Справа № 727/4754/26
Провадження № 1-кс/727/1505/26
УХВАЛА

14 квітня 2026 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги, поданої в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2025 року за № 000134,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2026 року ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді, в якій просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду скарги від 02 квітня 2026 року, поданої в порядку пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, в якій ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчого винести постанову стосовно поданого заявником клопотання про допит свідків.

У заяві про відвід заявник зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_4 порушує його право збирати та подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази, що є порушенням пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України. Зокрема, вказує ОСОБА_3 , слідчий суддя відмовив йому в проведенні дактилоскопічної експертизи, яка повинна довести непричетність скаржника до вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України, та в допиті свідків.

Слідчий територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому (з дислокацією у м. Чернівці) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд відводу без його участі. Щодо заявленого відводу слідчого судді заперечував.

Неявка слідчого та прокурора, належним чином повідомлених про розгляд заяви про відвід слідчого судді, не перешкоджає розгляду по суті заяви про відвід.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав свою заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 та всі наведені в ній мотиви для відводу. Також усно пояснив, що суддя ОСОБА_4 при розгляді попередніх скарг на дії та бездіяльність слідчих на досудовому розслідуванні відмовляв в задоволенні його клопотань про проведення дактилоскопічної експертизи та допиту свідків, що повинно довести його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України. Вважає, що суддя ОСОБА_4 має упереджене до нього ставлення, а тому повинен бути відведений від розгляду скарги на дії слідчого.

Вислухавши думку заявника ОСОБА_3 , дослідивши мотиви, викладені у заяві про відвід, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 Цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Тобто, перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначений статтею 75 КПК України. Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Водночас, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зі змісту поданої заявником заяви не вбачається жодної з підстав, передбачених статтею 75 КПК України, яка б виключала участь судді у кримінальному провадженні. Також суд не вбачає підстав, передбачених частиною 1 статті 77 КПК України.

У своїй заяві ОСОБА_3 не навів аргументованих доводів на користь того, що дійсно викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Отже, у разі незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді діючим законодавством гарантується право апеляційного оскарження судових рішень.

Доводи ОСОБА_3 щодо відмови у призначенні експертизи та допиті свідків суд розцінює як незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою для відводу, а є підставою для звернення з апеляційного скаргою до відповідного суду.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім того слід зазначити, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

На підставі наведеного суд вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги від 09 квітня 2026 року, поданої в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2025 року за № 000134 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвалу суду складена 14 квітня 2026 року о 15-00 год.

Суддя ОСОБА_1