В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 законного представника обвинуваченої - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000063 від 15.01.2026 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Одеса, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

ОСОБА_4 в порушення вищевказаних вимог законодавства, при невстановлених судом обставинах та часі, виник злочинний корисливий умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку та особистого збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини особам, схильним до її вживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, при невстановлених обставинах, часі та місці, але не пізніше 12.09.2025 ОСОБА_4 домовилась із невстановленою особою в месенджері «Телеграмм» під ім`ям « ОСОБА_7 ») про придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (далі по тексту - PVP) у невстановленому розмірі.

У свою чергу, 12.09.2025 о 16 годин 20 хвилин невстановлена особа з метою невикриття своєї злочинної діяльності правоохоронними органами та маскування, помістила кристалічну речовину у невстановленому розмірі, але не менше 1008 г, кількісний вміст PVP в якій становить не менше ніж 513,0278 г до чорного пакету і обмотали його липкою стрічкою, зробивши згорток, після чого перенесла його до раніше зазначеного місця схову за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1А на території парку Савицького, за координатами 46.417, 39.622.

Далі, 12.09.2025 о 16 годин 45 хвилин під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, на ділянці місцевості, яка знаходиться за координатами: 46.417, 39.622 співробітниками поліції виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору, який обмотаний прозорою липкою стрічкою, при розкритті якого виявлено прозорий поліетиленовий пакет із замком «Zip-Lock» всередині якого знаходилась кристалічна речовина, жовтого кольору масою 1008 г, з якої здійснено відбір зразку масою 4,243 г та який містить PVP у розмірі 1,764 г.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, отримавши координати розташування місця-схованки, ОСОБА_4 13.09.2025 о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. В. Стуса, 1А на території парку Савицького, за координатами 46.417, 39.622 дістала з лунки під цегляною плитою вищезазначений поліетиленовий згорток чорного кольору, після чого поклала його до свого рюкзаку та перенесла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почала незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Після чого, під час проведення санкціонованого обшуку 17.09.2025 в період часу з 13 год 41 хв до 17 год 09 хв за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено: кристалічну речовину бежевого кольору масою 931г з кількісним вмістом PVP у розмірі 504,40г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (далі по тексту - наказ МОЗ від 01.08.2000 № 188) є особливо великим розміром, електронні ваги із нашарування речовини білого кольору з кількісним вмістом PVP 0,0012г, металеву ложку, із нашарування речовини білого кольору з кількісним вмістом PVP 0,0036г, кристалічну речовину чорного кольору, прозорі полімерні пакети з замком «zip-lock», у яких знаходилась кристалічна речовина бежевого кольору масою 0,080г, з кількісним вмістом PVP 0,032г.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України -незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи кримінальну караність своєї злочинної діяльності, протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне пересилання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, при вищезазначених обставинах, часі, місці та осіб придбала особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яку зберігала за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

З метою конспірації своєї діяльності та виключення можливості спілкування з покупцями психотропних речовин, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про кримінальну відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин, маючи налагоджений канал постачання та джерела придбання у невстановлених слідством осіб психотропних речовин, володіючи інформацією щодо роздрібних цін на психотропні речовини, обрала спосіб вчинення збуту психотропних речовин, шляхом проведення безконтактного замовлення, отримання грошових коштів та передачу психотропних речовин через спеціально створені канали у месенджері «Telegram», а пересилання через поштомати ТОВ «Нова Пошта».

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 розфасовувала психотропну речовину у пакети типу «zip-lock» та для невикриття своєї злочинної діяльності правоохоронними органами та маскування психотропної речовини, придбала пральний порошок, засіб для миття посуду та порошок для миття посуду, до яких помістила пакети типу «zip-lock» з психотропною речовиною, обгорнула їх у поліетиленовий пакет та склеїла липкою стрічкою і запакувала до заздалегідь придбаних картонних коробок ТОВ «Нова Пошта».

Після чого, ОСОБА_4 , 16.09.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування час, взяла заздалегідь підготовлені картонні коробки ТОВ «Нова Пошта», у яких вже містились запаковані особливо небезпечна психотропна речовина PVP, з метою приховування своїх анкетних даних відразу сформувала товарно-транспортні накладні (далі - ТТН), вказавши завідомо неправдиві дані відправника і отримувачів та попрямувала до поштомату № 48486 ТОВ «Нова Пошта», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд. 144.

У подальшому, продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , знаходячись біля вищевказаного поштомату, 16.09.2025 10 год. 24 хв. здійснила збут та пересилання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, шляхом відправлення посилки ТТН № 20 4512 4944 2905 на ім`я ОСОБА_8 до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: Харківська область, м.Барвінкове.

Далі, 19.09.2025 у період часу з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., в ході проведення тимчасовго доступу до речей та документів, а саме посилки ТТН № 20 4512 4944 2905 на ім`я ОСОБА_8 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 виявлено запаковану картону коробку, при розкритті якої виявлено засіб для миття посуду в рідкому стані та засіб для прання в порошкоподібному стані, в середині якого знаходилось 13 згортків обмотаних в ізоленту та 6 згортків обмотаних у фольгу, всередині яких перебували прозорі поліетиленовий пакет із замком Zip-Lock, з кристалічною речовиною, жовтого кольору загальною масою 5,295г, з кількісним вмістом PVP у розмірі 2,856 г.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах.

Крім того, 16.09.2025 о 10 год. 25 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля поштомату № 48486 ТОВ «Нова Пошта», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Святослава Ріхтера, буд.144, реалізучи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропної речовини, поклала коробку ТОВ «Нова Пошта» до ячейки поштомату, здійснивши тим самим збут та пересилання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (яку зберігала при собі), шляхом відправлення посилки ТТН № 20 4512 4944 5423 на ім`я ОСОБА_9 до поштомату №40733 ТОВ «Нова Пошта», який знаходиться за адресою: Київська область, с. Святопетрівське.

Далі, 19.09.2025 у період часу з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме посилки ТТН № 20 4512 4944 5423 на ім`я ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 виявлено запаковану картону коробку, при розкритті якої виявлено засіб для миття посуду в рідкому стані та засіб для прання в порошкоподібному стані, в середині якого знаходився один згорток обмотаний в ізоленту, в якому перебував прозорий поліетиленовий пакет із замком Zip-Lock, з кристалічною речовиною, жовтого кольору загальною масою 1,949 г, з кількісним вмістом PVP у розмірі 1,177 г.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , 17.09.2025 о 13 год. 17 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля поштомату № 48486 ТОВ «Нова Пошта», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Святослава Ріхтера, буд.144, реалізучи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропної речовини поклала коробку ТОВ «Нова Пошта» до ячейки поштомату, здійснивши тим самим збут та пересилання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (яку зберігала при собі), шляхом відправлення посилки ТТН № 20 4512 5049 3670 на ім`я ОСОБА_10 до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: Білоцерківський р-н, с. Озерки.

Далі, 19.09.2025 у період часу з 13 год. 17 хв. до 12 год. 58 хв. в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме посилки ТТН № 20 4512 5049 3670 на ім`я ОСОБА_10 у приміщенні ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 виявлено запаковану картону коробку, при розкритті якої виявлено засіб для миття посуду в рідкому стані та засіб для миття посуду в порошкоподібному стані, в середині якого знаходився один згорток обмотаний в ізоленту, в якому перебував прозорий поліетиленовий пакет із замком Zip-Lock, з кристалічною речовиною, жовтого кольору загальною масою 4,88 г, з кількісним вмістом PVP у розмірі 2,794 г.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, вчинене повторно.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах;

ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно;

ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах вчинене повторно.

13.02.2026 року між прокурором та обвинуваченою у присутності захисника та законного представника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_11 визнала свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_11 , а саме:

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, у томі числі виконання заходів визначених пробаційною програмою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидше закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів, що зменшує процесуальні витрати. Також вважала, що узгоджене в угоді покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої. Зазначила про вирішення долі речових доказів, зокрема застосування спеціальної конфіскації до мобільного телефону, як засобу вчинення кримінального правопорушення та судових витрат, зокрема витрат пов`язаних з проведенням судових експертиз, які потрібно стягнути із законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , оскільки обвинувачена є неповнолітньою особою, не працює, власних коштів та майна не має.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотань про розгляд кримінального провадження у складі колегії суддів не заявляла. Свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України в повному обсязі, визнала фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Наміру доводити свою невинуватість не має. Пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно в присутності захисника та законного представника та призначити узгоджене покарання.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 у судовому засіданні просила угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченої, вона дійсно визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяла слідству, угоду укладала добровільно без примусу та тиску на неї.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.2,3 ст.307 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статтей (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2,3 ст.307 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.3 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину. Серед іншого наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 13.02.2026 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за:

-ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

-ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах;

-ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно;

-ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах вчинене повторно.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачена свою провину визнає повністю, зазначила, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Крім того судом враховується, що обвинувачена в ході досудового розслідування викрила інших учасників групи, один із яких є організатором.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинені обвинуваченою злочини, передбачений ч.2 ст.309 КК України, є тяжким злочином, ч.3 ст.309 КК України є особливо тяжким.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного». Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Відповідно до ст.66 КК України, суд бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - це щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, вчинення кримінального правопорушення при відсутності обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину. Обвинувачена не становить небезпеку для суспільства, з урахуванням викладеного, беручи до уваги наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, відношення обвинуваченої до скоєного, зумовлене щирим каяттям вчинених дій, що вбачається з її поведінки як на стадії досудового розслідування, так і під час розгляду справи, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав застосування вимог ст.69 КК України, тобто призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої ч.ч. 2,3 ст.307 КК України, що відповідатиме меті кримінального провадження.

Відповідно до ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею; звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі; іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років; у разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Також суд приходить до висновку, щодо виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є неповнолітньою, вперше вчинив злочин, можливе без його ізоляції від суспільства, а тому можливим застосувати стосовно обвинуваченої вимоги ст.75,104 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Також суд відповідно до вимог ст.77 КК України не знаходить підстав для призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 13.02.2026 року слід затвердити та призначити обвинуваченій покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є її щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то вона раніше не судима, є неповнолітньою особою, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра остаточного покарання для обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна у межах санкції зазначеної статті КК України з звільненням від відбування покарання з випробуванням, є достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Цивільні позови не заявлені.

Будь-який запобіжний захід стосовно обвинуваченої на час судового розгляду не обраний.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України. Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 за допомогою свого особистого мобільного телефону, тобто є знаряддям злочину відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, вчиняла злочини, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про застосування спеціальної конфіскації до мобільного телефону, як засобу вчинення кримінального правопорушення.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Оскільки частина речових доказів підлягає спеціальній конфіскації, то суд приходить до висновку про залишення арешту майна в цій частині до виконання вироку в частині спеціальної конфіскації.

Крім того, відповідно до вимог ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року, витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з законного представника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 є неповнолітньою, джерел доходів немає, суд вважає за можливе судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 20502,2 грн. стягнути на користь держави з законного представника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 100,124,373,374, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №0000063 від 15.01.2026 року між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень та призначити покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на неї згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 05.03.2026 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- зіп-пакет із кристалічною речовиною жовтого кольору у кількості 1 шт., порожні полімерні прозорі зіп-пакети у кількості 47 штук, електронні ваги чорного кольору під назвою «Domotec» з нашаруванням кристалічної речовини білого кольору 1 шт, металеву ложку з нашаруванням кристалічної речовини білого кольору 1 шт., після набрання вироком законної сили - знищити, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2025 року;

-сейф-пакет експертної служби № 100586165 до якого запакована речовина в пакеті, 47 пакетиків, змив, масою 0,032 г; сейф-пакет експертної служби № 100586164 до якого запаковано електроні ваги, металева ложка, дві скляні віали зі змивами, масою 0,0012 г та 0,0036 г; сейф-пакет експертної служби № 6362509 до якого запаковано речовину в полімерному пакеті, масою 504,40 г., після набрання вироком законної сили - знищити;

- поштові відправлення через поштовій сервіс ТОВ «Нова пошта», які перебувають в поштових відділеннях ТОВ «Нова пошта» за товарно-транспортними накладними №№ , 5423, 3670- залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон «iPhone 14 Pro» в корпусі фіолетового кольору у напівпрозорому чохлі imeі 2: НОМЕР_1 , imeі 1: НОМЕР_2 , з сім-карткою (E-sim) з номером НОМЕР_3 , з системою логічного захисту з паролем «0502» - повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2025 року

До мобільного телефону «iPhone XS» в корпусі золотого кольору imeі: НОМЕР_4 , з сім-карткою з номером НОМЕР_5 «застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України у власність держави як знаряддя вчинення злочину, залишивши арешт зазначеного майна до виконання вироку суду в частині спеціалльної корнфіскації, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2025 року.

Стягнути з законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 20502,2 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1