Справа № 752/3938/26
Провадження № 1-кс/752/1391/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві (шляхом проведення ВКЗ) клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002312, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю :

прокурора (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

14.02.2026 до слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002312, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування вимог слідчим зазначено, що у провадженні СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002312, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2022 року ОСОБА_5 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» призвано на військову службу під час мобілізації до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №19 від 19.01.2025 його призначено на посаду механіка 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу БпАК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений час та спосіб без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав вибухові пристрої і бойові припаси, зокрема гранати М67 та Ф-1, а також патрони різного калібру. 10.09.2025 року близько 14 год. 28 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 11-Д, він за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 , який діяв у межах заходів, передбачених ст. 271 КПК України, та здійснив збут гранат М67 і Ф-1 та 60 патронів калібру 5,45х39 мм, отримавши за це 3000 грн.

Надалі, продовжуючи злочинну діяльність, 14.01.2026 року близько 13 год. 20 хв. на парковці ТРЦ «Ocean Plaza» (м. Київ, вул. Антоновича, 176) ОСОБА_5 здійснив збут двох гранат Ф-1 за 5000 грн, а 10.02.2026 року на АЗС «Паралель» (м. Київ, вул. Озерна, 3-А) передав 210 патронів калібру 5,45 мм за 10 000 грн. Крім того, 12.02.2026 року близько 18 год. 27 хв. за адресою: м. Київ, просп. Науки, 1 він передав ОСОБА_7 гранати М67 і Ф-1 та 70 патронів калібру 5,56 мм, отримавши 8000 грн, після чого зазначені предмети були добровільно видані та вилучені під час оглядів місць подій.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , Сухопутних військ ЗСУ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Так, 12.02.2026 о 18:30 год. ОСОБА_5 затримано, у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, 13.02.2026 в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення на думку слідчого повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом контролю за вчиненням злочину; протоколами оглядів місця події; протоколами допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, слідчий зазначає про наявність установлених у кримінальному провадженні ризиків, які можуть утруднити здійснення досудового розслідування, у зв`язку з чим, на його думку, саме тримання під вартою є запобіжним заходом, здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Метою застосування такого запобіжного заходу вказує забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі дані свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим він може незаконно впливати на них з метою зміни або відмови від показань. Актуальність цього ризику зберігається до моменту безпосереднього допиту свідків судом. Крім того, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки характер інкримінованих дій та їх повторюваність свідчать про можливість продовження протиправної поведінки або вчинення іншого кримінального правопорушення у разі перебування підозрюваного на свободі.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід строком на 60 діб, при цьому у клопотанні не зазначає про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, доповів його за обставинами та зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що факт збуту доведено, а щодо інших обставин проводились НСРД, протоколи яких наразі ще не розсекречені, та звернув увагу на суспільну небезпечність діяльності підозрюваного.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що не встановлено походження боєприпасів, підозрюваний добровільно видав предмет злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та має на утриманні матір похилого віку. Також вказав, що ризики, наведені прокурором, є формальними та нічим не підтверджені, у зв`язку з чим просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, підозру вважає необґрунтованою та пояснив, що збував набої побратиму для використання у військових цілях, а боєприпаси, за його словами, походять із зони бойових дій.

Вирішуючи клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора та заперечення сторони захисту, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.9 ч.2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, регламентовані ч.3 ст. 132 КПК України. Так, застосування таких заходів відбувається на підставі ухвали слідчого судді, суду у разі, якщо орган досудового розслідування, який ініціює дане питання, доведе: 1) що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, 13.02.2026 в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У доведення обґрунтованості підозри слідчим до клопотання додані: протокол контролю за вчиненням злочину; протоколи оглядів місця події; протоколи допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Проаналізувавши та оцінивши відомості, що містяться у вищезазначених документах, що додані слідчим до клопотання, слідчий суддя вважає, що вони доводять факти та обставини, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у причетності ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому діяння, тобто свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Також слідчий суддя вважає, що повідомлені слідчим обставини, які підтримані прокурором, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та усвідомлення можливості призначення покарання у виді тривалого позбавлення волі самі по собі можуть бути мотивом для втечі. Поряд із цим, оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що підозрюваний у судовому засіданні підтвердив факт перебування у статусі особи, яка самовільно залишила військову частину (СЗЧ), та зазначив, що наразі очікує чергового проходження ВЛК. Сам факт самовільного залишення військової частини свідчить про наявність у підозрюваного реальної можливості ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та уникати належного контролю з боку державних органів, що у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас слідчий суддя бере до уваги статтю 23 КПК України, яка встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.

Так, слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. З огляду на фабулу кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що встановлені слідством епізоди не є одноразовими, а вчинялися з певною періодичністю, що свідчить про стійкість протиправної поведінки та відсутність ознак випадковості.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, наявність вищевказаних ризиків, дані про особу підозрюваного, щодо якого відомі такі обставини, що він не має офіційного місця працевлаштування, не має сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ані ж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зокрема, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, що унеможливлює здійснення за ним належного громадського контролю, і в поєднанні з відсутністю постійного джерела легального доходу створює передумови для повторного вчинення корисливих злочинів.

Доводи захисника про формальний характер ризиків слідчий суддя відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами клопотання та фактичними обставинами інкримінованого діяння, які свідчать про реальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилання сторони захисту на те, що тяжкість покарання не може бути підставою для висновку про ризик переховування, є безпідставним, оскільки у даному випадку ризик обґрунтовується не лише суворістю можливого покарання, а й характером кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом боєприпасів, а також поведінкою підозрюваного, який визнав у судовому засіданні факт перебування у статусі особи, що самовільно залишила військову частину, що додатково свідчить про наявність у нього можливості ухилятися від належного контролю з боку державних органів.

Таким чином, прокурор довів всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, що дає суду підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею в урахуванням вимог ч.2 ст. 197 КПК України, тобто в межах строків досудового розслідування, та рахується з дня повідомлення про підозру.

Відповідно до ч.3 с. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, тяжкості інкримінованих діянь, характеру та обсягу доказів, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки, а розмір застави згідно з практикою ЄСПЛ має бути визначений у такому обсязі, який, з одного боку, є реальним для внесення підозрюваним, а з іншого достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, не перетворюючись при цьому на приховану форму покарання чи фактичну підставу для безальтернативного тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, ролі підозрюваного за версією сторони обвинувачення, а також характеру встановлених ризиків, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України..

Застава може бути сплачена за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Призначення платежу застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені....(П.І.Б. особи, що вносить заставу).

За наведених вище обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно вирішив питання про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 110, 182-183 , 309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , Сухопутних військ ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят діб, а саме по 12 квітня 2026 року до 18 год. 30 хв.

Визначити ОСОБА_5 заставу, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 266 240 гривень (двісті шістедесят шість тисяч двісті сорок грн. 00 коп.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

У задоволенні клопотання слідчого про не визначення розміру застави відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, які необхідно здати до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до частини десятої статті 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1