Справа № 314/1046/26
Провадження № 1-кп/314/683/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000110 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сєвєродонецьк, Луганської області, росіянина, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, перебуваючи у лісосмузі поблизу м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області, 01 лютого 2026 року, в денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), шляхом присвоєння знайденого, незаконного придбав бойовий підривач AF11, таким чином здійснив придбання вибухового пристрою. Після чого, ОСОБА_3 поклав придбаний ним вибуховий пристрій до кишені куртки та почав незаконно його зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу до 05.02.2026. 05 лютого 2026 року, о 12 годині 15 хвилини, працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: Запорізька область Запорізький район, м. Вільнянськ, поблизу будинку №76 по вул. Чкалова, вказаний вибуховий пристрій, був виявлений та у присутності понятих вилучений. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-26/2579-ВТХ від 06.02.2026 «наданий на дослідження предмет складної форми є бойовим підривачем AF11, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) і містить в собі заряди ініціюючої та бризантної вибухових речовин».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24.02.2026 між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000110, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні службового кабінету Запорізької окружної прокуратури Запорізької області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, пров. Торговий, буд. 1.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджено покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, унаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб унаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 3 565,60 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2026, укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000110, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2026 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000110 у розмірі 3 565,60 грн.

Речові докази: марлевий тампон зі змивом вилучений в ході огляду місця події; полімерний сейф-пакет з пояснювальним написом; підривач AF-11; полімерний сейф-пакет 5705612, передані до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_6

23.03.2026