Справа №463/1935/26
Провадження №1-кс/463/2346/26
УХВАЛА

03 березня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Першого СВ (з дислокацією у м.Львові) ТУ Державного бюро розслідування, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що Першим СВ (з дислокацією у м.Львові) ТУ Державного бюро розслідування, розташованого у м.Львові, проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0002724, зареєстрованого 25.06.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Покликається на те, щонаказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №156 від 02.06.2024 сержанта ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, та призначено на посаду навідника танкового взводу танкової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №37 від 06.02.2025 сержанта ОСОБА_6 призначено на посаду кулеметника штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, у порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, сержант ОСОБА_6 самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, сержант ОСОБА_6 діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 02.05.2025 самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та ухиляється від військової служби у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Відтак, у період з 02.05.2025 по теперішній час військовослужбовець військової служби по мобілізації, , сержант ОСОБА_6 проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, займається особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Під час незаконного перебування за межами розташування військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, сержант ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він під час проходження військової служби по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 02.05.2025 самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

04 лютого 2026 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заочно оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та відповідно до положень ст. 12 КК України цей злочин є тяжким.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 неможливо. Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання ОСОБА_6 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від органу досудового розслідування, з метою забезпечення його присутності під час вирішення питання слідчим суддею про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що слід надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.188, 189, 190 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирці Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України із неповною середньою освітою, одруженого, несудимого, військовослужбовця військової служби по мобілізації, сержанта з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дана ухвала втрачає законну силу з моменту приводу ОСОБА_6 до суду.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Ухвали набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1