Справа № 489/1064/26
Провадження № 1-кс/489/1371/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

02 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні міста Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000011 від 04.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні щодо злочину доказів, які здобуті під час здійснення дізнання,

встановив:

Згідно з клопотанням СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом зберігання ОСОБА_4 наркотичних засобів за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі дізнання за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, що є процесуальними джерелами доказів.

У зв`язку з цим, прокурор просить надати дозвіл на використання у кримінальному провадженні доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального проступку, згідно з докладним переліком, який зазначений у клопотанні.

Від прокурора надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі та підтримання клопотання. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 298-1 КПК України, процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Такі процесуальні джерела доказів не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

З аналізу положень статті 298-1 КПК України вбачається, що нею визначено перелік процесуальних джерел доказів у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, які не можуть бути використані у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім як на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Отже, визнанню процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні щодо злочину на підставі ухвали слідчого судді підлягають не всі зібрані докази щодо проступку, а лише такі, які визначені в ст. 298-1 КПК України.

Натомість процесуальні джерела доказів, зібрані в кримінальному провадженні про кримінальні проступки у разі зміни кваліфікації та/або підслідності органу досудового розслідування, які відповідають вимогам ст. 84 КПК України, та не входять до визначеного ст. 298-1 КПК України переліку доказів, визнанню процесуальними джерелами доказів на підставі ухвали слідчого судді не потребують, оскільки є такими в силу закону.

У свою чергу, із переліку доказів, дозвіл на використання яких просить надати прокурор у своєму клопотанні, під перелік процесуальних джерел доказів, зазначених у ст. 298-1 КПК України, підпадають лише пояснення ОСОБА_4 від 21.02.2026.

Враховуючи, що вказані процесуальні джерела доказів мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для надання дозволу на їх використання у даному кримінальному провадженні.

Решта наведених у клопотанні процесуальних джерел доказів не підпадають під перелік, зазначений у ст. 298-1 КПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для надання слідчим суддею дозволу на їх використання у вказаному кримінальному провадженні, оскільки, як зазначено вище, вони є процесуальними джерелами доказів в силу положень Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання

Керуючись статтями 298-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл на використання у кримінальному провадженні №0000011 від 04.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, наступних процесуальних джерел доказів, здобутих під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі дізнання, а саме: пояснення ОСОБА_4 від 21.02.2026.

У частині задоволення вимог клопотання про надання дозволу на використання інших процесуальних джерел доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1