Справа № 526/54/26
Провадження № 1-кп/526/155/2026
В И Р О К

іменем України

24 лютого 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складi :

головуючого - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000648 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук

Полтавської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

14.11.2025 близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, прибув до території господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , оскільки розумів, що останній тимчасово відсутній за місцем свого проживання. Прийшовши до межі господарства, ОСОБА_4 безперешкодно пройшов через неогороджену частину та вільно потрапив до його території. Тут, ОСОБА_4 з метою проникнення до приміщення літньої кухні, поблизу колодязя, помітив металевий лом, який взяв до рук та за допомогою якого здійснив віджим замкнутих дверей з врізним замком, та таким чином проник до приміщення літньої кухні. Після цього, потрапивши до середини вказаної будівлі, ОСОБА_4 , відкрив праву шухляду кухонного столу де помітив гаманець біло-синього кольору в якому знаходилися, зокрема, грошові кошти в сумі: 47000 (сорок сім тисяч) гривень, 200 (двісті) євро (еквівалентно станом на 14.11.2025 - 9776 грн.) та 10 (десять) доларів США еквівалентно станом на 14.11.2025 - 420 грн.), які належать потерпілому ОСОБА_5 . В цей момент, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю власника грошових коштів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, взяв вищевказаний гаманець з грошовими коштами та поклав їх до кишені своєї куртки, таким чином їх викрав та покинув місце події заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 57196 (п`ятдесят сім тисяч сто дев`яносто шість) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій. Обвинувачений частково відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, шляхом повернення викрадених коштів у сумі 41696 грн. Решту коштів зобов`язався повернути в найближчий час.

Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, показання надані ним на стадії досудового розслідування підтримав, зазначив про наявність претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки матеральні збитки обвинуваченим відшкодовані частково, але цивільний позов не заявлятиме. В частині призначення покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.184 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.

Частиною 1 статті 314-1 КПК України передбачено, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною філією Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Зважаючи на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 вича визнати винуватим за ч.4 ст.185 КК України i призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме: металевий лом, гаманець прикрашений двосторонніми блискучими паєтками, які змінюють колір; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий органом № 5319; банківська карта, емітована в АТ «Ощад-Банк» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 31 500 гривень купюрами номіналом 1000 грн. у кількості 23 шт., які мають наступні номера:1) ЄН4859064, 2) АВ0322826, 3) АМ0036435, 4) ГР0299398, 5) ЗС0970367, 6) ЄК0966656, 7) АИ2842231, 8) ЄН3081175, 9) ЗТ9724068, 10) ЄР8163442, 11) БП9330801, 12) ГТ4915692, 13) ЗС1847864, 14) АЕ8396463, 15) БР1842443, 16) ЄК7206827, 17) БМ4867287, 18) АА6050727, 19) АН6878282, 20) ЄН7975768, 21) АЗ5896922, 22) ЗС1909260, 23) ГЛ4954030, номіналом 500 грн. у кількості 17 шт., які мають наступні номера: 1) ЛА1948628, 2) КБ4472782, 3) ЄН9645602, 4) АА3697592, 5) КБ4472775, 6) КБ4472774, 7) ЕР5388074, 8) ЄД7518422, 9) ЛЕ2675587, 10) КВ8350649, 11) ЕН3924555, 12) ЗН5325500, 13) КБ7953188, 14) КВ7953178, 15) ВТ9168950, 16) ВС9336561, 17) ВС9664446, 200 євро, купюрами номіналом 50 євро у кількості 4 шт., які мають наступні номера: 1) SA, 2) UB, 3) SC, 4) SE та 10 доларів 1 купюрою, яка має номер: МВ35204425В повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляцiйного суду через Гадяцький районний Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1