Справа №127/4858/26
Провадження №1-кс/127/2005/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 , про застосування, в межах кримінального провадження №0000741 від 03.07.2025, запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП України у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № 0000741 від 03.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з корисливого мотиву, всупереч вищезазначеним вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою особистого збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 08.09.2025 незаконно придбали та зберігали з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі ОСОБА_9 з метою реалізації свого спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичних засобів та психотропних речовин, за допомогою електронних вагів, клейкої ізолюючої стрічки та зіп-пакетів спільно здійснювали за вищезазначеним місцем проживання ОСОБА_9 та місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , фасування та формування так званих «закладок» для подальшого їх розміщення на території Вінницької області.

На підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 08.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де в коридорі, у якому знаходилася шафа-гардероб, відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину, масою 0,6618 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,5476 г, а також з аналогічної ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 0,62 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У цій же шафі-гардеробі виявлено сумку синього кольору, у якій знаходилися п`ять згортків чорного кольору, обгорнуті прозорою клейкою стрічкою типу скотч, з одного з яких відібрано зразки для експертизи, а саме: кристалічну речовину масою 2,3530 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 1,8551 г, а також з полімерного пакету білого кольору речовину рослинного походження масою 1,47 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Також на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 14.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 2,25 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У ході огляду ванної кімнати відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 18,7728 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 15,3111 г, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Надалі на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 26.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 0,95 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У ході огляду коридору, у якому знаходилася шафа-гардероб, відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 8,7370 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 6,8358 г, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 01.10.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з прозорих зіп-пакетів, що знаходились у коробці з-під взуття кристалічну речовину масою 1,7519 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 1,4059 г, пакунок обгорнутий ізолюючою стрічкою червоного кольору із кристалічною речовиною, масою 0,5050 г, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,4002 г, а також пакунок, обгорнутий ізолюючою стрічкою зеленого кольору, з кристалічною речовиною масою 1,0255 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,8101 г, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з корисливого мотиву, близько 15 години 10.10.2025 у лісовій посадці поблизу м. Немирова Вінницького району Вінницької області за географічними координатами 49.001983 28.868527, де 10.10.2025 під шаром листя та ґрунту розмістили згорток, обгорнутий ізоляційною стрічкою червоного кольору.

Зазначений згорток у період часу з 10 години 05 хвилин до 10 години 30 хвилин 14.10.2025 під час проведення огляду вилучено працівниками поліції та у ньому виявлено кристалічну речовину масою 0,2400 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,1951 г.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 12.11.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де під час огляду коридору, у якому знаходилася шафа-гардероб, відібрано зразки для експертизи, а саме: з заповненої наполовину ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 2,8868 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 2,3340 г, та з повністю заповненої ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 2,4177 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 1,9499 г, які ОСОБА_9 та ОСОБА_5 незаконно придбали та зберігала з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_5 , реалізуючи спільний умисел на вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, незаконно придбали та зберігали з метою збуту: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP загальною масою 31,4497 г, що відповідно до Таблиці ІІ до наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 (в редакції наказу МОЗ України від 04.12.2020 № 2806) «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 513/4734, є особливо великим розміром (15,0 г і більше).

17.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тульчин Вінницької області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та затримано на підставі ст. 615 КПК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у яких зафіксовано його протиправну діяльність, висновками експертів за результатами проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, протоколами проведених обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, не має нерухомого майна у володінні, а тому в будь-який момент може залишити своє тимчасове місце проживання, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення діяв за попередньою змовою з іншими, не встановленими на цей час особами, а тому існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних та/або свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обставини інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність офіційного місця роботи вказують, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_9 є збут наркотичного засобу канабісу та психотропної речовини PVP. Це дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Наведені обставини у їх сукупності дають підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Враховуючи вище викладене слідчий за погодженням з прокурором просив суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З огляду на викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав, що наведено у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Додатково зазначив, що протиправна діяльність була систематичною, узгодженою, незаконною. ОСОБА_5 є одним із основних фігурантів по справі.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, оскільки, причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення не доведена, ризики передбаченні ст. 177 КПК України не підтверджені жодними доказами, а тому просив суд, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 , підтримав позицію захисника. Поряд з цим на запитання суду повідомив, що він раніше не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, будь-якого майна у власності не має, кредитів та депозитів також не має, причетність до розслідуваного кримінального правопорушення заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З огляду на викладене суд констатує, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підозра, в розумінні закону є обґрунтованою.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на можливий тривалий строк такого позбавлення, ОСОБА_5 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання суду сама по собі суворість покарання за інкримінований злочин може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обумовлена тим, що відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Крім того, судом встановлено можлива наявність ризику продовження вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки, характер вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний не має легальних офіційних джерел доходів, тому суд приходить до висновку про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, будь-якого майна у власності не має, кредитів та депозитів також не має, що свідчить про те, що у нього відсутні соціальні зв`язки та стримуючі фактори.

Причетність до розслідуваного кримінального правопорушення, попри наявні в матеріалах клопотання докази, підозрюваний заперечує, що вказує на відсутність будь якої співпраці зі слідством спрямованої на встановлення дійсних обставин кримінального провадження.

Щодо можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим суд вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На думку слідчого судді, неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави чи домашнього арешту, відносно підозрюваної особи пов`язана з тим, що вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру кримінального правопорушення та певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи особистості.

Вирішуючи питання можливості визначення підозрюваному застави та її розмір слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В силу ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуюче викладене та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

За наведених обставин, не визначення підозрюваній особі застави на даному етапі кримінального провадження, буде відповідати завданням кримінального судочинства.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором, не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, та судом враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи зазначені обставини, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення, та приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 квітня 2026 року включно.

Встановити строк дії ухвали суду до 14 квітня 2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя