Справа №592/1919/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/220/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

учасників кримінального провадження:

захисника підозрюваного - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001490, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.02.2026 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,

установила:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 лютого 2026 року клопотання слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 год 02 квітня 2026 року. Визначено розмір застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн. У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_7 невідкладно прибути до місця проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та покладено обов`язки, визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, роз`яснено наслідки невиконання обов`язків.

Не погодившись із таким рішенням слідчого судді, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або, як альтернативу, зменшити розмір застави до 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не встановив і належним чином не обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На думку захисника, прокурором не доведено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілих або свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а посилання лише на тяжкість інкримінованого злочину не може бути достатньою підставою для тримання під вартою.

Також у скарзі зазначено, що слідчий суддя не врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, сім`ї та утриманців, відсутність судимостей і притягнень до адміністративної відповідальності. Крім того, судом не було перевірено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник вказувала, що визначений розмір застави є непомірним з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного і не відповідає вимогам ст. 182 КПК України, у зв`язку з чим, крім іншого, просила зменшити його до розумного та співмірного розміру.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001490 від 03 лютого 2026 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК.

У межах вказаного кримінального провадження 03 лютого 2026 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК та в цей же день повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а згідно ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК, що ніким не заперечується.

Крім того, слідчим і прокурором доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доводів захисту про недоведеність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 177, 178 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків, які підтверджуються конкретними обставинами кримінального провадження. При цьому на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу закон не вимагає доведення того, що підозрюваний вже вчинив дії, передбачені зазначеною нормою- достатнім є встановлення ймовірності їх вчинення з урахуванням сукупності обставин.

Щодо ризику переховування, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тій частині, що сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас вона є одним із критеріїв оцінки такого ризику в сукупності з іншими обставинами.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим суддею враховано характер інкримінованого кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування, обсяг зібраних доказів та можливість призначення покарання у виді позбавлення волі. Сукупність зазначених обставин об`єктивно може створювати спонукальні мотиви для ухилення від кримінальної відповідальності.

Доводи захисту щодо недоведеності ризику впливу на потерпілих та свідків колегія суддів оцінює критично. На момент розгляду клопотання досудове розслідування триває, частина свідків ще не допитана, їх показання мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на характер інкримінованого діяння та коло осіб, обізнаних із його обставинами, ризик можливого впливу не може вважатися виключеним лише з підстав відсутності зафіксованих спроб тиску. Закон не вимагає доведення факту вже здійсненого впливу, достатньо встановити існування реальної можливості його вчинення.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відсутність судимостей та притягнень до адміністративної відповідальності є позитивною характеристикою особи підозрюваного. Разом із тим сама по собі ця обставина не виключає ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру інкримінованого правопорушення та способу його вчинення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є актуальними.

Доводи сторони захисту щодо необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження та встановленими ризиками, передбаченими статтею 177 КПК України. З огляду на це, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла обґрунтованого висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Щодо доводів захисту, що розмір застави є непомірним з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті, а згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 цього Кодексу розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися, виходячи з даних про особу підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного, обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

Постановивши ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції загалом дійшла обґрунтованого висновку щодо необхідності його застосування. Водночас, під час визначення розміру застави не в повній мірі врахувала вимоги ч.4 ст.182 та ч.3 ст.183 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, зокрема наявність у нього постійного місця проживання та реєстрації, міцних соціальних зв`язків, перебування на його утриманні дитини та матері пенсійного віку, відсутність судимостей.

За таких обставин визначений розмір застави - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн, апеляційний суд вважає надмірним та таким, що не повною мірою відповідає принципу співмірності.

З урахуванням наведеного, а також доводів апеляційної скарги захисника, яка порушувала питання про зменшення розміру застави до 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Водночас, оцінюючи обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та вимоги ч.4 ст.182 та ч.3 ст.183 КПК України щодо визначення розміру застави, з урахуванням принципу співмірності, апеляційний суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків буде застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн.

При цьому колегія суддів виходить із положень статті 404 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, однак не обмежений її доводами у випадку, якщо прийняте рішення покращує становище особи. Оскільки зменшення розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб покращує становище підозрюваного, апеляційний суд вважає можливим вийти за межі апеляційних вимог у цій частині.

Виходячи із положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді- скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24:00 год 02 квітня 2026 року, та визначення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 грн, із покладанням на нього обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК, у разі внесення застави.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 лютого 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР ОСОБА_8 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 год 02 квітня 2026 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно прибути до місця проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та покласти обов`язки, визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Роз`яснити, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та буде вирішено питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу покласти на слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, ОСОБА_8 чи іншого слідчого, у провадженні якого буде перебувати вказане кримінальне провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4