Справа № 138/93/26
Провадження №:1-кс/138/126/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 24.01.2026 про закриття кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана вище скарга ОСОБА_3 .

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000002, яке постановою дізнавача ОСОБА_4 від 24.01.2026 було закрито. Скаржник вважає дану постанову незаконною, оскільки дізнавачем при її винесенні не було обґрунтовано висновків, було проігноровано факти, порушено права потерпілої. Зокрема, дізнавач у постанові зазначила, що карта пам`яті, на якій зафіксовано порушення є неробочою проте жодної експертизи для встановлення факту її пошкодження не проводилось Крім того, під час вилучення камери 21.01.2026 було зафіксовано, як її передали в руки ОСОБА_5 до їх опечатування, що створило реальний ризик пошкодження або втрати цілісності доказу. Також, дізнавачем не точно було зазначено про місце розташування вказаного доказу. При цьому, у постанові дізнавач зазначила, що «потерпіла відступала, щоб закрити хвіртку», що на думку скаржника прямо підтверджує агресію сусідки та реальність загрози від якої вона намагалась сховатись, однак дізнавачем було проігноровану вказану обставину. Також, потерпілу не було повідомлено про вилучення ключового доказу заздалегідь, що позбавило її можливості заявити клопотання, надати пояснення та заперечення щодо порядку вилучення доказу. Крім того, потерпілій не було надано копію протоколу вилучення камери та карти пам`яті, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості перевірити законність вилучення та дотримання порядку збереження доказів. Вказане, а також відсутність висновку технічної експертизи ключового носія інформації, не вчинення дізнавачем дій для вилучення відео з хмарного сховища, на думку скаржника, свідчить про передчасність винесеної дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження. За таких підстав, ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000002, зобов`язати орган дізнання провести належну експертизу карти пам`яті та зобов`язати уповноважених осіб у кримінальному провадженні здійснити виїмку (витребування) відеозапису подій від 27.12.2025 з цифрового (хмарного) сховища, до якого підключена камера відеоспостереження, розташована на опорі ЛЕП навпроти домогосподарства по вул. Шевченка, 5, у м. Могилеві-Подільському, у разі підтвердження технічної несправності фізичного носія (карти пам`яті).

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явились. Скаржник ОСОБА_3 в прохальній частині скарги просила дану скаргу розглянути без її участі, скаргу підтримала. Дізнавач ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просила розгляд скарги проводити без її участі та просила відмовити в її задоволенні.

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З документів, доданих до скарги, слідчим суддею встановлено, що з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження від 24.01.2026 скаржник ознайомилась 05.02.2026. Вказане не спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження, в яких відсутні докази направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 та її вручення. Зі скаргою ОСОБА_3 до суду звернулась 09.02.2026, а отже в строки, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду № 138/3773/25 за заявою ОСОБА_6 до даного реєстру внесені відомості щодо кримінального провадження № 0000002 про вчинення відносно її матері кримінального правопорушення громадянкою України ОСОБА_5 , яка 27.12.2025 за адресою АДРЕСА_1 , висловлювала погрози вбивством на адресу ОСОБА_3 .

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході проведення досудового розслідування дізнавачем проведенно наступні дії: допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 ; допитано свідка ОСОБА_6 ; за клопотанням ОСОБА_6 дізнавачем надано доручення на проведення розшукових дій в порядку ст. 40-1 КПК України, а саме встановити чи наявна камера відеоспостереження, розташована на опорі ЛЕП навпроти домогосподарства АДРЕСА_1 , встановити кому належить камера, вилучити відеозапис з камери відеоспостереження за період часу з 13:30 год. по 14:00 год. 27.12.2025, вставновити свідків чи очевидців, які б могли бачити як ОСОБА_5 висловлювала погрози фізичною розправою на адресу ОСОБА_3 та тримаючи ніж лезом у її сторону наближалась до неї, в разі встановлення детально допитати в якості свідків; допитано в якості свідка ОСОБА_5 ; отримано вказівки від прокурора від 07.01.2026 для організації проведення слідчих та процесуальних дій, відповідно до яких дізнавачем проведено наступну роботу: встановлено відсутність свідків чи очевидців, які б могли бачити конфліктну ситуацію між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , вжито заходів щодо вилучення відеозаписів з відеокамер, які розташовані поблизу місця події, проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_3 , приєднано відповідь на доручення в порядку ст. 40-1 КПК України, долучено до кримінального провадження документи, які характеризують особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; допитано свідка ОСОБА_7 ; проведено слідчий експеримент за участі потерпілої; проведено огляд місця події по АДРЕСА_1 ; оглянуто камеру відеоспостереження, яку добровільно надала ОСОБА_5 та встановлено наявність карти пам`яті, під час огляду якої за допомогою комп`ютера, було встановлено, що глянути вміст неможливо, оскільки карта пам`яті не працює тому дані не відображаються; дізнавачем винесено постанову від 21.01.2026 про визнання речовими доказами камери відеоспостереження та карти пам`яті, які передано на зберігання ОСОБА_5

24.01.2026 дізнавач СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2026 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Підставою для закриття дізнавач зазначила, що в ході проведення досудового розслідування були виконані всі можливі процесуальні дії, спрямовані на викриття злочинних дій правопорушника. Однак знайти підтвердження факту погрози вбивством ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 на даний час не представляється за можливе. Так, в розумінні норм Кримінального процесуального кодексу України, отримати належні та допустимі докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КПК України не представилось можливим.

До вказаних висновків дізнавач прийшла, оцінивши в сукупності покази потерпілої ОСОБА_3 , яка повідомила, що 27.12.2025 близько 14 год. 00 хв. вона перебувала на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Пораючись по господарству у неї виник словесний конфлікт з сусідкою ОСОБА_5 з приводу побутових відносин. Після чого ОСОБА_8 прибігла до неї з ножем і сказала, «що ще раз кине, вона її заріже на дорозі» разом із нею прийшли 2 собаки. Собаки поводили себе агресивно та кидались на неї. Проте шкоди її здоров`ю не було завдано. Взявши на землі стару дерев`яну палицю, яка в неї розламалась у руках на дві частини, одна частину впала в неї з рук, а іншу вона кинула у бік собак. Тоді ОСОБА_8 схопила ріща, яке було на вулиці, щоб вона його не взяла кинула його та почала наступати на неї, вона підійшла до фіртки, щоб зайти на подвір`я та закрити її, а ОСОБА_5 йшла навпроти неї тримаючи ніж біля поясу лезом направлений у її сторону, під прямим кутом до живота та вела її до фіртки поки вона не закрила її. Тоді потерпіла покликала на допомогу свою дочку. Крім того, допитавши свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що 27.12.2025 близько 13 год. 30 хв. вона перебувала на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Вона поралась по господарству у цей час ОСОБА_3 вийшла на дорогу тримаючи у руках металевий совочок та металевий прут. Під час розмови у них виник словесний конфлікт з приводу побутових відносин. ОСОБА_3 виражалась нецензурною лайкою і погрожувала металевим прутом та совком. Проте вона відступила та намагалась уникнути конфлікту зі сторони агресивної громадянки. Погроз фізичною розправою та вбивством стосовно ОСОБА_3 вона не висловлювала та ніяких дій не вчиняла. Також, в ході досудового розслідування було встановлено, що на опорі ЛЕП знаходиться камера відеоспостереження, що за адресою м. Могилів-Подільський, вул. Шевченка, 9, яка могла зафіксувати даний факт. Камера відео спостереження належить ОСОБА_5 . 21.01.2026 під час огляду місця події було вилучено камеру відеоспостереження з картою пам`яті, на яку посилалась потерпіла з метою підтвердження вказаної події. Під час огляду карти пом`яті, що знаходилась у камері відеоспостереження, встановлено, що вона перебуває у неробочому стані та відеозапис не здійснювала.

Також, дізнавачем встановлено, що свідки та очевидці конфліктної ситуації між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відсутні.

На підставі встановлених обставин та зібраних доказів, дізнавач прийшла до обгрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_5 не містяться ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. В даній ситуації відсутній склад злочину, так як в ході словесної перепалки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які відбуваються на постійній основі тривалий термін, остання використовувала ніж виключно з побутовою метою для нарізання м`яса з метою годування собак, але ОСОБА_3 не розуміючи ситуації, зрозуміла це як погрозу фізичною розправою, що не підпадає під об`єктивну сторону вказаного злочину.

Оцінюючи законність та правомірність даної постанови від 24.01.2026 слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення)

Так, доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З оглянутої та дослідженої в судовому засіданні постанови дізнавача вбачається, що в ході досудового слідства було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії по факту внесених до ЄРДР відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Крім того, встановлено, що очевидців вказаної події, які б могли надати ґрунтовні покази встановити не представилось можливим.

Також, згідно протоколу огляду предмета, а саме камери відеоспостереження та карти пам`яті, дізнавачем встановлено, що карта пам`яті перебувала у неробочому стані, а тому відеозапис не здійснювала.

При цьому посилання скаржника на те, що для підтвердження факту несправності вказаної карти пам`яті жодні експертизи не проводились, не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 242 КПК України встановлення пошкоджень технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису не відноситься до об`єктів щодо яких слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи. При цьому потерпіла до дізнавача або слідчого судді з клопотанням про призначення вказаної експертизи не зверталась, а докази того, що дізнавач виклала неправдиві відомості в протоколі огляду щодо несправності карти пам`яті відсутні.

Крім того твердження скаржника про те, що її не було повідомлено про вилучення ключового доказу заздалегідь, що позбавило її можливості заявити клопотання, надати пояснення та заперечення щодо порядку вилучення доказу не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначений доказ, а саме камера відеоспостереження належить ОСОБА_5 та була добровільно видана останньою працівникам поліції, що підтверджується її заявою від 21.01.2026.

Щодо ненадання ОСОБА_3 як потерпілій копії протоколу вилучення камери та карти пам`яті, що позбавило її можливості перевірити законність вилучення, опис стану носія та дотримання порядку збереження доказів слідчий суддя зазначає, що як вказано вище камера та карта пам`яті були видані добровільно працівникам поліції ОСОБА_5 , а тому протокол вилучення вказаних предметів не складався. Крім того, щодо протоколу огляду предметів, а саме камери відеоспостереження та карти пам`яті слід зазначити, що потерпіла наділена правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, при цьому в самих матеріалах відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що ОСОБА_3 звернулась з проханням надати їй для ознайомлення зазначені нею матеріали, однак дізнавачем їй було відмовлено або проігноровано її запит.

При цьому, зазначені скаржником порушення ніяким чином не вплинули на повноту зібраних дізнавачем доказів, оскільки в ході дізнання були здійснені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129, КК України, однак як вже зазначалось вище, не вдалось встановити свідків, очевидців події та підтвердити факт вчинення даного правопорушення. Зокрема, відсутні будь-які підстави, які підтвердили би вчинення зазначеного правопорушення, адже для наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, необхідно встановити факт саме погрози вбивством, та для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що особа, на яку вказує потерпіла вчинила такі дії, які давали їй підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винної, її стосунки з потерпілою об`єктивно свідчили про реальність погрози.

За таких підстав слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача ОСОБА_4 від 24.01.2026 про закриття кримінального провадження належним чином мотивована та обґрунтована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, дізнавачем всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставин справи та оцінено всі зібрані та перевірені докази, на підставі яких дізнавач прийшов до правильно висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а відтак скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України повернути до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1