СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1442/26
ун. № 759/4134/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000431 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2026 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різня Житомирської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 не маючи постійного джерела доходів, ніде не працюючи, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив здійснювати збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.02.2026, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку в подальшому розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_7 діючи єдиним умислом, 17.02.2026, приблизно о 15 годині знаходячись на території Святошинського району у м. Києві, шляхом розкладання «закладок», залишив з метою збуту два згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, за що в подальшому мав отримувати грошову винагороду.

Так, 17.02.2026, 15 год. 02 хв., за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, поблизу буд. 5/21, працівниками поліції був виявлений ОСОБА_7 , який зберігав при собі 8 згортків в ізоленті чорного кольору, з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому, 17.02.2026, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході чого, під час проведення особистого обшуку у останнього було виявлено та вилучено, згортків в ізоленті чорного кольору, з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, з метою подальшого її збуту, у особливо великих розмырах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, наголошуючи на його необґрунтованості та гіпотетичності наведених ризиків. На підтвердження міцності соціальних зв`язків підозрюваного та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту було надано договір оренди житла, згідно з яким ОСОБА_7 має стабільне місце проживання у АДРЕСА_1 .

Свідоцтво про народження дитини, що підтверджує наявність на утриманні підозрюваного малолітньої доньки ОСОБА_9 , 2021 року народження.

Характеристику з місця роботи (ТОВ ОК «Фрегат»), де ОСОБА_7 характеризується як дисциплінований та відповідальний працівник.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив суд обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свою позицію підозрюваний обґрунтував необхідністю виконання батьківських обов`язків та бажанням проводити час зі своєю малолітньою дитиною

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

17.02.2026, о 17:24 год., ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.02.2026, повідомлено про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке останньому повідомлено в порядку діючого КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом працівників поліції від 17.02.2026 року;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК від 17.02.2026;

- протоколом обшуку місця проживання ОСОБА_7 від 17.02.2026;

- висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупно

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то орган досудового розслідування зазначає, що наявний ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон, та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризики, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, на думку органу досудового розслідування, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на думку органу досудового розслідування, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки незаконний збут психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих підозрюваному, на думку органу досудового розслідування, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою застосування запобіжного заходу.

Оцінюючи аргументи захисту, слідчий суддя зазначає, що хоча підозрюваний має сім`ю та місце проживання в орендованому помешканні, ці обставини не нівелюють встановлені ризики. Суд звертає увагу на те, що надана характеристика стосується періоду роботи, який завершився у травні 2021 року, а на даний час ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин (PVP), за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, суд вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику продовження злочинної діяльності або спробам переховування. Застосування домашнього арешту, про який просить захист, не є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного у даному конкретному випадку.

За сукупності таких обставин, слідчий суддя, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе на даному етапі запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, уникати спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні та належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 176,177, 178, 183, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000431 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2026 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 17 квітня 2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1