Справа № 372/1794/26
Провадження 1-кс-427/26
ухвала

Іменем України

25 березня 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області розглянувши заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

24.03.2026 року протоколом автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю для розгляду справи за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань суддю ОСОБА_3 .

24.03.2026 року слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід у розгляді даної справи з тих підстав, що при розглядді даної скарги є потреба у наданні правової оцінки доводам скарги щодо наявності чи відсутності відомостей про вчинення правопорушення службовою особою суду, в якому він працює. Службові стосунки із особою, на яку вказує заявник як на таку, що вчинила правопорушення, унеможливлюють його участь у вирішенні цієї справи, оскільки на думку стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у безсторонності та неупередженості суду, можуть з достатнім ступенем вірогідності знизити рівень довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, їх неявка не є перешкодою для розгляду цієї заяви.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , суддя робить наступні висновки.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України може бути заявлено відвід судді.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За наявності підстав, передбачених статтями 7579 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (стаття 80 КПК України).

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд вказує, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Слідчий суддя ОСОБА_3 заяву про самовідвід мотивує тим, що при розгляді даної скарги є потреба у наданні правової оцінки доводам скарги щодо наявності чи відсутності відомостей про вчинення правопорушення службовою особою суду, в якому вона працює.

На переконання суду, за вказаних обставин, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді при розгляд даної справи слідчим суддею ОСОБА_1 , який є суддею того ж самого суду.

Так, як зазначалося вище, відповідно до практики ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв.

На переконання суду, з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу у об`єктивності, законності і обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід та наявність підстав для задоволення заяви та передання справи до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу та визначення іншого складу суду у відповідності до положень ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчого суддю Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_3 від участі у розгляді справи № 372/1794/26 (провадження 1-кс-422/26) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1