Справа № 276/914/26
Провадження по справі 1-кс/276/179/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000091 від 21.05.2026 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхів, Острозького району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, пенсіонера, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а самеза адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 21 липня 2026 року, включно та та покласти на нього ряд обов`язків.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування цього кримінального провадження 22.05.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин, а саме: 21.05.2026 близько 05 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 у складі з спеціалізованим напівпричіпом марки «SCHMITZ SCO 27» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , рухаючись по 175 км + 500 м. проїзної частині автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Житомир, порушуючи вимоги пунктів п.п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі; 2.9.б) «Водієві забороняється: б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; 1.10 «узбіччя» виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами від 10.11.2017 року №883, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не вжив заходів щодо безпечності свого руху для інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху виїхавши за межі проїжджої частини, а саме на праве узбіччя відносно напрямку свого руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась у зустрічному напрямку по узбіччю.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, перелому кісток тазу, забою легень та була госпіталізована до реанімаційного відділення КНП «Житомирська багатопрофільна опорної лікарні» Новогуйвинської селищної ради.

У ході досудового розслідування 21.05.2026 о 20 год. 35 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, 22.05.2026 останньому повідомлено про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відомості про указане кримінальне правопорушення 21.05.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Мотивуючи наявність ризику того, що ОСОБА_5 переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду є те, що останній зареєстрований в іншій області (Рівненській), а проживає у Хмельницькій області, що дасть йому змогу, без контролю з боку органу досудового розслідування та суду переховуватись. За вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує реальне покарання пов`язане з позбавленням волі, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання. Вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу в цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), то ОСОБА_5 перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливу на них шляхом застосування до них шантажу, психічного впливом, підкупу, вмовляння, залякуванням таких, шляхом зміни останніми показів, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підтримала висловлену позицію підозрюваного, проте, зазначила, що ризики не доведені належним чином. Так, підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є пенсіонером та офіційно працевлаштований, одружений та має постійне місце проживання. Оскільки він проживає в іншій області, а тому ризик впливу на свідків та потерпілу не підтверджено. Також підозрюваний сприяє досудовому розслідуванню.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000091 від 21.05.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході розслідування 22.05.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування обґрунтована підозра не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Підозра підтверджується як показаннями ОСОБА_5 , які надані в судовому засіданні, так і сукупністю наданих суду доказів: рапортом реєстрації повідомлення в ІТС ІПНП за №3049 від 21.05.2026; рапортом реєстрації повідомлення в ІТС ІПНП за №3050 від 21.05.2026; протоколом огляду місця ДТП від 21.05.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.05.2026; протоколом огляду місця події від 21.05.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.05.2026; іншими матеріалами кримінального провадження в їхній сукупності.

При вирішення питання про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні Європейського суду з прав людини Бессієв проти Молдови вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду пов`язане, у першу чергу, із можливістю призначення підозрюваному за інкримінований йому злочин покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. Крім того, підозрюваний не є особою призивного віку та відносно нього не поширюються заборони щодо виїзду за межі країни. Зазначені обставини можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику незаконно впливати на свідків та потерпілу слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого/прокурора або суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (документи) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_5 обов`язки, з урахуванням здійснення відповідно до ч.5 ст.181 КПК України органами Національної поліції контролю за виконанням запобіжного заходу, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З огляду на викладене вище, клопотання підлягає задоволенню..

Керуючись ст.176 - 178, 181, 193, 196, 199, 202, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 21 липня 2026 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися з місця фактичного проживання без дозволу слідчого/прокурора або суду;

2) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) прибувати за викликом до слідчого/прокурора або суду;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (документи) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії вказаних вище обов`язків встановити до 21 липня 2026 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підозрюваного ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу покласти на слідчих СВ ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні №0000091.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1