Справа № 947/3130/26
Провадження № 1-кп/947/712/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001337 від 06.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Срінагар, Індія, громадянина України, лікар уролог, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про порядок призову та підстави звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, 05.11.2025, під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні медичного центру «PromedCenter», що за адресою: м. Одеса,вул. Анатолія Бачинського (Нєдєліна), 78, повідомив ОСОБА_6 про те, що має можливість вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо видачі документів, які стануть підставою для отримання документів (довідки) ЛКК про необхідність постійного догляду за матір`ю ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У ході зазначеної зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , була одразу досягнута домовленість про надання останньому неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, з яких 4000 доларів США в якості завдатку, а 3000 доларів США після отримання документів, (довідки) ЛКК про необхідність постійного догляду за особою, які дають підстави отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Окрім того, в ході спілкування, ОСОБА_5 оголосив перелік документів, які йому необхідно надати для реалізації домовленостей, зокрема: копії паспортів громадян України, копії ідентифікаційних кодів ОСОБА_6 та його матері, а також свідоцтва про народження ОСОБА_6 ..

Так, 10.11.2025 близько 15:30 годин, більш точний час не встановлено, за попередньою домовленістю, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 у приміщенні кав`ярні «Кава» за адресою:м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Нєдєліна), 78, де отримав від останнього обумовлені копії документів та нагадав щодо надання йому за вчинення визначених дій, неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США, обговоривши умови отримання ОСОБА_6 медичних документів, які дають підстави отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 11.11.2025 приблизно о 14:47 годин, перебуваючи в приміщенні кав`ярні «Кава», за адресою: м. Одеса, вул. Анатолія Бачинського (Нєдєліна), 78, зустрівся з ОСОБА_6 , де отримав від останнього раніше обумовлену частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 4 000 доларів США (що згідно з курсом Національного банку України станом на 11.11.2025 складало 167 823,6 грн), за здійснення впливу на службових осіб лікарсько-консультативної комісії (ЛКК), які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою забезпечення прийняття ними рішень щодо оформлення та видачі медичних документів (довідки) на підставі лікарських висновків, які підтверджують необхідність у постійному догляді за хворою особою та є підставою для отримання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після чого ОСОБА_5 був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 4 000 доларів США вилучені.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: він дійсно в листопаді 2025 року за адресою клініки де він працював лікарем, вчинив злочин за обставинами викладеними в обвинувальному акті, зробив помилку, дуже кається у вчиненому, в подальшому такого не трапиться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченихч.2 ст.53 цього Кодексу.

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч.2 ст.369-2 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Тобто, призначаючи особі покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, отримавши внаслідок вчинення кримінального правопорушення дохід в сумі 4 000 доларів США, що становить 167 823 гривень.

Згідно приписів ст.164.2.12 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку серед іншого входять кошти або майно (нематеріальні активи), отримані платником податку як хабар, викрадені чи знайдені як скарб, не здатний державі згідно із законом, у сумах, які визначені обвинувальним вироком суду незалежно від призначеної ним міри покарання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді штрафу, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 9 873 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 167 841 гривень.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді застави у розмірі 302 800 гривень, скасувати.

Скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 21.11.2025 р. про накладення арешту на вилучене майно, а саме: виписний епікриз із історії хвороби терапевтичного відділення №14255-2281 на ім`я хворого ОСОБА_8 на 1 арк., виписка із медичної карти стаціонарного хворого №11167 на ім`я хворого ОСОБА_8 , виписка №17711 із медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк; комп`ютерна томографія ООО «АС МЕДИКАЛ» на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк; виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №3372 на ОСОБА_9 на 2 арк.;копія свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; копія паспорта громадянина України серії ОСОБА_6 на 3 арк.; копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк; грошові кошти на суму 19900 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот доларів США, купюрами по 100 (сто) доларів США кожна), грошові кошти на суму 400 (чотириста) Євро, купюрами 100 (сто) Євро 1 шт., купюрами 50 (п`ятдесят) Євро 6 шт., блокнот із рукописними чорновими записами.

Скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 13.11.2025 р. про накладення арешту на вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI P Smart Z», копії: паспорт громадянина України ОСОБА_5 , орган, що видав 5114, 02.04.2024; диплом ДП №197477, виданий ОСОБА_5 , Одеським медичним інститутом ім. М.І. Пирогова, лікар 30.06.1993 на 2 арк.; посвідчення видане ОСОБА_5 на присвоєння кваліфікації «Урологія» до 06.06.2023 на 1 арк; свідоцтво НОМЕР_2 видане ОСОБА_5 , що він пройшов стажування з 21.04.1998 по 21.04.1999 у Одеському державному медичному університеті по урології від 21.04.1999 на 2 арк; Свідоцтво НОМЕР_3 від 01.12.1997 на 1 арк; картка платника податків ОСОБА_5 на 1 арк; наказ №6012 від 05.06.2023 щодо перекваліфікації лікаря уролога ОСОБА_5 на 1 арк; особисту печатку ОСОБА_5 з написом «Лікар ОСОБА_5 » синього кольору.

Скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 13.11.2025 р. про накладення арешту на вилучене майно: грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, номіналом 100 доларів США кожна, в загальній кількості 40 купюр, з одним серійним номером КВ 14859854М, мобільний телефон марки «Samsung», грошові кошти в сумі 58 000 гривень, по 1000 гривень кожна купюра.

Речові докази: грошові кошти на суму 19 900 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот доларів США, купюрами по 100 (сто) доларів США кожна), грошові кошти на суму 400 (чотириста) Євро, купюрами 100 (сто) Євро 1 шт., купюрами 50 (п`ятдесят) євро 6 шт., повернути за належністю ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Речові докази: грошові кошти в сумі 58 000 гривень, по 1 000 гривень кожна купюра, блокнот із рукописними чорновими записами, повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Речові докази: мобільний телефон марки «HUAWEI P Smart Z», Мобільний телефон марки «Samsung», повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Речові докази: - копії: паспорт громадянина України ОСОБА_5 , орган, що видав 5114, 02.04.2024; диплом ДП №197477, виданий ОСОБА_5 , Одеським медичним інститутом ім. М.І. Пирогова, лікар 30.06.1993 на 2 арк.; посвідчення видане ОСОБА_5 на присвоєння кваліфікації «Урологія» до 06.06.2023 на 1 арк; свідоцтво НОМЕР_2 видане ОСОБА_5 , що він пройшов стажування з 21.04.1998 по 21.04.1999 у Одеському державному медичному університеті по урології від 21.04.1999 на 2 арк; Свідоцтво НОМЕР_3 від 01.12.1997 на 1 арк; картка платника податків ОСОБА_5 на 1 арк; наказ №6012 від 05.06.2023 щодо перекваліфікації лікаря уролога ОСОБА_5 на 1 арк; особисту печатку ОСОБА_5 з написом «Лікар ОСОБА_5 » синього кольору, - повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Речові докази: грошові кошти (імітаційні) в загальній сумі 4 000 доларів США, номіналом 100 доларів США кожна, в загальній кількості 40 купюр, з одним серійним номером КВ 14859854 М які упаковано до сейф-пакету PSP 1074179, - знищити.

Речові докази: виписний епікриз із історії хвороби терапевтичного відділення №14255-2281 на ім`я хворого ОСОБА_8 на 1 арк., виписка із медичної карти стаціонарного хворого №11167 на ім`я хворого ОСОБА_8 , виписка №17711 із медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк; комп`ютерна томографія ООО «АС МЕДИКАЛ» на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк; виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №3372 на ОСОБА_9 на 2 арк.;копія свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_10 на 1 арк.; копія паспорта громадянина України серії ОСОБА_6 на 3 арк.; копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк; копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 на 2 арк., повернути власникам документів за належністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_5 під вартою в умовах ДУ «ОСІ», з 11.11.2025 року по 13.11.2025 року.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1