Справа № 635/7317/19
Провадження № 1-кп/635/752/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків та продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, які не працюють, не одружені, в яких відсутні місці соціальні зв`язки, у зв`язку з чим вони можуть покинути територію Харківської області та переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, який починається заново, в судовому засіданні потерпілі та свідки не допитані, а обвинувачені обізнані про місце проживання та роботи потерпілих та свідків, тому існує ризик незаконного на них впливу з боку обвинувачених. Крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 раніше судимі за особливо тяжкі злочини і знову обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, необхідність запобігання вказаним ризикам, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу, які не зникли та не зменшились, виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, посилаючись на довготривалий час перебування під вартою та недоведеність існування ризиків зазначених прокурором в клопотанні. Просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного. Вважає клопотання прокурора безпідставним та необґрунтованим, зазначивши про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, а також на порушення прав обвинуваченого щодо тривалості перебування особи під вартою. Вважає, що на теперішній час існують підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора повністю з підстав зазначених ним раніше під час розгляду аналогічних клопотань, зокрема зазначивши про безпідставність тверджень прокурора щодо наявності зазначених ним в клопотанні ризиків. В задоволенні клопотання просив відмовити в повному обсязі та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, зазначивши, що клопотання прокурора містить лише припущення, є формальним та необґрунтованим. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 20.02.2026.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 червня 2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 14 днів до 10.07.2019. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, останній раз до 20.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.06.2019 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 24.08.2019. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, останній раз до 20.02.2026.

Вирішуючи питання про продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу кожного з обвинувачених, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, крім того суд оцінює в сукупності всі обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше засуджений за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого, був засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі, і знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, йому відомі адреси проживання свідків, при цьому не одружений, не працює і не має законних джерел існування та стійких соціальних зав`язків, і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який та продовжує строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше засуджений за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого, був засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі, і знову обвинувачується у вчиненні злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі особливо тяжкого злочину групою осіб, при цьому йому відомі адреси проживання свідків, він не має стійких соціальних зав`язків, законних джерел існування і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який та продовжує строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищевикладене, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме, що обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інкримінується вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, з проникнення у житло, тому на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, суд зазначає про наявність достатніх підстав для продовження строку застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам.

Слід зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить за мету передбачити можливе покарання за інкриміновані обвинуваченим злочини.

Розмір застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України судом не визначається, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19.04.2026 включно, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19.04.2026 включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 19.04.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а особами, що утримуються під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1