Єдиний унікальний номер 205/1625/26
Номер провадження 1-кс/205/629/26
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

09 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000181 від 06.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2026 року на адресу суду надійшло вищезазначене клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 09.02.2026 року о 10 годині 30 хвилин.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 06 лютого 2026 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем мешкання, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті з його співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник кримінально протиправний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_7 , при цьому, визначивши знаряддям вчинення кримінального правопорушення кухонний ніж з пластиковою рукояткою червоного кольору.

Так, 06 лютого 2026 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій кримінально протиправний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи та свідомо бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи вищевказаний ніж у правій руці наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 з лівої сторони по задній поверхні.

Так, в результаті кримінально протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відповідно до медичної довідки з КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР» від 06.02.2026, у вигляді: проникаюча колото різана рана лівої половини грудної клітини, лівобічний гемоторакс, правобічний пневмногідроторакс.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

07.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- Протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 ;

- Протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні підїзду від 06.02.2026;

- Протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні квартири № 127 від 06.02.2026;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.02.2026;

- Протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.02.2026;

- Протокол огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, буд. 31, у приміщенні приймального відділення КНП «МКЛ №4» ДМР від 07.02.2026;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2026;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідку ОСОБА_9 від 07.02.2026;

- Протокол огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова,

буд. 3/5, у приміщенні службового кабінету № 103 СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від 07.02.2026;

- Інші матеріали кримінального провадження та речові докази у своїй сукупності.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі. Усвідомлюючи можливість призначення реального строку покарання у разі визнання його винуватим, підозрюваний може вживати заходів з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, в умовах збройної агресії російської федерації проти України на частині території держави тимчасово відсутній фактичний контроль органів державної влади, що об`єктивно створює додаткові можливості для незаконного перетину державного кордону або переміщення поза офіційними пунктами пропуску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України існує ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваному відомі місце та обставини його вчинення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони є йому знайомими, шляхом умовлянь, погроз або психологічного впливу з метою зміни або відмови від наданих показань.

При цьому ризик незаконного впливу зберігається як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, з урахуванням положень ст. 23 КПК України та ч. 4 ст. 95 КПК України, відповідно до яких суд може покладати в основу рішення лише ті показання, які безпосередньо досліджені судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного місця роботи та стабільного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових, у тому числі корисливих, кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, наявні достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків

Також інші запобіжні заходи, передбачені п.п. 14 ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Слід врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного існують ризики його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні поданого клопотання, навівши обґрунтування необхідності його задоволення, аналогічні викладеним у клопотанні слідчого. При цьому прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просила у разі застосування запобіжного заходу обрати щодо підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши сторони кримінального провадження дійшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000181 від 06.02.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з метою притягнення винних осіб до відповідальності в міру їх вини, недопущення притягнення до відповідальності невинуватих осіб та застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому зазначений принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також дані про особу підозрюваного та інші обставини його життя, які можуть впливати на ступінь ризику його переховування від правосуддя або іншої неналежної процесуальної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим виникає необхідність вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та застосовується лише у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд також враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 9 Загальної декларації прав людини та ст. 12 КПК України, відповідно до яких обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у випадках та порядку, передбачених законом.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно з огляду на суворість можливого покарання, а має визначатися з урахуванням сукупності обставин, зокрема даних про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, майнового стану, способу життя та інших обставин, що можуть впливати на його процесуальну поведінку.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення та досліджені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та часткову доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя визнає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, що об`єктивно може спонукати особу до ухилення від кримінальної відповідальності. Також враховано обставини воєнного стану та наявність тимчасово окупованих територій, що створює додаткові можливості для переховування.

Слідчий суддя також визнає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки потерпіла та свідки є знайомими підозрюваного, що створює об`єктивну можливість незаконного впливу на них шляхом умовлянь, погроз або психологічного впливу з метою зміни або відмови від раніше наданих показань. При цьому враховано положення ст. 23 КПК України та ч. 4 ст. 95 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для визнання доведеним ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів існування реальної загрози знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Також слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для визнання доведеним ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а відсутність офіційного місця роботи та стабільного доходу сама по собі не свідчить про реальну загрозу вчинення нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 для запобігання встановленим ризикам, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за яким проживає тривалий час, відсутні дані про його негативні характеристики, які б свідчили про необхідність застосування виключно найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з тим, встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки домашній арешт є менш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням свободи пересування особи, і в даному випадку прокурором доведено необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання чи перебування; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про застосування домашнього арешту не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк домашнього арешту може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176178, 181, 183, 193196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000181 від 06.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності прибуття до слідчого, прокурора, суду, закладу охорони здоров`я для отримання медичної допомоги, а також до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати за викликом до органу досудового розслідування, прокурора, суду за першою вимогою, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин завчасно повідомляти про це відповідну посадову особу або орган, який здійснив виклик;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання або перебування;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до житла, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, а також використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі необхідності строк застосування запобіжного заходу може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного покладено відповідні обов`язки, ухвала в цій частині припиняє свою дію, а обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу направити для виконання до СВ ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, який зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та повідомити про це слідчого суддю.

Строк дії ухвали встановити до 09 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10