Справа № 643/4822/26
Провадження № 1-кс/643/2175/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові в режимі відеоконференції погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001474 від 30.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Алчевськ, Луганської області, документованого паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданим 28.04.2014 та дійсним до 28.04.2024, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника командира 3 батальйону, НОМЕР_2 мотострілецького полку, 2 армійського корпусу т.зв. «Луганської народної республіки», який наразі переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_5 (далі Слідчий) звернувся до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001474 від 30.10.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступнику командира НОМЕР_3 батальйону, НОМЕР_2 мотострілецького полку, 2 армійського корпусу т.зв. «Луганської народної республіки», брав участь у вторгненні на територію України та безпосередньо Харківської області у складі російських окупаційних військ.

Одразу після оголошення 24.02.2022 Президентом РФ про початок «спеціальної воєнної операції», російські війська, у т. ч. військовослужбовці 3 батальйону, 204 мотострілецького полку, 2 армійського корпусу т.зв. «Луганської народної республіки», серед яких перебував ОСОБА_6 , у невстановленому місці пішли у наступ на територію Харківської області.

Одночасно з веденням бойових дій на території області, військовослужбовці ЗС РФ з метою забезпечення можливості безперешкодного пересування територією Харківської області здійснювали блокування та тимчасове захоплення населених пунктів, облаштування на автомобільних шляхах області блокпостів для здійснення заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території.

На початку березня 2022 року ЗС РФ та інші військові формування РФ незаконно окупували територію Ізюмського району Харківської області, зокрема населені пункти Левківка та Іванівка Ізюмської міської громади.

Таким чином, з березня 2022 року по вересень 2022 с. Левківка та с. Іванівка Ізюмського району Харківської області разом із місцевим цивільним населенням, яке не брало участі у збройному конфлікті, перебували у тимчасовій окупації військовослужбовців ЗС РФ та учасників незаконного збройного формування так званої «ЛНР», які також були залучені до зазначеного вище широкомасштабного вторгнення на територію України.

Під час окупації с. Левківка та с. Іванівка Ізюмського району Харківської області у військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , який був обізнаний з нормами міжнародного гуманітарного права, виник умисел, направлений на вчинення кримінальних правопорушень відносно цивільного населення, а саме жорстокого поводження з цивільним населенням.

З цією метою, усвідомлюючи переваги залучення до вчинення кримінальних правопорушень інших учасників, ОСОБА_6 запропонував долучитися та отримав згоду від інших невстановлених військовослужбовців ЗС РФ.

У свою чергу, громадянин України ОСОБА_6 (позивний - « ОСОБА_7 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід, розуміючи факт збройного конфлікту, захоплення та подальшої окупації частини Харківської області ЗС РФ, а також те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону цілісною і недоторканою, перебуваючи у м. Алчевськ Луганської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перейшов на бік ворога шляхом добровільного вступу на службу до незаконного збройного формування 3 батальйону, НОМЕР_2 мотострілецького полку, 2 армійського корпусу т.зв. «Луганської народної республіки», створеного Російською Федерацією, після чого надавав безпосередню допомогу державі-агресору (РФ) та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, починаючи з лютого 2022 року, з метою силового супроводження зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, для придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади та усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Харківської області, у тому числі с. Левківка та с. Іванівка Ізюмського району Харківської області, у порушення ст.ст. 17 та 65 Конституції України, будучи військовослужбовцем 3 батальйону, 204 мотострілецького полку, 2 армійського корпусу т.зв. «Луганської народної республіки» з березня 2022 року до моменту деокупації вказаних населених пунктів, а саме до 12.09.2022, знаходячись на території вказаних населених пунктів, активно публічно сприяв реалізації плану держави-агресора щодо придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, проводив позасудові репресії над цивільними особами, брав участь в їх затриманнях, примушуючи йти на негласну співпрацю, застосовував жорстоке поводження, спричиняв тілесні ушкодження, тобто надавав Російській Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду її суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці.

Таким чином, ОСОБА_6 (позивний - « ОСОБА_7 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України (державна зрада): перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, приблизно 0506.03.2022 (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими військовослужбовцями зс рф, в умовах міжнародного збройного конфлікту, прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно проник на його територію та, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є цивільною особою, без законних підстав провів обшук, застосовував до нього фізичне та психологічне насильство, погрожував вбивством, наніс удари, після чого організував його незаконне затримання та переміщення до приміщення тракторної бригади у с. Левківка Ізюмського району Харківської області.

Надалі ОСОБА_6 спільно з іншими військовослужбовцями зс рф незаконно позбавив потерпілого волі та з метою отримання відомостей про співпрацю із Збройними Силами України піддавав його катуванню, зокрема шляхом застосування електричного струму, гасіння недопалків сигарет об тіло та створення умов, що імітували асфіксію. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження. Також під час обшуку ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями зс рф незаконно заволодів належним потерпілому майном, у тому числі транспортним засобом ВАЗ 2129 «Нива» та іншими особистими речами, якими надалі розпорядився на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, наслідків та бажаючи їх настання, у порушення законів та звичаїв війни, що передбачені зокрема ст. ст. 27, 29, 31, 32, 33 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, вчинив жорстоке поводження відносно цивільної особи ОСОБА_8 , що виражалось у катуванні, завданні фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психологічних страждань (погроза застосування вогнепальної зброї, імітація страти), а також нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільної особи, що перебуває під захистом ОСОБА_8 та привласнення (захоплення) приватного майна потерпілого, яке не виправдане воєнною необхідністю.

Також 12.04.2022 приблизно об 11:00 год ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими військовослужбовцями зс рф, в умовах міжнародного збройного конфлікту прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де без законних підстав проник на його територію та, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є цивільною особою, провів незаконний обшук, під час якого застосував до нього фізичне насильство, завдаючи удари по обличчю, а також з метою психологічного тиску здійснив постріл з автоматичної зброї у напрямку житлового будинку. Надалі ОСОБА_6 надав вказівку іншим військовослужбовцям зс рф незаконно затримати ОСОБА_9 , після чого потерпілому зв`язали руки, закрили очі та вивезли у невідомому напрямку, де він утримується до теперішнього часу. Крім того, під час обшуку ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями зс рф незаконно заволодів належним потерпілим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, не зумовлений воєнною необхідністю.

Отже, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, наслідків та бажаючи їх настання, у порушення законів та звичаїв війни, що передбачені зокрема ст. ст. 27, 29, 31, 32, 33 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, вчинив жорстоке поводження відносно цивільних осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що виражалось у завданні фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психологічних страждань (погроза застосування вогнепальної зброї), а також привласнення (захоплення) приватного майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яке не виправдане воєнною необхідністю.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 (позивний - « ОСОБА_7 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням, а також іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України (в редакції 2022 року).

03.02.2026 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

У зв`язку з цим, 03.02.2026 у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 03.02.2026 за №28 (8220), та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» було оприлюднено інформацію, зокрема, про виклик ОСОБА_6 на 11 год. 00 хв. 06.02.2026, 07.02.2026 та 08.02.2026 за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 2, для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та його допиту, як підозрюваного. Водночас, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик вручені захиснику за дорученням ОСОБА_4 .

Однак у зазначений час ОСОБА_6 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Згідно з відповіддю на доручення від 10.03.2026 ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, а також знаходиться на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого від 09.02.2026 ОСОБА_6 оголошено в розшук на території України та міжнародний розшук.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0001474 від 30.10.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, спеціального досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив таке: слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001474 від 30.10.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

03.02.2026 ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно з відповіддю на доручення, ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 09.02.2026 ОСОБА_6 оголошено в розшук на території України та міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно з матеріалами клопотання перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність ОСОБА_6 до вказаних вище кримінальних правопорушень, а також, ураховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 135, 139, 297-1 - 297-5, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001474 від 30.10.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17.03.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1