1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/408/26 1-кс/335/436/2026
04 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з вищою освітою, працюючої заступником голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, керівник ГО „Ротарі Клуб Запоріжжя-Хортиця", зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, -
Старша слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Так, ОСОБА_4 було вирішено, зокрема, що за отримання неправомірної вигоди від громадян вона буде здійснювати вплив на посадових осіб вищих навчальних закладів м. Запоріжжя, з метою прийняття останніми рішень щодо зарахування осіб призовного віку до віку до вищих навчальних закладів м. Запоріжжя на навчання, без необхідності фактичного відвідування закладів освіти.
Розуміючи неможливість реалізації свого злочинного умислу одноособово, ОСОБА_4 вирішила залучила до вчинення злочинів осіб, які мають між собою сталі тісні взаємовідносини, та які розділятимуть її інтереси та прагнутимуть до незаконного збагачення, а також мають зв`язки і вплив на посадових осіб вищих навчальних закладів м. Запоріжжя та можуть за вказівками ОСОБА_4 здійснювати вплив на них.
Задля цього, ОСОБА_4 , не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, повідомила про свій злочинний план директора ТОВ «РВК ВВВ» ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонувала йому взяти участь у вчиненні злочинів, направлених на отримання неправомірної вигоди від громадян за вплив на прийняття рішень посадовими особами вищих навчальних закладів м. Запоріжжя, на що останній добровільно погодився.
Також, не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , повідомила про свій злочинний план співробітнику ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_9 взяти участь у вчиненні злочинів, направлених на отримання неправомірної вигоди від громадян за вплив на прийняття рішень посадовими особами вищих навчальних закладів м. Запоріжжя, на що остання добровільно погодилася.
Після залучення до злочинної схеми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_4 затвердила з ними усі деталі плану, та дала вказівки, які вони повинні виконувати в процесі підготовки та вчинення злочинів задля досягнення єдиного результату - отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб.
Після чого останні за попередньою змовою групою осіб почали вчиняти злочини на території м. Запоріжжя.
05.04.2022 року ОСОБА_4 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, познайомилась з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який виявив бажання вступити до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», який є особою призовного віку та підлягає мобілізації, з проханням влаштувати його до вище вказаного закладу на що остання погодилась та влаштувала ОСОБА_10 за спеціальністю «інженерне програмне забезпечення, код. 121», без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду з метою уникнення останнім призову на військову службу.
01.08.2023 року ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_4 на її мобільний номер НОМЕР_1 , та запита чи зможе вона допомогти щодо закриття боргів по здачі сесії, та отримання довідки ЄДЕБО форми № 9. Так, ОСОБА_4 погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». Після чого, 01.08.2023 ОСОБА_4 через додаток «Telegram» написала, що за влив на посадових осіб ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» та успішну здачу сесії йому потрібно надати ОСОБА_4 грошову винагороду у сумі 15 600 грн., та скинула ОСОБА_10 банківську картку емітовану на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .
Того само дня ОСОБА_10 з власного рахунку однією транзакціями в сумі 15 600 грн. перевів кошти на банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .
Після чого, ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своєму знайомому ОСОБА_8 , який будучи обізнаною у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації про необхідність зв`язатися з ОСОБА_9 співробітницею ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 та повідомити останній про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми №9 ОСОБА_10 .. В свою чергу ОСОБА_9 будучи обізнаною у злочинному плані за вказівкою ОСОБА_4 підготувала довідку ЄДЕБО форми №9 ОСОБА_10 та за вказівкою ОСОБА_4 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані на вказівку від ОСОБА_4 відправив вказану довідку компанією «Нова пошта» ОСОБА_10 .
Таким чином встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене групою осіб.
Окрім цього, 17.09.2023 року ОСОБА_4 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, на її мобільний номер НОМЕР_1 зателефонувала подруга ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з номеру НОМЕР_4 та попросила допомогти своєму знайомому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є особою призовного віку та підлягає мобілізації, якого ОСОБА_4 в вересні 2022 року влаштувала на навчання до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» науковий рівень бакалавр за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування, код. 281», без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду, з метою закриття боргів по здачі сесії, та написання дипломної роботи, рецензії, відгуків на диплом. Так, ОСОБА_4 погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». Після чого, 22.05.2024 ОСОБА_4 через додаток «Telegram» написав вже сам ОСОБА_12 з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , та запитав коли буде готовий його дипломна робота, рецензії, відгуків на диплом, довідка з ЄДЕБО форми №9 та скільки це коштує, на що ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_12 , що за влив на посадових осіб ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» та успішну здачу сесії та захисту диплому йому потрібно надати ОСОБА_4 грошову винагороду у сумі 40 000 грн., після чого так само в переписці надала ОСОБА_12 банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .
23.05.2024 року ОСОБА_12 з власного рахунку трьома транзакціями в сумі 20 000 грн., 10 000 грн. та 9999 грн. перевів кошти на банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .
Після чого, 27.06.2024 року ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своїй знайомій співробітнику ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» ОСОБА_9 , яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_9 , будучи обізнаною у злочинному плані за вказівкою ОСОБА_4 підготувала довідку ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_12 , та за вказівкою ОСОБА_4 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації, виконав вказівку від ОСОБА_4 про відправку вказаної довідки компанією «Нова пошта» ОСОБА_12 .
Таким чином, встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене групою осіб.
Також, не пізніше лютого 2022 року, ОСОБА_4 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, познайомилась з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який виявив бажання вступити до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», з проханням влаштувати його до вищевказаного закладу на що, остання погодилась та влаштувала ОСОБА_13 за спеціальністю «фінанси, банківська справа та страхування, код. 072», без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду з метою уникнення останнім призову на військову службу,
27.06.2024 року ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_4 на її мобільний номер НОМЕР_1 , та запитав чи зможе вона допомогти щодо закриття боргів по здачі сесії, та отримання довідки ЄДЕБО форми №9. Так, ОСОБА_4 погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій».
Після чого, ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своєму знайомому ОСОБА_8 який будучи обізнаним у злочинному плані про необхідність зв`язатися з ОСОБА_9 , співробітницею ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 та повідомити останній про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_13 . В свою чергу ОСОБА_9 , будучи обізнаною у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації, за вказівкою ОСОБА_4 підготувала довідку ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_13 та за вказівкою ОСОБА_4 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані виконав вказівку від ОСОБА_4 про відправку вказаної довідки компанією «Нова пошта» ОСОБА_13 .
Таким чином, встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене групою осіб.
Слідча посилаючись на те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховатися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім цілодобового домашнього арешту не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні, просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Захисники підозрюваної ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, свою позицію виклали у вигляді письмових заперечень, які долучили під час розгляду вказаного клопотання. Зі змісту усних пояснень та письмових заперечень, зокрема, вбачається незгода сторони захисту з обґрунтованістю підозри та ризиків, які сторона обвинувачення намагається довести перед судом. Просили відмовити в задоволенні клопотання слідчої та застосувати до їх підзахисної запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримала позицію та заперечення своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).
Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку статей 276-279 КПК України.
Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах клопотання, 29.01.2026 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України. Отже, ОСОБА_4 набула процесуального статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні і стосовно неї може розглядатися питання про застосування запобіжного заходу.
Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтованою, слідчий суддя виходить з наступного.
Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в її діях складу злочину та ступінь її вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості.
З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені долучені до клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні і підтримані прокурором в судовому засіданні.
Зокрема, слідчим суддею проаналізовано долучені до клопотання в його обґрунтування матеріали в їх копіях, зокрема: витяг з ЄРДР, протоколи огляду від 13.03.2025 року, від 17.06.2025 року, від 18.06.2025 року, повідомлення про підозру від 29.01.2026 року та інші матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку.
Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, матеріали долучені до клопотання, та можливу роль ОСОБА_4 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрювану зі злочином, доводячи її причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування стосовно неї запобіжного заходу, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є цілком обґрунтованою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями статей 177, 178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваної та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.
З метою недопущення впливу на кримінальне провадження, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваною спроб протидіяти кримінальному провадженню у способах, визначених в частині 1 статті 177 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , прокурор послався на існування ризиків того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків.
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.
Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке карається, зокрема, позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з доказами причетності підозрюваної до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ця позиція суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Щодо ризику впливу на свідків, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначеного ризику, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваною зазначених дій, крім того, додані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять взагалі відомостей про наявність свідків в даному провадженні, які були допитані у встановленому законом порядку.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, на який посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні, зокрема можливе переховування підозрюваною від органів досудового розслідування та/або суду.
Дослідивши надані стороною обвинувачення відомості та матеріали, заслухавши позицію підозрюваної та її захисників, слідчий суддя під час вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду цього клопотання вона є громадянкою України, офіційно працює, має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки.
Підозрювана ОСОБА_4 раніше не судима, при цьому відомості про застосування до неї раніше запобіжних заходів відсутні.
Отже, слідчим суддею встановлено, що прокурором загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину, а також вірогідність існування певного ризику стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність достатніх підстав для застосування до неї запобіжного заходу.
В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 , підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину та карається, зокрема, позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на думку слідчого судді, саме такий вид запобіжного заходу здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування для встановлення усіх обставин справи та надасть останній змогу працювати в денну пору доби для належного утримання себе та своїх близьких.
Крім того, слідчий суддя вважає за належне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану декілька обов`язків.
При визначенні строку, на який на підозрювану покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрювану на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваної ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, в свою чергу, клопотання захисників не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 особистої поруки - залишити без задоволення.
Клопотання старшої слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши їй з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням звернення до медичних закладів та випадків увімкнення повітряної тривоги для слідування в укриття, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 березня 2026 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом та у визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити строк дії вказаної ухвали до 29 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1