Справа: № 148/1546/26
Провадження №1-кс/148/295/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000165 від 17.05.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 17.05.2026 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 17.05.2026 близько 10:30 год. на автодорозі по вул. Кучерявого, с. Мазурівка, Тульчинський район Вінницька область, сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення транспортних засобів автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мопед «Карпати» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_5 та пасажир мопеда «Карпати» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тілесними ушкодженнями доставлені до КНП «Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради».

Вказана подія 17.05.2026 зареєстрована до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За результатами проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вилучено транспортний засіб «Ford Fusion», сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.08.2012, являється ОСОБА_4 , а також транспортний засіб мопед «Карпати» червоно-помаранчевого кольору, без реєстраційного номеру, фактичним власником та користувачем якого являється ОСОБА_5 . Окрім того, проведеним оглядом встановлено, що на рульовій колонці згаданого вище мотоциклу відсутня алюмінієва рамка (шильдик) із зазначенням номеру рами. Після чого, вказані транспортні засоби поміщено на арештмайданчик Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Успенська, 3, м. Тульчин.

Так, постановою слідчого від 17.05.2026 вказані транспортні засоби визнано речовими доказами, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки, вилучені слідчим об`єкти не арештовано, на його думку, це перешкоджає подальшому здійсненню досудового розслідування, унеможливлює проведення з ними слідчих дій у відповідності до вимог КПК України, а також може призвести до втрати доказів по справі та визнання їх недопустимими, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, у якій він просить проводити розгляд клопотання у його відсутність, щодо арешту транспортного засобу не заперечує.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, у якій вона просить проводити розгляд клопотання у її відсутність, зміст клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки вони є доказами, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження, використання та розпорядження на транспортний засіб «Ford Fusion», сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.08.2012 являється ОСОБА_4 та на транспортний засіб мопед «Карпати», червоно-помаранчевого кольору, без реєстраційного номеру, фактичним власником та користувачем якого являється ОСОБА_5 , залишивши транспортні засоби на зберіганні на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити слідчому Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: