Справа № 161/4115/26
Провадження № 1-кс/161/1547/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 24 лютого 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 19.02.2026 в ході огляду місця події, а саме на: 5 рулонів полімерної стрічки у виді ізоленти, поміщено до спец. пакету № NPU5784620; електричні ваги, котрі поміщено до спец. пакету №NPU5784621; мобільний телефон марки «ZTE» IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету №NPU5797884, позбавивши права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Клопотання дізнавача мотивоване тим, що СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 20.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

У ході проведення огляду місця події 19.02.2026 було виявлено та вилучено речі, які, на думку сторони обвинувачення, відповідають критеріям речових доказів, а тому дізнавач, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор, дізнавач, а також третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що дізнавач, за погодження із прокурором, просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, майно, яке було тимчасово вилучене 19.02.2026 у ході огляду місця події, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме вищевказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі ч.3 ст.170 КПК України слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 19.02.2026 в ході огляду місця події, а саме на: 5 рулонів полімерної стрічки у виді ізоленти, поміщено до спец. пакету № NPU5784620; електричні ваги, котрі поміщено до спец. пакету №NPU5784621; мобільний телефон марки «ZTE» IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , поміщено до спец. пакету №NPU5797884.

Заборонити відчуження, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя