Справа № 201/2362/26
Провадження № 1-кп/201/310/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд м. Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника третьої особи, на майно якої накладений арешт, - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 26.03.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Гродівка Красноармійського району Донецької області, який має вищу освіту, неодружений, на утриманні перебуває малолітня дитина ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Мирноград Донецької області, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, на утриманні перебуває малолітня дитина ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт Гродівка Красноармійського району Донецької області, який має середньо-технічну освіту, неодружений, на утриманні перебуває малолітня дитина ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_3 (ВКЗ)

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9 (ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

Соборним районним судом міста Дніпра здійснюється підготовче провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 26.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

25.02.2026 представник третьої особи, на майно якої накладений арешт, - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування арешту майна, а саме на автомобіль марки «Infiniti Q60», н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 29.08.2025 по справі № 199/9286/25, що належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначив таке.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, обвинувальний акт направлений до суду для розгляду по суті.

У ході досудового розслідування проведено всі необхідні експертизи щодо транспортного засобу; проведено слідчі (розшукові) дії, у тому числі слідчий експеримент; автомобіль оглянуто, зафіксовано та досліджено як речовий доказ; транспортний засіб фактично повернуто власнику та перебуває у його користуванні понад шість місяців.

Таким чином, усі процесуальні дії з автомобілем завершені, доказова база сформована, а тому відсутні будь-які ризики його приховування, знищення, пошкодження чи перетворення, які б обґрунтовували подальше існування арешту.

Власником заарештованого автомобіля є ОСОБА_4 , який є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою з Луганської області. У зв`язку з воєнними діями він був вимушений залишити своє постійне місце проживання та переїхати до міста Дніпра. Фактично він виїхав, не маючи можливості забрати більшість свого майна, втратив житло та звичні умови існування.

Його житло було зруйноване, компенсацію за знищене майно він не отримав. На теперішній час ОСОБА_4 фактично розпочав життя з нуля в іншому місті, не маючи стабільного доходу, окрім пенсійного забезпечення, розмір якого є мінімальним та не покриває повною мірою витрати на проживання, лікування та базові потреби.

Єдиним цінним майном, яке залишилося у його власності, є зазначений автомобіль. Саме цей транспортний засіб є його єдиним активом, який має реальну ринкову вартість.

На даний час у зв`язку зі складним матеріальним становищем, відсутністю належних умов проживання та необхідністю забезпечення себе засобами для існування, ОСОБА_4 має намір продати зазначений автомобіль з метою отримання коштів для забезпечення життєвих потреб оренди житла, лікування, харчування та інших необхідних витрат.

Проте накладений арешт у частині заборони відчуження та розпорядження фактично позбавляє його можливості реалізувати єдине майно та отримати кошти для існування. Така заборона істотно обмежує його право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що досудове розслідування завершене; обвинувальний акт переданий до суду; всі слідчі дії з автомобілем проведені; автомобіль вже понад пів року перебуває у законного власника; відсутні ризики, передбачені ст. 170 КПК України; власник є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, який перебуває у складному матеріальному становищі; автомобіль є його єдиним майном, яке може бути реалізоване для забезпечення елементарних умов існування, подальше застосування арешту є непропорційним, надмірним та таким, що не відповідає завданням кримінального провадження, з урахуванням принципу розумності та співмірності обмеження права власності, передбаченого положеннями КПК України та практикою Європейського суду з прав людини, просив накладений на автомобіль арешт скасувати.

Прокурор та всі інші учасники проти задоволення клопотання не заперечили.

Вирішуючи подане клопотання суд приходить до такого.

Як вбачається з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За визначенням ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. п. 1-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою чи суду під час судового провадження за клопотанням, зокрема, обвинуваченого, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 29.08.2025 по справі № 199/9286/25 накладений арешт на автомобіль «Infiniti Q60», н.з. НОМЕР_1 , у вигляді заборони відчуження і розпорядження, дозволено користуватися автомобілем його власнику ОСОБА_4 , якому вказаний автомобіль повернутий на відповідальне зберігання.

У кримінальному провадженні цивільного позову не заявлено, автомобіль не може бути забезпеченням конфіскації як виду покарання, досудове розслідування завершене; обвинувальний акт переданий до суду; всі слідчі дії з автомобілем проведені; автомобіль вже понад пів року перебуває у законного власника; відсутні ризики, передбачені ст. 170 КПК України; власник є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою; автомобіль є його єдиним майном, яке може бути реалізоване для забезпечення елементарних умов існування, подальше застосування арешту є непропорційним, надмірним та таким, що не відповідає завданням кримінального провадження, автомобіль не бути забезпеченням конфіскації як виду покарання, він належить третій особі, яка до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні не притягнута, адвокатом доведено, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а тому з урахуванням принципу розумності та співмірності обмеження права власності, передбаченого положеннями КПК України та практикою Європейського суду з прав людини, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню - накладений на автомобіль арешт слід повністю скасувати.

Керуючись ст. 174, 369372, 395 КПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника третьої особи, на майно якої накладений арешт, - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Повністю скасувати арешт з автомобіля «Infiniti Q60», н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 29.08.2025 по справі № 199/9286/25, що належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1