печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8201/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання Слідчого у кримінальному провадженні - заступника керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні -прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні - заступник керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.01.2024 - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.01.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за

№ 0000025 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 111 КК України.

Встановлено, що наказом начальника Управління державної охорони України № 83-ос від 17.05.2012 ОСОБА_6 призначений на посаду начальника 3 відділу Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України.

Однак ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем офіцерського складу, в порушення Законів України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, та іншого законодавства України, яким встановлено порядок проходження військової служби, не бажаючи бути вірним і відданим народу України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, захищати Вітчизну та територіальну цілісність України, вчинив умисні злочини за таких обставин.

Так, у вечірній час 23.02.2014, ОСОБА_16 , який на той час обіймав пост Президента України та охорону якого відповідно до свого військового обов`язку здійснював ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Севастополя, вирішив залишити територію України.

Прийнявши зазначене рішення, ОСОБА_16 , перебуваючи на території однієї з військових частин Чорноморського флоту Російської Федерації у Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), переслідуючи особисті цілі щодо подальшого забезпечення себе професійною охороною, вирішив схилити військовослужбовців Управління державної охорони України, які безпосередньо виконували завдання по забезпеченню його особистої безпеки, у тому числі ОСОБА_6 , до вчинення дезертирства.

З цією метою ОСОБА_16 , усвідомлюючи те, що військовослужбовці Управління державної охорони України, перебувають на військовій службі та зобов`язані сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, захищати Вітчизну та територіальну цілісність України, використовуючи свій авторитет та наявність зв`язків серед вищого керівництва Російської Федерації, діючи з прямим умислом, розуміючи, що за самовільне залишення місця служби передбачена кримінальна відповідальність за дезертирство, у період приблизно з 21 год 25 хв до 23 год 29 хв 23.02.2014, перебуваючи на території однієї з військових частин Чорноморського флоту Російської Федерації у Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), особисто та цілеспрямовано запропонував військовослужбовцям Управління державної охорони України, які безпосередньо виконували завдання по забезпеченню його особистої безпеки, у тому числі військовослужбовцю ОСОБА_6 , ухилитися від подальшого проходження військової служби шляхом виїзду з ним до Російської Федерації.

При цьому, ОСОБА_16 , у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», відповідно до якого особа, щодо якої здійснюється державна охорона, має право на тимчасову відмову в письмовій формі від особистої охорони, приймаючи на себе повну відповідальність за можливі негативні наслідки цієї дії, власноручно написав заяву про відмову від державної охорони з 24.02.2014, зміст якої довів до військовослужбовців, у тому числі ОСОБА_6 , а тому вони усвідомлювали відсутність у них правових підстав для здійснення подальшої державної охорони ОСОБА_16 та подальшого перебування поряд з ним, а також наявність обов`язку повернення до місця постійного несення служби.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи свій обов`язок повернутися до місця постійного несення служби, нести військову службу відповідно до законів та інших нормативно-правових актів України та маючи реальну можливість це зробити, внаслідок впливу ОСОБА_16 , на ґрунті особистого мотиву, пов`язаного із особистою відданістю ОСОБА_16 , вступив у змову з військовослужбовцями Управління державної охорони України ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_10 , які керувались подібними мотивами, вирішив спільно з ними вчинити дезертирство та залишити територію України з метою ухилитися від військової служби.

Далі, з метою приховування (маскування) вчинення злочину та надання видимості законності його відсутності за місцем служби, ОСОБА_6 , за відсутності законодавчих підстав припинення контракту, усвідомлюючи порядок припинення військової служби, склав рапорт з проханням звільнити його з військової служби в УДО України, який адресував начальнику УДО України ОСОБА_25 та датував 21.02.2014. Зазначений рапорт було доставлено до Управління державної охорони України лише 25.02.2014, після чого на його підставі було видано наказ про звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

У ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 військовослужбовець УДО України ОСОБА_6 , за сприяння представників силових відомств Російської Федерації, перебуваючи в Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), за допомогою наданого вказаними представниками Російської Федерації морського судна, за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями УДО України ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_10 залишив територію України та без поважних причин і правових підстав, у період з 08 год 00 хв до 18 год 00 хв 24.02.2014 та пізніше (до цього часу) не повернувся до місця служби - Управління державної охорони України (вул. Богомольця, 8, м. Київ) з метою ухилитися від військової служби.

Крім цього, встановлено, що 17.06.2001 ОСОБА_6 уклав контракт про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками і мічманами, солдатами і матросами, сержантами і старшинами у Службі безпеки України, який надалі переукладався та 11.05.2012 на підставі наказу Голови Служби безпеки України № 494-ос від 12.04.2012 звільнений з військової служби в Службі безпеки України та виключений зі списків особового складу у зв`язку з переведенням в розпорядження Управління державної охорони України.

За період проходження військової служби у Службі безпеки України перебував на різних посадах офіцерського складу в Управлінні Служби безпеки України у місті Севастополі, Департаменті захисту національної державності і боротьби з тероризмом Служби безпеки України, Центрі спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України.

При цьому установлено, що позаштатний співробітник ДКРО 1 служби ФСБ РФ громадянин РФ ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими невстановленими представниками спеціальної служби РФ, створив на території України розгалужену агентурну мережу, до якої входили громадяни України, у тому числі діючі військовослужбовці та представники правоохоронних органів, які надавали допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інтересах іноземної спецслужби.

Зокрема, протягом 2010-2014 років, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_27 , будучи офіцером ФСБ РФ у відставці, неодноразово відвідував територію України, де офіційно надавав інструкторську та бойову підготовку особовому складу Центру спеціальних операцій «А» Служби безпеки України, під час якої виїжджав з керівниками та особовим складом Центру спеціальних операцій «А» Служби безпеки України на полігони, викладав лекції тощо.

При цьому, у період часу з 2010 по 2012 рік, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, тобто під час проходження ОСОБА_6 військової служби в органах Служби безпеки України, за невстановлених досудовим слідством обставин, громадянин РФ ОСОБА_27 налагодив стійкий контакт з ОСОБА_6 , який останні підтримують по теперішній час, та залучив останнього на конфіденційній основі до проведення підривної діяльності проти України в інтересах російських спецслужб.

На виконання завдань ОСОБА_27 , ОСОБА_6 здійснював збір інформації щодо суспільно-політичних подій на території України, а також збір характеризуючи даних стосовно громадян України, які становлять інтерес для російських спецслужб. Вказані відомості ОСОБА_6 збирав власними силами, а також через створену ним агентурну мережу серед громадян України, які мають доступ до такої інформації, в тому числі співробітників правоохоронних органів України.

Разом з тим, за сприяння іншого громадянина РФ ОСОБА_28 , який у 2010 році очолював особисту охорону колишнього Президента України ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , будучи завербованим представником іноземних спецслужб, на підставі наказу начальника Управління державної охорони України № 83-ос від 17.05.2012 був прийнятий на військову службу в Управління державної охорони України та призначений на посаду начальника 3 відділу Служби безпеки Президента України з 12.05.2012, під час проходження якої продовжив співпрацю з представником російської спецслужби ОСОБА_27 .

У подальшому, під час проходження ОСОБА_6 військової служби в УДО України, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил Російської Федерації виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом підготовки, розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

Для ефективної реалізації плану вирішено залучити військовослужбовців ЗС РФ, співробітників інших силових відомств РФ, представників влади і правоохоронних органів України, інших громадян РФ та України. Крім того, з цією ж метою, представниками влади РФ створено та озброєно іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, якими керували офіцери спецслужб і ЗС РФ та особи з числа громадян України, що мали здійснити пособництво у виконанні плану агресії шляхом вчинення активних дій.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії Російською Федерацією території АР Крим і м. Севастополя, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено приховане вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих озброєних підрозділів ЗС РФ.

У подальшому військовослужбовцями ЗС РФ здійснено захоплення будівель центральних органів влади АР Крим та встановлено контроль над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та необхідних для РФ рішень. Крім того здійснено блокування автошляхів, захоплення аеропортів та транспортних підприємств, військових частин ЗС України, пошкодження та знищення військового майна, що має важливе оборонне значення для України.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів РФ «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01.03.2014 № 48-СФ за результатами звернення Президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту ЗС РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту РФ на використання ЗС РФ на території України.

За таких обставин, 23.02.2014 тодішній Президент України ОСОБА_16 разом із військовослужбовцями УДО України, які здійснювали його державну охорону, у тому числі ОСОБА_6 , повітряним шляхом прибули до Автономної Республіки Крим, де за сприяння представників Збройних Сил Російської Федерації розмістилися на території невстановленої слідством військової частини Чорноморського флоту Російської Федерації у Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої). Далі, у вечірній час 23.02.2014, перебуваючи на території зазначеної військової частини, дізнавшись про те, що до Автономної Республіки Крим прибув призначений Верховною Радою України 22.02.2014 виконувач обов`язків Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_29 , побоюючись затримання, ОСОБА_16 вирішив залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочини стосовно учасників акцій протесту.

В цей же час, усвідомлюючи вказані обставини та факт перебування країни його громадянства - України у стані збройного конфлікту з Російською Федерацією, будучи військовослужбовцем, який приймав Військову присягу на вірність народу України, маючи конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, розуміючи, що Російська Федерація є ворогом для українського народу, ОСОБА_6 , не пізніше 21 год 25 хв 23.02.2014, перебуваючи на території однієї з військових частин Чорноморського флоту Російської Федерації у Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), діючи з мотивів не сприйняття діючої в Україні влади, підтримуючи злочинні наміри вищих посадових осіб Російської Федерації щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, створення сприятливих для РФ умов для анексії частини території України, а у подальшому - знищення української державності та повної окупації території України шляхом розв`язання повномасштабної війни, вирішив вчинити державну зраду, а саме перейти на бік ворога - Російської Федерації під час вказаного збройного конфлікту.

Прийнявши рішення про вибуття до Російської Федерації, ОСОБА_16 власноручно написав заяву про відмову від державної охорони з 24.02.2014, зміст якої довів до ОСОБА_6 та інших військовослужбовців УДО України, а тому останній усвідомлював відсутність у нього хоча б формальної підстави для продовження здійснення державної охорони ОСОБА_16 та вибуття разом з ним до Російської Федерації.

Однак незважаючи на це, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем старшого офіцерського складу, в порушення Законів України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, та іншого законодавства України, яким встановлено порядок проходження військової служби, за сприяння представників силових відомств Російської Федерації, з якими він вступив у зв`язок за невстановлених слідством обставин, перебуваючи в Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 за допомогою наданого вказаними представниками Російської Федерації морського судна, за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями УДО України ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_10 , спільно із колишнім Президентом України ОСОБА_16 , вчинив перехід на бік ворога - Російської Федерації у період збройного конфлікту.

При цьому, відповідно до розпорядження від 27.07.2012 № 99-ОС по ЦСО «А» Служби безпеки України, ОСОБА_6 було надано допуск до державної таємниці за формою допуску «2», тобто на момент вибуття до Російської Федерації він був носієм секретної інформації.

Відповідно до абзацу 4 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди національним інтересам України.

Далі, прибувши до м. Ростов-на-Дону Російської Федерації ОСОБА_6 продовжив здійснювати охорону колишнього Президента України ОСОБА_16 , у той же час шукаючи шляхи для відшукання більш ефективних способів надання допомоги Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, які він пов`язував із набуттям громадянства Російської Федерації та вступу на службу до її правоохоронних або воєнізованих органів.

В цей час, у березні-квітні 2014 року вищим військово-політичним керівництвом Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності розпочато збройну агресію на території Луганської та Донецької областей, спрямовану на окупацію вказаних регіонів та порушення територіальної цілісності України.

За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, 07.04.2014 на території Донецької та Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції.

Через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України 13.04.2014 виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

При цьому, керівництво іноземної держави - РФ, маючи намір значно розширити можливості використання військової присутності РФ на території України для їх подальшого використання з метою знищення української державності та повної окупації території України шляхом розв`язання повномасштабної війни, посилило підривну діяльність проти України та підготовку до посягання на територіальну цілісність України, які полягали у втручанні в її внутрішню та зовнішню політику; спробах зменшення економічного й оборонного потенціалу України, зниження її обороноздатності; у вжитті заходів щодо посилення економічної залежності України від РФ тощо.

У зв`язку з цим представниками іноземної організації - Федеральної служби безпеки РФ (далі - ФСБ РФ) посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ, а також фізичної ліквідації вищого військово-політичного керівництва України з метою ослаблення держави.

Усвідомлюючи вказані обставини, які безсумнівно вказували на факт перебування України у стані збройного конфлікту із Російською Федерацією, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, бажаючи надавати іноземній державі - Російській Федерації, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_6 , за сприяння невстановлених слідством осіб - представників Російської Федерації, упродовж березня - червня 2014 року пройшов необхідну процедуру та 23.06.2014 набув громадянства Російської Федерації із документуванням паспортом громадянина Російської Федерації 4513 № НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, маючи конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, усвідомлюючи, що Російська Федерація є ворогом української держави та перебуває з нею у стані збройного конфлікту, з метою надання Російській Федерації допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, набув громадянства Російської Федерації для подальшого вступу на військову службу до її правоохоронних або воєнізованих органів та ведення активної громадської діяльності в інтересах РФ.

Далі, діючи з метою надання допомоги іноземній державі - Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час повернувся на територію України - до тимчасово окупованого м. Севастополя.

Прибувши до тимчасово окупованого м. Севастополя, ОСОБА_6 , надаючи окупаційній владі допомогу в становленні та зміцненні цієї влади, з метою формування у населення думки щодо законності цієї влади та її історичної необхідності, почав активно займатися суспільно-громадською діяльністю, пов`язаною із функціонуванням силових відомств та спецслужб Російської Федерації, та пропагувати проросійські ідеї.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 19.10.2018 ОСОБА_6 очолив громадську організацію - так звану «Ассоциацию ветеранов подразделений антитеррора «Альфа» в Севастополе», яка є філіалом «Международной Ассоциации ветеранов подразделения антитеррора «Альфа», штаб-квартира якої знаходиться за адресою АДРЕСА_6.

Згідно із задекларованими цілями і завданнями вказаної Асоціації, її члени надають «допомогу учасникам «спеціальної військової операції» та населенню нових територій, які увійшли до складу Російської Федерації, допомогу суспільству справитися з наслідками СВО, підтримку ветеранів спецназу різних силових відомств, поранених та членів їх сімей».

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, надаючи Російській Федерації допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власні теоретичні знання та практичні навички бійця спеціального підрозділу правоохоронних органів України, здійснював підготовку та тренування співробітників ФСБ РФ, інших спецслужб та ЗС РФ.

Так, не пізніше 07.10.2021, перебуваючи у тимчасово окупованому м. Інкерман Севастопольської міської ради, з метою надання допомоги Російській Федерації у підготовці бійців спеціальних підрозділів для подальшого їх використання у бойових діях проти України, ОСОБА_6 керував змаганнями бійців таких підрозділів із числа співробітників ФСБ РФ, Міністерства оборони РФ, Росгвардії, інших спецслужб та Збройних Сил РФ та здійснював контроль рівня їх підготовки, які проходили під назвою «Турнир по стрельбе памяти подполковника ФСБ ОСОБА_58».

Усвідомлюючи, що Російська Федерація є ворогом української держави та перебуває з нею у стані збройного конфлікту, з метою надання Російській Федерації допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 брав пряму і безпосередню участь у вказаних «змаганнях» силових відомств Російської Федерації у якості інструктора, був ознайомлений зі складом учасників «змагань» та обізнаний щодо їх програми, мети і видів вправ, які виконувалися учасниками, зокрема, на змаганнях було відпрацьовано вправи для снайперів, вправи для кулеметників, вправи в складі груп, нічні вправи.

При цьому ОСОБА_6 ототожнював себе із працівниками силових відомств Російської Федерації, що вказує на його співпрацю з ними, заперечення ним поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території та здійснення інформаційної діяльності (надання інтерв`ю російським засобам масової інформації), спрямованої на підтримку держави-агресора.

Наслідками такої діяльності ОСОБА_6 , яка полягала у підвищенні рівня підготовки бійців спеціальних підрозділів Російської Федерації в умовах перебування України у стані збройного конфлікту із вказаною державою, а з 24.02.2022 - у стані війни, стало підвищення боєздатності спеціальних підрозділів, завдання Україні більших людських і матеріальних втрат у ході бойових дій та, відповідно, надання допомоги ворогу у досягненні його мети - повної окупації території України.

Крім цього, з метою пропагування проросійських ідей, формування у населення переконання щодо законності і необхідності окупаційної влади, надаючи Російській Федерації допомогу у зміцненні цієї влади, ОСОБА_6 займався активною суспільно-громадською діяльністю, зокрема, не пізніше 13.09.2023 окупаційним органом - «Законодавчими зборами м. Севастополя», його було обрано представником «громадської палати м. Севастополя». Вказана «палата» створена окупаційною владою для взаємодії населення з окупаційними органами влади та, будучи її членом, ОСОБА_6 здійснював покладені на неї функції - контроль за дотриманням прав та інтересів громадян під час розробки «законів», проведення громадської експертизи «законопроєктів», надання підтримки некомерційним організаціям.

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою офіційного зарахування його до представників спецслужб РФ та за їх сприяння, проходив відбір до ФСБ РФ та Служби охорони в Криму Федеральної служби охорони РФ. За результатами відбору, 01.06.2020 по теперішній час перебуває на посаді начальника відділу службово-бойової підготовки Служби охорони в Криму ФСО РФ та продовжує надавати допомогу ФСБ РФ у здійсненні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом збору інформації за допомогою агентурної мережі, до якої входять громадян України, в тому числі військовослужбовців та співробітників правоохоронних органів, які перебувають як на підконтрольній Україні території, так і на тимчасово окупованих територіях.

Таким чином, діючи за вказаних обставин, громадянин України ОСОБА_6 , керуючись політичними, ідеологічними та особистими корисливими мотивами, вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі:

1) переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, що виявилось у:

- фізичному переході у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 на бік ворога - на територію Російської Федерації;

2) надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виразилось у:

- підготовці бійців спеціальних підрозділів Російської Федерації в умовах перебування України у стані збройного конфлікту із вказаною державою, а з 24.02.2022 - у стані війни;

- здійсненні інформаційної діяльності (надання інтерв`ю російським засобам масової інформації), спрямованої на підтримку держави-агресора;

- здійсненні активної суспільно-громадської діяльності шляхом членства у громадських організація держави-агресора, створених у тимчасово окупованому м. Севастополі - «Ассоциации ветеранов подразделений антитеррора «Альфа» в Севастополе» та «громадській палаті м. Севастополя» з метою пропагування проросійських ідей, формування у населення переконання щодо законності і необхідності окупаційної влади;

- зборі та передачі іноземній державі, з якою Україна перебуває у стані війни, інформації щодо суспільно-політичних подій на території України, а також відомостей стосовно громадян України, які становлять інтерес для російських спецслужб.

Крім цього, встановлено, що 24.02.2022, на виконання злочинного наказу політичного керівництва РФ, військовослужбовці Збройних Сил та інших воєнізованих формувань РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органами місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інші об`єкти цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям ЗС України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, у тому числі на території Харківської та Одеської області.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Одночасно на тимчасово окупованих територіях та підконтрольних Україні територіях представниками іноземної організації - ФСБ РФ посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ, а також фізичної ліквідації вищого військово-політичного керівництва України з метою ослаблення держави.

Наведені вище факти розв`язання та ведення РФ агресивної війни проти України, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України, захоплення державних установ, організацій та військових частин, здійснення представниками спеціальних розвідувальних служб країни-агресора підривної діяльності, введення воєнного стану в Україні та продовження строку його дії, широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав, у зв`язку з чим достовірно відомі ОСОБА_6 , з огляду достатній рівень освіти, спеціальних знань, професійних навиків та життєвого досвіду останнього.

Незважаючи на вищевикладене, громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи завербованим представником спецслужб РФ, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, діючи в умовах воєнного стану, продовжив вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України з метою надання Російській Федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав завдання від представника Російської Федерації ОСОБА_27 та інших невстановлених представників ФСБ РФ здійснювати збір та передачу представникам ФСБ РФ інформації з метою її використання під час здійснення підривної діяльності проти України.

На виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим у м. Севастополі, діючи умисно, з використанням мобільного телефону через месенджер «Telegram», акаунт якого зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », 25.04.2022 об 11 год 22 хв, о 16 год 13 хв, 26.04.2022 о 0 год 16 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових повідомлень та фотозображень надав ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є кадровим співробітником ФСБ РФ у м. Севастополі, акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_4 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела координати (геодані) місцевості в Очаківському районі Миколаївської області та відповідними коментарями для подальшого їх використання під час розвідувально-диверсійних дій під час окупації Кінбурської коси, що знаходиться на території Очаківського району Миколаївської області, а саме наступні координати: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 , НОМЕР_18 .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, 11.10.2022 о 15 год 14 хв за московським часом, шляхом надсилання текстового повідомлення та фотозображення, вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовцю 710 гаубично-артилерійського полку 177 стрілецької дивізії РФ, акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_19 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела координати 48.274835, 37.193891, в яких розміщувалися підрозділів аеророзвідки Сил оборони України, 12.10.2022 конкретизувавши місцезнаходження як будинок АДРЕСА_1 .

Передача вказаної інформації представникам спецслужб, збройних формувань РФ та окупаційній адміністрації РФ, може призвести до підриву стану бойової готовності ЗС України, якості виконання ними поставлених бойових завдань, негативно вплинути на проведення бойових дій із відсічі збройної агресії РФ проти України в цілому, нанести шкоду державній безпеці України та призвести до проведення диверсій, руйнування (знищення) військової техніки та особового складу підрозділів ЗС України.

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, 07.05.2023 у проміжок часу з 19 год 41 хв до 19 год 42 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових файлів під назвами «уз.дов.doc», «рапорт первич.doc», вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_27 , акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_20 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела текстові файли, що містили службову інформацію та персональні дані щодо діючого начальника Центру спеціальних операцій «А» Служби безпеки України ОСОБА_32 , зокрема, інформації за 2008 рік щодо підбору останнього як кандидата на службу в органи Служби безпеки України.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, того ж дня о 20 год 01 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових файлів під назвами «Первичная справка.doc», «рапорт.doc», вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_27 отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела текстові файли, що містили службову інформацію та персональні дані щодо діючого начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_33 , зокрема, інформації за 2010 рік щодо підбору останнього як кандидата на службу в органи Служби безпеки України.

Передача представникам РФ, її органам та підрозділам, які виконують розвідувальні функції, певних персональних даних окремих категорій осіб може створювати загрозу захищеності державного суверенітету, обороноздатності чи інших національних інтересів України.

Володіння іноземною стороною особистими та біографічними даними діючого начальника Центру спеціальних операцій «А» СБ України ОСОБА_32 та діючого начальника Головного управління розвідки МО України ОСОБА_33 можуть нанести шкоду обороноздатності України. За наявними даними Служба безпеки України та Головне управління розвідки Міністерства оборони України обмежили доступ до таких відомостей, виходячи з того, що їх розголошення може призвести до обізнаності противника про дії Служби безпеки України, Головного управління розвідки, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану. Така інформація може бути використана в якості цілевказання для ліквідації співробітників СБ України диверсійно-розвідувальними групами РФ або їх оперативного вивчення представниками спецслужб РФ для вчинення психологічного тиску на них з метою залучення до конфіденційного співробітництва та виконання завдань на шкоду національній безпеці України. Вказане є проявом підривної діяльності, оскільки є втручанням в незалежне функціонування правоохоронних органів України, яка є складовою суверенітету України.

Також, за результатами проведення перевірочних заходів стосовно співробітників Служби безпеки України та Головного управління розвідки представники російських спецслужб можуть отримувати дані щодо електронних засобів зв`язку з персональними даними щодо належності їх користувачів до військовослужбовців Служби безпеки України та Головного управління розвідки, безпосередньо можуть використовуватись у проведенні підривної діяльності проти України, зокрема, шляхом: наповнення бази персональних даних співробітників СБ України та ГУР МО України для їх використання у різного роду операціях (інформаційно-психологічних, у сфері кіберпростору тощо), у випадку «цінності» таких осіб - вербувальних діях відносно них (в т.ч. непрямого характеру із залученням сторонніх осіб, компрометуючих матеріалів, корисних мотивів, погроз та насильства тощо), отримання негласного доступу до відомостей (зокрема, службового характеру), що містяться в електронних інформаційних системах, пов`язаних з такими абонентськими номерами (мобільні термінали, комп`ютери, ноутбуки тощо). Отже, передача інформації представникам РФ, її органів та підрозділів, які виконують розвідувальні функції, щодо зазначеної категорії осіб може становити загрозу суверенітету України, частиною якого є функціонування органів державної влади (зокрема, правоохоронних), оскільки це впливає на ступінь особистої безпеки співробітників Служби безпеки України та Головного управління розвідки, а також може мати шкідливі наслідки для обороноздатності України.

Факти передачі російській стороні відомостей стосовно співробітників СБ України та ГУР МО України, а також діяльності підрозділів СБ України та ГУР МО України в умовах повномасштабної збройної агресії РФ проти України, у їх сукупності, наносять шкоду обороноздатності та державній безпеці України. Збір інформації та передача представникам РФ, її органам та підрозділам, які виконують розвідувальні функції, є проявом надання допомоги у проведенні підривної діяльності. При цьому, шкода в такій діяльності наноситься не лише суверенітету, а й тим національним інтересам України, до сфери яких належить інформація, що їм передається.

Таким чином, діючи за вказаних обставин та в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_6 , керуючись політичними, ідеологічними та особистими корисливими мотивами, вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі:

1) надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виразилось у:

- зборі та передачі іноземній державі, з якою Україна перебуває у стані війни, інформації щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України, характеристик ділянок місцевостей України для використання у ході їх подальшої окупації, а також відомостей стосовно громадян України, які становлять інтерес для російських спецслужб.

Крім того, після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, в той час, як Сили оборони України здійснювали відсіч військовій агресії РФ, в тому числі, на території Київської області, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, будучи колишнім співробітником УДО України та обізнаним з формами і методами роботи вказаного органу, що полягали, зокрема, у забезпеченні безпеки Президента України, отримав завдання від представників ФСБ РФ отримати інформацію, яка може бути використана представниками російських спецслужб з метою фізичної ліквідації вищого військово-політичного керівництва України, в тому числі, Президента України.

На виконання вказаного злочинного завдання, ОСОБА_6 , перебуваючи у тимчасово окупованому м. Севастополі, у березні 2022 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням невстановлені, звернувся до колишнього заступника начальника Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запропонувавши останньому здійснювати збір та передачу представникам ФСБ РФ інформації з метою її використання для здійснення підривної діяльності проти України. При цьому ОСОБА_14 надав ОСОБА_6 добровільну згоду на конфіденційне співробітництво по збору та передачі інформації з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вступивши таким чином з ним у попередню змову та домовившись про спільне вчинення вказаних злочинних дій.

При цьому ОСОБА_14 , діючи у відповідності до досягнутої із ОСОБА_6 злочинної змови, використовуючи можливості займаної ним раніше посади заступника начальника УДО України та пов`язані з нею зв`язки, повинен був збирати інформацію, яка може бути використана спецслужбами РФ з метою розроблення плану фізичної ліквідації вищого військово-політичного керівництва України, в тому числі Президента України, та передавати вказану інформацію ОСОБА_6 .

В свою чергу ОСОБА_6 , згідно попередньої домовленості та розподілу ролей і обов`язків, повинен був передавати отриману від ОСОБА_14 інформацію представникам ФСБ РФ.

Так, на виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, ОСОБА_6 , з використанням мобільного телефону через месенджер «Telegram», акаунт якого зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , 27.03.2022 о 9 год 15 хв за московським часом, здійснив вихідний аудіодзвінок ОСОБА_14 , акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_21 , після чого того ж дня о 9 год 17 хв у вказаний вище спосіб ОСОБА_14 здійснив вихідний аудіодзвінок ОСОБА_6 .

Після цього, на виконання злочинних завдань представників спецслужби РФ, ОСОБА_14 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з використанням мобільного телефону через месенджер «Telegram», акаунт якого зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_21 , 27.03.2022 о 9 год 20 хв за московським часом надіслав ОСОБА_6 , акаунт якого зареєстрований за мобільним номером телефону НОМЕР_3 , текстове повідомлення зі змістом «Лови» та фотозображення, на якому міститься схематичний алгоритм дій, який був відпрацьований військовослужбовцями УДО України і може бути використаний як один із можливих маршрутів евакуації Президента України.

Вказана інформація могла би становити державну таємницю відповідно до статей 4.7.1 та 4.7.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 23.12.2020 № 383 (зі змінами), за наявності у своїй сукупності даних, а саме - відомостей про організацію і зміст заходів безпеки посадових осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона за умов воєнного стану, особливого періоду та мирного часу, а також про маршрут руху, час, конкретну транспортну одиницю, сили і засоби охорони, що залучаються до забезпечення безпеки пересування посадової особи, щодо якої здійснюється державна охорона, володіння якими може підвищити рівень терористичних загроз або створити небезпеку посадовій особі, щодо якої здійснюється державна охорона.

Розголошення такої інформації або її збір може завдати шкоду національній безпеці України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, оскільки володіння зазначеними відомостями може негативно вплинути на ефективність заходів державної охорони, підвищити ризик небезпеки, у тому числі терористичної загрози відносно Президента України, призвести до вчинення диверсійних та терористичних актів, спрямованих проти нього та членів його сім`ї, вчинення інших протиправних дій, створити негативні наслідки для нормального функціонування органів державної влади.

Таким чином, діючи за вказаних обставин та в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_6 , керуючись політичними, ідеологічними та особистими корисливими мотивами, вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі:

1) надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виразилось у:

- зборі та передачі іноземній державі, з якою Україна перебуває у стані війни, відомостей щодо схематичного алгоритму дій, який був відпрацьований військовослужбовцями Управління державної охорони України і може бути використаний як один із можливих маршрутів евакуації Президента України.

10.01.2024 у межах кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІI від 05.04.2001).

Постановою прокурора від 10.01.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 виділено із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження № 0000025.

05.08.2024 у межах кримінального провадження № 0001363 від 17.08.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою прокурора від 03.09.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виділено із кримінального провадження № 0001363 в окреме провадження № 0000775.

Постановою прокурора від 03.09.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_14 виділено із кримінального провадження № 0001363 в окреме провадження за № 0000776.

Постановою прокурора від 07.02.2025 № 0000775 та № 0000776 об`єднано із матеріалами кримінального провадження № 0000025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

31.03.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про підозру ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Севастополь, громадянину України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

27.06.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

16.08.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

16.10.2025 постановою прокурора кримінальне провадження № 0000025 об`єднано із кримінальним провадженням № 0001034 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

17.10.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 332 КК України.

27.01.2026 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненнізлочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного, прокурор вважає, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000025 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 111 КК України.

10.01.2024 у межах кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІI від 05.04.2001).

Постановою прокурора від 10.01.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 виділено із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження № 0000025.

05.08.2024 у межах кримінального провадження № 0001363 від 17.08.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, та ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою прокурора від 03.09.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виділено із кримінального провадження № 0001363 в окреме провадження № 0000775.

Постановою прокурора від 03.09.2024 матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_14 виділено із кримінального провадження № 0001363 в окреме провадження за № 0000776.

Постановою прокурора від 07.02.2025 № 0000775 та № 0000776 об`єднано із матеріалами кримінального провадження № 0000025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

31.03.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про підозру ОСОБА_15 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

27.06.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

16.08.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

16.10.2025 постановою прокурора кримінальне провадження № 0000025 об`єднано із кримінальним провадженням № 0001034 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

17.10.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 332 КК України.

27.01.2026 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, зокрема:

- показаннями свідків - військовослужбовців УДО України ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які показали, що приблизно у обідню пору 23.02.2014 вони разом із ОСОБА_16 , його супутницею - ОСОБА_38 , сином ОСОБА_39 та іншими військовослужбовцями УДО України прилетіли до АР Крим. У цей же день, у вечірній час вони приїхали до якоїсь військової частини Збройних Сил РФ в районі АДРЕСА_3 , де ОСОБА_16 повідомив присутнім військовослужбовцям УДО України, що він прийняв рішення залишити територію України і хто бажає, то може їхати з ним і працювати з ним далі. Також ОСОБА_16 повідомив, що відмовляється від державної охорони, про що написав відповідну заяву. Після цього більшість військовослужбовців прийняли рішення їхати разом із ОСОБА_16 та у подальшому виїхали з ним;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_40 впізнав за фотознімками окремих військовослужбовців Управління державної охорони України, зокрема, ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які в ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 у співучасті з іншими військовослужбовцями УДО України вчинили дезертирство;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_41 впізнав за фотознімками військовослужбовця Управління державної охорони України, а саме ОСОБА_19 , який в ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 у співучасті з іншими військовослужбовцями УДО України вчинили дезертирство;

- показаннями свідків - головного інспектора з особливих доручень Інспекції УДО України ОСОБА_42 , колишніх директорів Департаменту роботи з особовим складом УДО України ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , які показали, що військовослужбовці УДО, які вибули до Російської Федерації разом із ОСОБА_16 , всупереч вимогам п. 7.1 Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, особисто до кадрового підрозділу УДО не з`явилися, а лише передали написані ними рапорти про звільнення, при цьому в частині з них не було вказано законних підстав для звільнення, а в частині зазначені незаконні підстави - «за власним бажанням», «у зв`язку з небажанням служити», тобто підстави, які не передбачені ні законодавством, ні контрактом. Окрім цього, вказані військовослужбовці не проходили військово-лікарської комісії, що є обов`язковим при звільненні, а також були виявлені й інші порушення, допущені при звільненні даних військовослужбовців. Таким чином, за такої ситуації ніхто звільняти вказаних військовослужбовців не мав права, а вони, відповідно, не мали права залишати місце служби та виїздити за межі України. В діях цих військовослужбовців, які полягали в незаконному залишенні місця проходження військової служби та вибутті за межі України, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 408 КК України (дезертирство);

- показаннями співучасника ОСОБА_6 - ОСОБА_15 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_16 у режимі конференції з м. Севастополя. Так, ОСОБА_15 повідомив, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_16 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому у зв`язку із політичною ситуацією в Україні та не будучи згідним із незаконною, на його думку, зміною влади, він виїхав разом із ОСОБА_16 на територію Російської Федерації до м. Ростов-на-Дону;

- показаннями співучасника ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_16 у режимі конференції з м. Севастополя. ОСОБА_13 , зокрема, пояснив, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_16 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. Охорону ОСОБА_16 він здійснював до 23.02.2014, після чого перебував поряд із ним у м. Ростов-на-Дону Російської Федерації в якості помічника. Виїхав він разом із ОСОБА_16 з політичних переконань, а працював у нього в подальшому помічником на безоплатній основі. На запитання стосовно способу залишення ним, ОСОБА_16 та іншими військовослужбовцями УДО України території України ОСОБА_13 відповідати відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України;

- показаннями ОСОБА_6 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_16 у режимі конференції з м. Севастополя. ОСОБА_6 показав, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_16 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому вони прибули в м. Севастополь, а саме - в бухту Козача, де розміщалася бригада морської піхоти Чорноморського флоту РФ. Там ОСОБА_16 показав військовослужбовцям УДО заяву про відмову від державної охорони та запропонував їм їхати разом із ним. Ряд військовослужбовців погодилися на пропозицію ОСОБА_16 та в ніч на 24 лютого 2014 року морським шляхом вибули на територію Російської Федерації, фактично продовживши здійснювати охорону ОСОБА_16 ;

- показаннями співучасника ОСОБА_6 - ОСОБА_18 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_16 у режимі конференції з Автономної Республіки Крим. ОСОБА_18 повідомив, 21.02.2014 ОСОБА_15 поставив йому задачу вжити заходів до підготовки поїздки ОСОБА_16 до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому, на території АРК ОСОБА_16 повідомив, що він написав заяву про відмову від державної охорони та запропонував військовослужбовцям УДО України виїхати разом із ним. Ряд військовослужбовців погодилися на пропозицію ОСОБА_16 та разом із ним 24.02.2014, після опівночі, із м. Севастополя морським шляхом вибули до м. Ростов-на-Дону Російської Федерації. У подальшому, до червня 2014 року він перебував поряд із ОСОБА_16 в якості його помічника. Також приблизно до червня 2014 року з ОСОБА_16 перебували ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , після чого припинили спілкування з ним;

- наказом УДО України № 25-ос від 23.02.2014, відповідно до якого військовослужбовців УДО України ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 звільнено з військової служби у зв`язку із скороченням штатів та проведенням організаційних заходів;

- наказом УДО України № 1153 від 28.12.2023, відповідно до якого наказ УДО України № 25-ос від 23.02.2014 вважати таким, що виданий 25.02.2014, а військовослужбовців, зазначених в п. 4 вищезгаданого наказу ( ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 ) вважати звільненими з військової служби та виключеними зі списків особового складу 25.02.2014;

- рапортом ОСОБА_6 про звільнення з військової служби, датованим 24.02.2014 та виправленим на «21.02.2014», у якому як підставу для звільнення з військової служби зазначено «за власним бажанням», що не передбачено ні законодавством, ні контрактом;

- висновком експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів від 18.06.2025, відповідно до якого підпис та рукописний текст у рапорті ОСОБА_6 про звільнення з військової служби від 21.02.2014, виконаний ОСОБА_6 ;

- оглядом відомостей оператора мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань співучасника ОСОБА_6 - ОСОБА_15 , відповідно до якого останнє з`єднання зафіксовано 23.02.2014 о 23 год 29 хв базовою станцією за адресою м. Севастополь, бухта Козача, 1б, ПС № 16;

- оглядом відомостей оператора мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань співучасника ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , відповідно до якого останнє з`єднання зафіксовано 23.02.2014 о 23 год 25 хв базовою станцією за адресою м. Севастополь, бухта Козача, 1б, ПС № 16;

- висновком службового розслідування, затвердженим 26.09.2014 в.о. начальника УДО України ОСОБА_45 , відповідно до якого звільнення військовослужбовців ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_24 відбулося з численними порушеннями Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженої наказом начальника УДО України № 399 від 30.08.2011, за відсутності вказаних військовослужбовців за місцем несення служби, звільнені військовослужбовці, у тому числі ОСОБА_6 , до кадрового підрозділу не з`явилися, бесіди з ними не проводилися, військово-лікарську комісію не проходили, крім цього у рапортах не вказано законних підстав для звільнення, а у деяких зазначені незаконні та непередбачені законодавством підстави - «за власним бажанням», «в зв`язку з небажанням служити». Цим же висновком комісією запропоновано кадровому підрозділу УДО України підготувати проект наказу про скасування окремих пунктів наказу № 25-ос від 23.02.2014 в частині звільнення з військової служби вищевказаних військовослужбовців;

- доповідною запискою заступника директора Департаменту - начальника СВБ ДОЗО КРЗ УДО України ОСОБА_46 від 19.12.2023 на ім`я начальника Управління державної охорони України, відповідно до якої наказ № 25-ос від 23.02.2014 про звільнення військовослужбовців УДО України, у тому числі ОСОБА_6 був виданий за відсутності рапортів на звільнення і запропоновано внести зміни до вказаного наказу, змінивши дату його підписання, вказавши дату «25.02.2014», а також поінформувати ДБР про ймовірну наявність у діях військовослужбовців, вказаних у п. 4 наказу № 25-ос ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України;

- рапортом т.в.п. директора Департаменту роботи з особовим складом УДО України ОСОБА_47 від 31.07.2014, відповідно до якого на момент звільнення вищевказані військовослужбовці знаходились поза межами України - перебували на території Російської Федерації разом із колишнім Президентом України ОСОБА_16 ;

- висновком експертів за результатами проведення судової військової експертизи № 2909/24-83 від 30.07.2024, відповідно до якого військовослужбовці УДО України, у тому числі ОСОБА_6 , не мали законних підстав для виїзду за межі України в ніч з 23 на 24 лютого 2014 року;

- рапортом заступника начальника УДО України - директора Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим ОСОБА_48 від 24.02.2014, відповідно до якого 23.02.2024 о 23.50 отримано інформацію про відміну охоронних заходів у зв`язку з відмовою ОСОБА_16 від державної охорони;

- заявою ОСОБА_16 від 24.02.2014 про відмову від державної охорони, а також висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1390-1392/17-32 від 27.01.2017, яким підтверджується факт написання цієї заяви особисто ОСОБА_16 ;

- протоколом огляду веб-сайту «Международной Ассоциации ветеранов подразделения антитеррора «Альфа», адреса: 119602, г. Москва, Мичуринский проспект, д. 70 А, офис: +7 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_6. На веб-сайті розміщено відеозапис під назвою «В Севастополе прошел турнир по стрельбе памяти подполковника ФСБ ОСОБА_58». Відеозапис являє собою сюжет підготовки (тренувань, змагань) співробітників спецпідрозділів силових відомств Російської Федерації у м. Інкерман на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. У кадрі зображено осіб у військовій формі (окремі з них - з написами «ФСБ» за задній частині бронежилетів) та зі зброєю, з якої вони ведуть вогонь по мішеням. Стрільбами керує особа у камуфльованому одязі, сонцезахисних окулярах та навушниках, яка під час сюжету надає інтерв`ю. Вказана особа зовні схожа на підозрюваного ОСОБА_6 , а під час інтерв`ю вона підписана як « ОСОБА_49 , руководитель филиала ассоциации ветеранов подразделений антитеррора «Альфа» в Севастополе». Із сюжету відеозапису вбачається, що особа, схожа на ОСОБА_6 керує стрільбами, зокрема, стоячи перед іншими особами у військовій формі, щось промовляє, схоже на проведення нею інструктажу; тримаючи в руці якийсь прилад (ймовірно, секундомір), перебуває поряд з іншою особою у військовій формі, які здійснює постріли із пістолета по мішені, схоже на здійснення контролю рівня підготовки стріляючого, на задній частині бронежилета стріляючого напис «ФСБ»; тримаючи в руці якийсь прилад (ймовірно, секундомір), починає супроводжувати іншу особу у військовій формі, яка із ящиком в руках біжить до вогневого рубежу, звідки здійснює постріли із пістолета по мішені; на 1 хв 16 с відеозапису особа, схожа на ОСОБА_6 , тримаючи в руці якийсь прилад (ймовірно, секундомір), аналогічним чином починає супроводжувати іншу особу у військовій формі, яка із ящиком в руках біжить до вогневого рубежу, звідки здійснює постріли із пістолета по мішені. Також особа, схожа на ОСОБА_6 , надає інтерв`ю наступного змісту: «В сегодняшних соревнованиях участвуют спецподразделения Центра специального назначения ФСБ России, спецподразделения Министерства обороны, также присутствуют у нас сотрудники спецподразделения Росгвардии. Упражнения для снайперов, упражнения для пулеметчиков, упражнения в составе групп. Ночные упражнения - это будет проверка навыков сотрудников стрелять в ночных условиях с использованием приборов ночного видения. ОСОБА_50 командовал подразделением, которое блокировало группу и пыталось задержать. Диверсионная группа оказала вооруженное сопротивление, в результате которого подполковник Каменев получил ранения, несовместимые с жизнью». При відкритті підрозділу веб-сайту «Представительства» встановлено, що він містить відомості щодо філіалів і представництв «Ассоциации», у тому числі відомості щодо філіалу у м. Севастополі наступного змісту: «г. Севастополь Председатель ОСОБА_51 Адрес: АДРЕСА_4 »;

- висновком судової портретної експертизи від 02.07.2024, відповідно до якого особа, яка керую стрільбами та надає інтерв`ю на відеозапису «В Севастополе прошел турнир по стрельбе памяти подполковника ФСБ ОСОБА_58» є ОСОБА_6 ;

- відомостями Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відповідно до якої позаштатний співробітників ФСБ РФ ОСОБА_27 із 2010 року залучив ОСОБА_6 до розвідувально-підривної діяльності в інтересах іноземної спецслужби, а інформацію з розташуванням сил та засобів УДО України на території м. Києва для використання російською окупаційною армією та спецслужбами у разі їх потрапляння до м. Києва для вчинення терористичних актів, ОСОБА_6 передавав ОСОБА_14 ;

- протоками допитів свідків - колишніх співробіників Служби безпеки України ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , які надали показання щодо можливих контактів ОСОБА_6 із представником російських спецслужб ОСОБА_27 та зацікавленості ОСОБА_6 у відомостях, які могли становити інтерес для російських спецслужб;

- протоколами за результатом проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 06.07.2023 та від 30.10.2023, у ході якої зафіксовано факти передачі ОСОБА_6 , з використанням мобільного телефону через месенджер «Telegram», акаунт якого зареєстрований на абонентський номер оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », 25.04.2022 об 11 год 22 хв, о 16 год 13 хв, 26.04.2022 о 0 год 16 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових повідомлень та фотозображень надав ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є кадровим співробітником ФСБ РФ у м. Севастополі, акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_4 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела координати (геодані) місцевості в Очаківському районі Миколаївської області та відповідними коментарями для подальшого їх використання під час розвідувально-диверсійних дій під час окупації Кінбурської коси, що знаходиться на території Очаківського району Миколаївської області, а саме наступні координати: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ; 11.10.2022 о 15 год 14 хв за московським часом, шляхом надсилання текстового повідомлення та фотозображення, вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовцю 710 гаубично-артилерійського полку 177 стрілецької дивізії РФ, акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_19 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела координати 48.274835, 37.193891, в яких розміщувалися підрозділів аеророзвідки Сил оборони України, 12.10.2022 конкретизувавши місцезнаходження як будинок АДРЕСА_1 ; 07.05.2023 у проміжок часу з 19 год 41 хв до 19 год 42 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових файлів під назвами «уз.дов.doc», «рапорт первич.doc», вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_27 , акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_20 , отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела текстові файли, що містили службову інформацію та персональні дані щодо діючого начальника Центру спеціальних операцій «А» Служби безпеки України ОСОБА_55 , зокрема, інформації за 2008 рік щодо підбору останнього як кандидата на службу в органи Служби безпеки України; 07.05.2023 о 20 год 01 хв за московським часом, шляхом надсилання текстових файлів під назвами «Первичная справка.doc», «рапорт.doc», вищевказаними засобами та способом зв`язку, надав ОСОБА_27 отримані з невстановленого досудовим розслідуванням джерела текстові файли, що містили службову інформацію та персональні дані щодо діючого начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України ОСОБА_56 , зокрема, інформації за 2010 рік щодо підбору останнього як кандидата на службу в органи Служби безпеки України; 27.03.2022 о 9 год 15 хв за московським часом, здійснив вихідний аудіодзвінок ОСОБА_14 , акаунт якого зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_21 , після чого того ж дня о 9 год 17 хв у вказаний вище спосіб ОСОБА_14 здійснив вихідний аудіодзвінок ОСОБА_6 ; 27.03.2022 о 9 год 20 хв за московським часом ОСОБА_14 надіслав ОСОБА_6 , акаунт якого зареєстрований за мобільним номером телефону НОМЕР_3 , текстове повідомлення зі змістом «Лови» та фотозображення, на якому міститься схематичний алгоритм дій, який був відпрацьований військовослужбовцями УДО України і може бути використаний як один із можливих маршрутів евакуації Президента України;

- відомостями Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 07.02.2024, відповідно до якої інформація, яку ОСОБА_14 передав ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 - представникам російських спецслужб, може призвести до підриву стану бойової готовності ЗС України, якості виконання ними поставлених бойових завдань, негативно вплинути на проведення бойових дій із відсічі збройної агресії РФ проти України в цілому, нанести шкоду державній безпеці України та призвести до проведення диверсій, руйнування (знищення) військової техніки та особового складу підрозділів ЗС України. Ця інформація могла б становити державну таємницю відповідно до статей 4.7.1 та 4.7.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 23.12.2020 № 383, за наявності у своїй сукупності даних, а саме - відомостей про організацію і зміст заходів безпеки посадових осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона за умов воєнного стану, особливого періоду та мирного часу, а також про маршрут руху, час, конкретну транспортну одиницю, сили і засоби охорони, що залучаються до забезпечення безпеки пересування посадової особи, щодо якої здійснюється державна охорона, володіння якими може підвищити рівень терористичних загроз або створити небезпеку посадовій особі, щодо якої здійснюється державна охорона. Розголошення такої інформації або її збір може завдати шкоду національній безпеці України у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, оскільки володіння зазначеними відомостями може негативно вплинути на ефективність заходів державної охорони, підвищити ризик небезпеки, у тому числі терористичної загрози відносно Президента України, призвести до вчинення диверсійних та терористичних актів, спрямованих проти нього та членів його сім`ї, вчинення інших протиправних дій, створити негативні наслідки для нормального функціонування органів державної влади;

- іншими доказами та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Встановлено, що ОСОБА_6 23.06.2014 набув громадянства Російської Федерації, не перебуває на контрольованій Урядом території України, його точне місцезнаходження слідству не відоме, останній не прибуває за викликами слідчого, у зв`язку з чим останнього постановою слідчого від 11.01.2024 оголошено в державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу.

Відома слідству адреса проживання (перебування) ОСОБА_6 - АДРЕСА_5 .

У лютому 2014 року Російська Федерація окупувала територію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, що виключає можливість вручення повісток про виклик, повідомлень про підозру тощо громадян України, які проживають на вказаних територіях.

В газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик до слідчого підозрюваного ОСОБА_6 на 10.01.2024, 29.01.2024 та 17.10.2025.

Також повістки про виклик до слідчого на 10.01.2024, 29.01.2024 та 17.10.2025 на підставі ч. 2 ст. 135 КПК України направлено за останнім відомим місцем його проживання на контрольованій Урядом України території, а також його захисникові у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України.

Однак, в зазначені у повістках час та дату ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 281 КПК України, розшук підозрюваного оголошується слідчим або прокурором у конкретному кримінальному провадженні, про що ними виноситься відповідна постанова. Лише така постанова осіб - слідчого або прокурора, є підставою для здійснення іншими уповноваженими особами за дорученням (запитом) слідчого або прокурора дій, направлених на розшук підозрюваного, у тому числі за межами України (міжнародний розшук).

У свою чергу органом досудового розслідування згідно зі ст. 278, ч. 1, 3, 7 ст. 135 КПК України, вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру шляхом направлення за останнім відомим місцем його проживання на контрольованій Урядом України території, вручення його захисникові, а також публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ст. 42 КПК України, відповідно до якої підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 в належний спосіб повідомлено про підозру та останній набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, що є особливо тяжким злочином. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у ст. 178 КПК України, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Так, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) виходячи з наступного:

Санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років (особливо тяжкий злочин), що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування.

При цьому ОСОБА_6 , будучи обізнаним в здійсненні йому повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні, умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Встановлено, що у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 ОСОБА_6 поза пунктами пропуску залишив територію України, морським шляхом вибув до Російської Федерації, а у подальшому, після окупації РФ території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, повернувся на окуповану територію.

Про переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування свідчать такі обставини:

- на контрольованій Урядом України території він відсутній;

- підозрюваний жодної активної діяльності на контрольованій Урядом України території не здійснює, офіційно державний кордон не перетинав;

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Крім того, факт переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що підозрюваний на жоден із викликів органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Інші підозрювані у цьому кримінальному провадженні аналогічно переховуються від досудового розслідування і можуть сприяти ОСОБА_6 в ухиленні від кримінальної відповідальності.

Також, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_6 тривалий час проходив військову службу в підрозділах Служби безпеки України та Управлінні державної охорони України, а основними свідками вчинення ОСОБА_6 інкримінованих злочинів є його колишні колеги по службі - військовослужбовці УДО України, серед яких є і ті, які на даний час перебувають в Україні.

Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризують його як особу із зв`язками в правоохоронних органах, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, інших учасників кримінального провадження, в тому числі яких не допитано щодо обставин вчинення ним злочинів, а також як особу, здатну до фальсифікації доказів причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим ОСОБА_6 з метою перешкоджання кримінальному провадженню може здійснювати спроби щодо погодження неповних і недостовірних показань із свідками, в тому числі з військовослужбовцями УДО України, а також може спробувати знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, у т.ч. в електронному вигляді через мережу Інтернет, які мають істотне доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарань, інкримінованих підозрюваному, факт перешкоджання досудовому розслідуванню, вік та стан здоров`я підозрюваного та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого у кримінальному провадженні - заступника керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.01.2024 року - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Севастополь, громадянину України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08 год. 45 хв. 13.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1