27 лютого 2026 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, офіційно працевлаштованого на посаді складальника трансформаторів ТОВ «Виробничо-торгівельна компанія «Січ Енерго», такого, який має середньо-технічну освіту, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 14.11.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) 25.09.2002 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
3) 23.05.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
4) 14.04.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
5) 27.05.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
6) 10.10.2011 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
7) 25.04.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
8) 14.01.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;
9) 15.02.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
10) 23.04.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;
11) 30.06.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 10 місяців з конфіскацією всього належного майна;
12) 01.07.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
26.02.2026 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 09.05.2025, незаконно придбав наркотичну речовину «Канабіс», яку став зберігати з метою його подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 16.05.2025, незаконно придбав наркотичну речовину «Канабіс», яку став зберігати з метою його подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, вчинені повторно.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 26.05.2025, незаконно придбав наркотичні речовини «Канабіс» та «Метадон», які став зберігати з метою їх подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Порошкоподібна речовина, надана на експертизу, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,2304 грама.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, вчинені повторно.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 19.01.2026, незаконно придбав наркотичну речовину «Метадон», яку став зберігати з метою її подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, вчинені повторно.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 26.01.2026 незаконно придбав наркотичну речовину «Метадон», яку став зберігати з метою її подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Після чого, 26.01.2026 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин,
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, вчинені повторно.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Канабіс», який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до наркотичних засобів обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені спосіб, місці і час, але не пізніше 16.05.2025, діючи повторно, незаконно придбав наркотичну речовину «Канабіс», яку став зберігати з метою його подальшого збуту у місця позбавлення волі.
Після чого, 25.02.2026 року, приблизно о 08 годині 20 хвилин,
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, вчинені повторно.
25.02.2026 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
26.02.2026 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував свою причетність до подій, покладених в основу підозри, однак проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що у нього не було корисливого мотиву, відповідні діяння він вчиняв на прохання старого товариша.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Зауважив про наявність у підозрюваного власного місця проживання та офіційного заробітку, а також на відсутність у підозрюваного схильності переховуватись від досудового розслідування та суду, про що каже кількість його попередніх судимостей. Вважав, що єдиним обґрунтованим ризиком можна було б вважати ризик вчинення нового кримінального правопорушення, однак для запобігання йому цілком достатньо буде нічного домашнього арешту, оскільки вдень підозрюваному необхідно працювати.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, і самим підозрюваним не оспорюється.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
На підтвердження обґрунтованості підозри сторона обвинувачення надала відповідні матеріали досудового розслідування.
Відтак, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, а також пояснень підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на свідків;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність лише ризику вчинення нового кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим за вчинення насильницьких та корисливих злочинів, а також злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. Більше того, станом на час вчинення діянь, інкримінованих йому в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_4 перебуває на іспитовому строку з випробуванням, призначеному 01.07.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто ним порушено обов`язки, покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, наявність власного майна та офіційного заробітку, на які посилалась сторона захисту, не утримала підозрюваного від вчинення нового діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення. При цьому слідчий суддя бере до уваги кількість інкримінованих ОСОБА_4 епізодів злочинної діяльності, яка вказує на її систематичність.
Отже, ризик продовження ним такої діяльності є очевидним, реальним і істотним, що як таке є достатньою підставою для взяття його під варту, оскільки жоден інший запобіжний захід вочевидь не буде достатнім для запобігання вказаному ризику.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків та переховування від досудового розслідуванні і суду слідчий суддя зауважує, що доводи сторони обвинувачення зводяться до припущень і не підкріплені жодними доказами, і тому немає підстав брати ці доводи до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому слідчий суддя вважає за можливе встановити заставу у мінімальному розмірі, передбаченому для підозрюваних в особливо тяжкому злочині, як умову звільнення з-під варти, оскільки такий розмір буде помірним для підозрюваного та водночас достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом звільнення під заставу.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали:
повідомляти слідчого, прокурора або суд про своє місце проживання або перебування, роботи, служби чи навчання, та його зміну;
не покидати населений пункт постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевіркидокумента, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роз`яснити підозрюваному чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії цієї ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 10 год. 23 хв. 25.02.2026 до 10 год. 23 хв. 25.04.2026.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали..

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 13 год. 15 хв. 02.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1