Справа № 947/4003/26
Провадження № 1-кп/947/740/26
УХВАЛА

03.03.2026 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у стадії підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000699 від 01.12.2025 (по реєстру від 02.11.2025) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 29.01.2026 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000699 від 01.12.2025 (по реєстру від 02.11.2025) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Ухвалою судді від 30.01.2026 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був призначений до підготовчого судового засідання на 11.02.2026, яке було відкладено за клопотанням сторони захисту.

В ході підготовчого судового засідання головуючий звернув увагу учасників судового провадження на те, що дата внесення відомостей до ЄРДР, яка зазначена в обвинувальному акті, відрізняється від дати внесення відомостей до ЄРДР, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме замість 02.11.2025 зазначено 01.12.2025.

Дана невідповідність також відображена в ухвалі судді про призначення підготовчого судового засідання від 30.01.2026.

Прокурор таку невідповідність пояснив технічною опискою. Запропонував замінити в матеріалах судової справи перший аркуш обвинувального акту. Перший аркуш обвинувального акту, в якому вірно зазначена дата внесення відомостей про злочин до ЄРДР, прокурор продемонстрував присутнім в судовому засіданні. Цей аркуш не містив обов`язкових реквізитів: дати, не був підписаний прокурором ОСОБА_4 та не містив печатки Київської окружної прокуратури м.Одеси.

Прокурор виправляти обвинувальний акт у процесуальний спосіб в порядку ст.338 КПК України відмовився, заявивши що більш досвідчені співробітники прокуратури вважали не доречним виправляти допущену описку.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти заміни першого аркуша обвинувального акту, заявивши, що єдиним процесуальним способом усунення описки за обставин, що склалися у судовому засіданні, є повернення обвинувального акту прокурору. За таких обставин захисник заперечив проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки описки у процесуальному документі, яким сформовано обвинувачення особі, суттєво впливає на реалізацію права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист, робить обвинувальний акт незрозумілим і взагалі, чи відноситься цей обвинувальний акт до даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. За змістом процесуального закону обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор реалізує завдання Кримінального кодексу України щодо забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності тощо, реалізує завдання кримінального провадження, у т.ч. щодо захисту особи від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно п. ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, між іншим, має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.

Разом з тим, обвинувальний акт, що надійшов до суду містить суттєві недоліки у даті внесення відомостей до ЄРДР, а саме в обвинувальному акті зазначено, що відомості до ЄРДР внесені 01.12.2025, хоча в судовому засіданні достовірно встановлено, що відомості до ЄРДР внесені 02.11.2025, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування.

При цьому судом враховується, що прокурор, незважаючи на обізнаність про суттєві недоліки обвинувального акту, не виявив бажання у процесуальний спосіб усунути ці недоліки обвинувального акту.

Вказана описка в обвинувальному акті також впливає на порушення прав обвинуваченого, у т.ч. право знати, в чому його обвинувачують.

Європейський суд з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії», від 19 грудня 1989 №9783/82, п.79, у контексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголосив про право особи бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (аналогічні рішення ЄСПЛ: від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Стаття 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту або реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000699 від 01.12.2025 (по реєстру від 02.11.2025) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, повернути прокурору на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1