ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/511/26 Справа № 204/1561/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001977 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Роздільна Розділянського району, Одеської області, Одеської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , відряджений до військової частини НОМЕР_2 у якій займає посаду курсанта 1 зведеної навчальної роти зведеного навчального батальйону №Граніт-1», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів.

Вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, неповною та такою, що підлягає скасуванню.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий не довів наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Зазначає, що під час розгляду клопотання сторона захисту та ОСОБА_8 просили визначити розмір застави, але це клопотання слідчий суддя проігнорував.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, врахував тяжкість та обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який є військовослужбовцем.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: рапортом командира зведеного навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 02.02.2026 року під час звірки з лікувальним закладом було виявлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , відряджений до військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_8 , після виписки 25.01.2026 року з КНП «Брусилівська лікарня» Брусилівської селищної ради, 26.01.2026 року не з`явився на місце служби; відповіддю на запит командира військової частини НОМЕР_2 до КНП «Брусиліської лікарні», з якої вбачається, що ОСОБА_8 перебував на лікуванні у терапевтичному відділенні з 22.01.2026 року по 25.01.2026 року та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі, так і в сукупності із іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 12 років позбавлення волі, у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки є військовослужбовцями та підозрюваний може здійснювати на них вплив для зміни їх показів у суді, при цьому , відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого діяння та можливого покарання, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на продовження протиправної поведінки, а також маючи реальну можливість повернутися до місця проходження військової служби, цього не зробив. Така поведінка свідчить про його свідоме ухилення від виконання військової служби та вказує на наявність ризику продовження кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, та особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, вік, стан здоров`я, що не перешкоджає перебуванню під вартою, поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного, який є військовослужбовцем та має виконувати службові обов`язки, доручені йому за посадою.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на характер і підвищену суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, а також наявність реальних ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року, щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4