Справа № 203/363/26
Провадження № 1-кп/0203/1381/2026
УХВАЛА

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0014882 від 31.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Широке Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, наполягали на обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухав думку учасників та, дослідив матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини дають підстави для висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченого від суду та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому він обвинувачується.

ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, а отже, усвідомлюючи відповідальність, що загрожує йому в разі доведеності вини, може також переховуватися від суду.

Також, продовжує існувати ризик продовження вчинення даного кримінального правопорушення або вчинення іншого, оскільки, дії ОСОБА_4 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловлюванням байдужості до їх безпеки на користь власного страху або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 може мати доступ до зброї, яку може застосовувати під час вчинення правопорушення або для тиску на свідків.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слід задовольнити.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішення суду в даному випадку повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й стандарти охорони загальносуспільних інтересів.

Суд звертає увагу, що в контексті повномасштабної збройної агресії російської федерації інкриміноване кримінальне правопорушення має надзвичайно високий рівень суспільної небезпечності.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли, а продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти, що підтверджує необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням вказаних вище вимог ст. 183 КПК України, майнового та сімейного стану ОСОБА_4 , ухвали слідчого судді від 29.12.2025, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне залишити визначену заставу, що достатня для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400,00, яка може бути внесена як ОСОБА_4 , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Новокадацького районного суду міста Дніпра від 29.12.2025 року.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331,372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 квітня 2026 року, включно, з утриманням в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, у разі внесення якої вважати ОСОБА_4 таким, щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього строком на два місяці з дня внесення застави, відповідно до вимог ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Суддя ОСОБА_1