Справа № 308/2511/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04.02.2026 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить: 1) Визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його повідомлення про кримінальне правопорушення; 2) Постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, внести відомості про подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень, що передбачено ч.5 ст. 426-1 КК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що 04.02.2026 року він в порядку ст. 214 КПК України звернувся до Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР з повідомлення про кримінальне правопорушення та просив внести відомості про подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень, що передбачено ч.5 ст. 426-1 КК України, а про прийняте рішення належним чином його повідомити.

Проте, станом на сьогодні будь-яка інформація про прийняте рішення на його адресу не надходила. У зв`язку з цим вважає це бездіяльністю посадових осіб органу досудового слідства, тобто невчинення процесуальних дій у встановлені законом строки.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, при цьому в прохальній частині скарги просив розгляд справи провести без його участі.

Слідчий, інша уповноважена особа, Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали поданої скарги з додатками, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що рішення слідчого чи прокурора про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань постановою не оформлюється.

Як роз`яснено в Узагальненнях від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»,затверджених зборами суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20:00 7 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 8 жовтня.

Як зазначає у поданій скарзі ОСОБА_3 , 04.02.2026 року він, в порядку ст.214 КПК України, звернувся до Шостого (раніше П`ятого) слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, з повідомленням про кримінальне правопорушення та просив внести відомості про подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень, що передбачено ч.5 ст. 426-1 КК України, а про прийняте рішення належним чином мене повідомити.

З огляду на викладене вище, останнім днем строку можливого подання скарги на бездіяльність слідчого (який відраховується з дня, наступного за днем спливу встановленого КПК України 24-годинного строку) було 16.02.2026 року.

Разом з тим, фактично скарга надійшла до суду лише 17.02.2026 року (документ сформований в системі «Електронний суд» 16.02.2026 року).

Процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України (ст. 113 цого Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 3, 5, 7 ст. 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, поновленню підлягають порушені винятково з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, адже дотримання строків звернення до суду є одним із засобів забезпечення виконання завдань кримінального провадження учасниками судового провадження, оскільки інститут строків у кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності та стимулює як суд, так й учасників кримінального процесу добросовісно користуватись правами та належно виконувати обов`язки.

Таким чином, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із скаргою, заявою чи клопотанням, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Таким чином, заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді після закінчення строку, встановленого для її подання.

Клопотання про поновлення строку заявником не подано.

Поряд з цим, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 85, ч.1 ст. 86 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів . Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом .

Разом з тим, як слідує з доводів поданої ОСОБА_3 скарги, до Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, з повідомленням про кримінальне правопорушення він звернувся 04.02.2026 року, проте, жодного доказу на підтвердження цього до скарги не долучено.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 04.02.2026 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сил из моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1