Справа № 734/815/26
Провадження № 1-кп/734/231/26
В И Р О К

іменем України

14 травня 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Козелецького районного суду Чернігівської області кримінальне провадження № 0000047 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берлози Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у порушення постанови ВРУ № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності будь-яку зброю, бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, у невстановлений точний день та час, наприкінці квітня 2022 року, у першій половині дня, перебуваючи у лісовому масиві «Темний ліс» поблизу с. Данівка Чернігівського району Чернігівської області, знайшов полімерний пакет із вибуховою речовиною та бойовими припасами.

Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достеменно знаючи, що зазначені ним предмети є вибуховими речовинами та бойовими припасами, не звернувся до правоохоронних органів для їх добровільної здачі, хоча мав таку можливість. Замість цього він підібрав вказані предмети та переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав у кімнаті житлового будинку без передбаченого законом дозволу, чим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу до 18.02.2026.

18.02.2026 у період часу з 09 год 03 хв по 09 год 50 хв, працівниками поліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено вибухову речовину та бойові припаси, а саме: конструктивно оформлену у 200-грамову тротилову шашку, яка є бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності - тротилом, масою 192,9 г, та два патрони, які придатні до стрільби, з яких 1 патрон є 5,56?45-мм бойовим проміжним патроном із кулею зі сталевим осердям, а другий - 7,62-мм бойовим проміжним патроном із кулею зі сталевим осердям.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та дав суду наступні показання. В 2022 році був в територіальній обороні. В квітні того ж року поїхав за с. Данівку за грибами у «Темний ліс», де знайшов пакет, в якому була тротилова шашка і патрони. Вказані реї він забрав та переніс за місцем свого проживання, де залишив на холодильнику. В 2025 році він з батьком відмічав день народження, показав батьку вміст пакету і він сказав, що небезпечна штука, мабуть тротил, знову поклав назад. В 2026 році в нього був проведений обшук і вилучені знайдені речі.

Обвинувачений висловив щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є доведеною поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вище наведеного, враховуючи висновки досудової доповіді, суд приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин, встановлених в судовому засіданні.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне витрати в розмірі 6 239 грн 80 коп. за проведення експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість проведених по справі судових експертиз в розмірі 6 239 гривень 80 копійок.

Речові докази: предмет, схожий на тротилову шашку, 1 металевий предмет, схожий на патрон калібру 7,62 мм та 1 металевий предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_5