіння, користування та розпорядження відповідним майном. ОСОБА_4 як власник майна не має будь-якого наміру приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати чи відчужувати автомобіль. Накладення арешту шляхом заборони обмеження в користуванні і розпорядженні майном межує та невиправдано широко звужує законні права та інтереси ОСОБА_4 . З огляду на викладене, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області - у справі № 305/3504/25 від 31.10.2025, на вантажний автомобіль ГАЗ 66 з д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , та повернути користувачу та власнику ОСОБА_4 вилучене майно вантажний автомобіль ГАЗ 66 3 д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який є захисником ОСОБА_4 , клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні. Пояснив, що автомобіль Газ 66 не був учасником ДТП, а тому на ньому жодної слідової інформації не було, тому й жодних експертиз щодо нього під час досудового розслідування кримінального провадження не призначалося. На досудовому розслідуванні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 були виділені в окреме провадження та направлені до суду за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тому враховуючи, що ОСОБА_5 не було пред`явлено обвинувачення за ст. 286-1 КК України та він не є причетним до вчинення цього правопорушення, тому, на його думку, підстав для арешту автомобіля "ГАЗ 66", який був у користуванні ОСОБА_5 , не було та немає на цей час, а обмеження прав ОСОБА_5 на вільне володіння та користування майном є порушенням його конституційних прав.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про скасування арешту на майно, оскільки автомобіль він використовує для забезпечення своєї сім`ї, а за відсутності транспортного засобу він не має змоги працювати та заробляти на життя.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту на автомобіль, вважає скасування передчасним, оскільки у справі ще не закінчене судове розслідування.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що слідчий суддя Рахівського районного суду ОСОБА_7 в межах досудового розслідування цього кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000446 від 22.10.2025 наклала арешт на тимчасово вилучене у ході огляду місця події майно, у тому числі на автомобіль марки "ГАЗ 66", з номерним знаком НОМЕР_1 , який на момент вчинення злочину перебував у володінні та користуванні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном. Таке рішення було ухвалене, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, таке тимчасово вилучене майно має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, може бути доказом у кримінальному провадженні під час його розгляду в суді, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Згідно зі ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Ба більше, верховенство права, одна із засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У судовому засіданні встановлено, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту на тимчасово вилучене майно у ході огляду 22.10.2025 місця події - на автомобіль марки "ГАЗ 66", з номерним знаком НОМЕР_1 , який на момент вчинення злочину перебував у володінні та користуванні громадянина ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном, відпала потреба, адже матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 виділені в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом за ч. 2 ст. 345 КК України, де автомобіль "ГАЗ 66", з номерним знаком НОМЕР_1 не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не зазначений речовим доказом, цей автомобіль також не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 22.10.2025 близько 01:00 години по вул. Центральній у с. Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області, тому на ньому не могло бути якої-небудь слідової інформації, яка б вимагала проведення щодо цього автомобіля судових експертиз й такі досудовим розслідуванням не проводилися, а отже наразі підстав для арешту цього автомобіля немає, а позбавлення володіння та користування ним його власника - ОСОБА_5 порушує гарантоване ст. 41 Конституції України право останнього щодо вільного володіння та користування майном, тому відповідно до ст. 100 КПК України зазначений автомобіль слід повернути ОСОБА_5 , а отже клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 174 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2025 арешт на майно - автомобіль "ГАЗ 66", з номерним знаком НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1