Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/1110/26
Номер провадження 1-кп/299/73/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

18.03.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, курсанта 3 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 21.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Учасники судового провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, не заявили.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги Кримінального процесуального кодексу України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили щодо призначення кримінальне провадження до судового розгляду по суті.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з долученими до нього додатками, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Справа підсудна Виноградівському районному суду Закарпатської області. Підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.468-475 Кримінального процесуального кодексу України до суду не надходило.

Суд, під час підготовчого судового засідання, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 Кримінального процесуального кодексу України, відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Крім того, прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 13.03.2026 року подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який відносяться до категорії тяжких злочинів. Зокрема, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Виноградівського районного суду від 02.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, та відносно якого у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2024, скеровано обвинувальний акт 13.06.2024 до Виноградівського районного суду за обвинуваченням у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 20 січня 2026 року, близько 20 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, впевнившись у відсутності власника та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, підійшов до автомобіля марки «Mercedes Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився припаркований біля будинку №2 по вул. Армійська в м. Виноградів Берегівського району та через незачинені задні дверки, зайшов всередину вантажного відсіку даного автомобіля, звідки незаконно заволодів транспортним засобом - квадроциклом марки «ATV 110», чорно - червоного кольору, з об`ємом двигуна 125 см.куб, який виштовхав за межі вказаного автомобіля і заховав його, неподалік місця події.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом - квадроциклом марки «ATV 110», чорно - червоного кольору, з об`ємом двигуна 125 см.куб, вартістю 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень, що підтверджується висновком експерта від 22.01.2026, потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2026 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме із 21.01.2026 року по 21.03.2026 року, включно, із визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підставою застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а тому, на думку прокурора, є достатні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 строком на 60 діб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання. Зазначив, що ризики, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не відпали, є реальними і триваючими та продовжують існувати. А тому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб. Заперечив щодо заявленого захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби або на інший більш м`який, оскільки такий не зможе у повній мірі запобігти ризикам, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. 16.03.2026 року через канцелярію суду подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби із встановлення для обвинуваченого відповідних обов`язків. Заява обґрунтована тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Крім того, вказав на безпідставність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби. Подав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому просить змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки на даний час відсутні ризики, які б обґрунтовували подальше застосування найбільш суворого запобіжного заходу. У клопотанні вказує, що не має наміру переховуватися від суду та слідства, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки та готовий з`явитися до суду на кожну вимогу. Застосований до нього запобіжний захід є надмірним та непропорційним. Клопоче про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий або нічний домашній арешт, або особисте зобов`язання, або зменшення розміру застави до мінімального, передбаченого законом з покладенням на нього необхідних процесуальних обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого не висловив своєї позиції.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з долученими до нього додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 №1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2016 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме із 21.01.2026 року по 21.03.2026 року, включно, із визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, приймає до уваги, що ризики, передбачені положеннями 177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що на даний момент продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти злочини, переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків.

Так, ОСОБА_4 засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.05.2024 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. В той же час, з обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що квадроцикл марки "ATV 110", чорно-червоного кольору, з об`ємом двигуна 125 см.куб., було викрадено 20.01.2026 року, в чому і обвинувачується ОСОБА_4 .

Враховуючи, що обвинувачений раніше засуджений та обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки та підвищує ризики, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки.

Проте, суд не погоджується з доводами прокурора щодо існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку суду, вони є лише припущеннями прокурора, які не підтверджені жодними доказами.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Таким чином, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду залишається актуальним.

До уваги приймається практика Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються, тяжкості покарання, яке загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Доказів щодо погіршення стану здоров`я, неможливості перебування ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою не надано.

Посилання сторони захисту на доцільність застосування відносно ОСОБА_4 домашнього арешту в нічний період є безпідставними, адже такий запобіжний захід не гарантує належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не мінімізує існуючі ризики.

Оскільки на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави та його продовження, не зменшилися, не відпали, є реальними і триваючими та продовжують існувати, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою буде виправданим та необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та тяжкість діяння, в якому він обвинувачується, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб із одночасним визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Вказані доводи виключають можливість застосування до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а відтак заявлене захистом клопотання задоволенню не підлягає.

В той же час, доводи прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є належним чином мотивовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 331, 314-316, 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Виноградівського районного суду Закарпатської області на 22 квітня 2026 року об 11 годині 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке 21.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, обраний слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб із визначенням застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 березня 2026 року.

Строк дії ухвали - до 16 травня 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, зокрема на рахунок: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це орган досудового розслідування, а також Виноградівський районний суд Закарпатської області.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, ОСОБА_4 звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим

в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покладаються на обвинуваченого строком на два місяці з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали у Виноградівському районному суді Закарпатської області.

На ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 19 березня 2026 року о 11 годині 50 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1