Справа № 350/978/23
Номер провадження 1-кп/350/27/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000036 відомості про яке внесено в ЄРДР 11.06.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою загальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітня дитина, інваліда 2 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України-

з участю сторін кримінального провадження:

покурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в спричиненні легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 червня 2023 року, приблизно о 19 год. 50 хв., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в с. Ясень, по вул. Вагилевича в урочищі Чута Калуського району, вступив із потерпілим ОСОБА_5 у словесний конфлікт, який виник на грунті неприязних відносин з приводу порушень, на думку ОСОБА_3 , потерпілим правил дорожнього руху. В ході вказаного словесного конфлікту в обвинуваченого ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З цією метою обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому два удари кулаком правої руки в область обличчя зліва, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, який відповідно до висновку експерта від 16.06.2023, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми носа із закритим переломом кісток спинки носа, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 16.02.2023 відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; забій м`яких тканин з травматичним набряком та синцем нижньої повіки правого ока, крововиливи в слизову оболонку та садно верхньої губи, крововилив в слизову оболонку нижньої губи, що відповідно до цього ж висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.

18.02.2026 на адресу суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнавав, однак заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності. Просить вирішити цивільний позов, стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду.

Прокурор вважає клопотання обвинуваченого підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши його матеріали приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

Відповідно до положень статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтею 12 КК України передбачено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до кримінального проступку.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вчинене 11.06.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Таким чином, встановлений законом дворічний строк давності у даному кримінальному провадженні сплинув 11.06.2025.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 30.07.2025 кримінальне провадження було зупинено у зв`язку з оголошенням розшуку обвинуваченого, а ухвалою від 22.01.2026 його розгляд відновлено.

Разом з тим зазначені процесуальні рішення прийняті після спливу встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а відтак об`єктивно не могли вплинути на його перебіг.

Відповідно до положень ч.ч. 24 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється лише у разі ухилення особи від слідства або суду та переривається у випадку вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять встановлених судом обставин, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності до моменту їх спливу. Сам факт постановлення ухвали про зупинення судового провадження та оголошення розшуку не є тотожним установленню факту ухилення особи від правосуддя у розумінні ст. 49 КК України та не змінює порядку обчислення строків давності.

Отже, з урахуванням наведеного, перебіг строків давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а на момент розгляду клопотання обвинуваченого такі строки закінчилися.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 2 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Щодо заявленого цивільного позову про відшкодування матеріально та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення позовних вимог в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49, ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд

постановив :

Задоволити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2023 року за № 0000036 - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Копію протоколу доклінічного обслуговування № 15 від 11.06.2023 залишити при матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: