Справа № 203/1248/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гвардійське Новомосковського району

Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого,

маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000285,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000285, відомості за яким внесено до ЄРДР 06.01.2026 року за ч.5 ст.407 КК України.

20.01.2026 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за фактом самовільного залишення місця несення служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Постановою слідчого від 11.02.2026 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено та оголошено у розшук підозрюваного.

18.02.2026 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_5 було затримано та постановою слідчого від 18.02.2026 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

В наданому клопотанні слідчим поставлено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останнє.

Підозрюваний та його захисник, посилаючись на дані про особу підозрюваного, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, просили відмовити в задоволенні клопотання. В разі задоволення останнього та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема, матеріали службового розслідування, витяги з наказів, протоколи допиту свідків, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та дають вагомі підстави вважати про наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі; обізнаність про обставини кримінального правопорушення, а також усвідомлення що висунута йому підозра грунтується у т.ч. на показах свідків, відомості щодо яких наявні в матеріалах клопотання, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків з метою зміни ними змісту та обсягу свідчень на користь підозрюваного.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає наявними ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з чим, приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою, що забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що відповідно до приписів ч.8 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст.407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст.407 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що принцип верховенства права є однією з основ демократичного суспільства, притаманною всім статтям Конвенції.

Невід`ємним елементом зазначеного принципу, який також є однією із загальних засад кримінального провадження, є пропорційність. Зокрема, це підтверджується абзацом 3 підпунктом 2.2. пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/2012 від 25.01.2012 року.

Частиною 4 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 ЦПК України, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, сімейний стан, зокрема, що останній одружений, має на утримання неповнолітню дитину.

З огляду на це, з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, даних про особу підозрюваного, його сімейного та майнового стану, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на момент розгляду клопотання, становить 66560 грн.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.194 КПК України.

Строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу визначити в межах строку досудового розслідування, до 27 березня 2026 року включно.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 березня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 66560 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 27 березня 2026 року включно наступні обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування, місця несення служби;

-не відлучатись за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками щодо обставин даного кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1