Справа № 466/7790/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/262/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

24 березня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 березня 2026 року,

встановив:

цією ухвалою зупинено кримінальне провадження №0000015 від 16.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України до звільнення ОСОБА_3 з військової служби або до закінчення в Україні воєнного стану.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_3 та повернення застави у кримінальному провадженні №0000015 від 16.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 березня 2026 року та змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновків, що апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, згідно з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Приписами ст. 392 КПК України визначений перелік судових рішень, ухвалених судами першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Зокрема, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, норми КПК України не передбачають можливості апеляційного оскарження ухвали про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, оскільки захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку на цій стадії розгляду провадження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

постановив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 березня 2026 року щодо ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2