печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8702/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 по провадженню №757/8702/25-к за результатами розгляду клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000511 від 27.04.2022 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000511 від 27.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року до суду надійшла заява представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 по провадженню №757/8702/25-к за результатами розгляду клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000511 від 27.04.2022 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000511 від 27.04.2022.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 було накладено арешт на судно «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор IMO№ 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний № 48201-16-С, країна приписки Республіка Панама), власником якого є компанія «GreaterBloomLimited» (20thfloor, CentralTower, 28 Queen'sRoadCentral, HongKong, шляхом заборони представникам власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ».

Разом з тим, представник заявника зазначає, що судно «EMMAKRIS III» прибуло в порт Чорноморськ для виконання вантажних операцій до початку збройної агресії проти України.

Починаючи з 05.11.2022 біля причалу №28 Адміністрації морського порту Чорноморськ у довготривалому відстої перебуває арештоване судно «EMMAKRIS III».

З початком дії Українського коридору для організації руху суден через район північно-західної частини Чорного моря в умовах дії режиму воєнного стану та у зв`язку із розширенням номенклатури зовнішньоторговельних вантажів, які на даний час перевозяться з/до українських портів, для можливості обробки в морському порту Чорноморськ суден торговельного флоту, у тому числі спеціалізованих суден (типу ро-ро, ро-флоу), постає потреба у задіяні в цьому процесі всіх наявних причалів порту, забезпечення доступу до яких відноситься до компетенції ДП «АМПУ».

Тобто, у ДП «АМПУ» виникла нагальна потреба у звільненні причалу №28 для можливості обробки торговельного флоту, у тому числі спеціалізованого (суден типу ро-ро, ро флоу), однак, у зв`язку з тим, що причал №28 зайнятий під довготривалу стоянку судна «EMMAKRIS III», ДП «АМПУ» позбавлено можливості забезпечити використання причалу №28 для приймання та обробки торговельних суден з метою здійснення вантажних операцій в рамках Українського коридору.

Вказане негативно впливає на спроможність морського порту Чорноморськ в прийнятті до обробки більшої кількості вантажних суден, внаслідок чого збільшується тривалість стоянки суден на рейді, що відповідно є економічно невигідним для судновласників та негативно впливає на ділову репутацію порту та держави в цілому.

Враховуючи наведене, у ДП «АМПУ» виникла об`єктивна необхідність перешарування судна «EMMAKRIS III» від причалу №28, який призначений під навантаження зернових вантажів, до інших причалів, зокрема, призначених для розвантаження та тривалого відстою суден.

Таким чином, представник заявника вказує, що арештоване судно має зберігатися в межах акваторії морського порту Чорноморськ, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 1278 від 31 жовтня 2007 «Про межі акваторії морського порту Чорноморськ», до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню або скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Разом з тим, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №757/8702/25-к не заборонене перешвартування (переміщення) судна «ЕММАКШЗ III» від причалу № 28, біля якого перебуває судно, до іншого причалу в межах внутрішньої акваторії морського порту Чорноморськ.

Враховуючи зазначене, представник заявника просить слідчого суддю роз`яснити ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №757/8702/25-к, а саме: чи передбачає ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №757/8702/25-к заборону на перешвартування (переміщення) судна «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387) від причалу №28, біля якого воно перебуває, до іншого причалу в межах внутрішньої акваторії морського порту Чорноморськ, межі якої визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1278.

В судовому засіданні представник заявника підтримала доводи викладені у заяві та просила роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 по провадженню №757/8702/25-к.

Представник Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з цим, в судовому засіданні, яке відбулось 26.08.2025 прокурор ОСОБА_5 зазначив, що в ухвалі слідчого судді чітко зазначено, що існує заборона на залишання акваторії порту, а тому в даному випадку перешвартування переходить до повноважень відповідальних осіб, які здійснюють зберігання арештованого майна.

Крім цього, прокурором було зазначено, що до компетенції суду не входить питання дозволу на перешвартування судна.

Представник ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та представник ПП "Марінекс" - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 380 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Таким чином, слідчий суддя, заслухавши думку представника заявника, вивчивши заяву про роз`яснення ухвали, матеріали вказаного провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Тому механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.

При цьому, роз`яснюючи ухвалу, суд не вправі змінювати її зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні. Вимоги, які встановлені кримінальним процесуальним законом, до змісту ухвали суду касаційної інстанції, містяться у статтях 441, 442 КПК України, з урахуванням положень ст. 370 КПК України.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення».

Також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».

Так, судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000511 від 27.04.2022, за фактом вчинення групою осіб кримінального правопорушення, пов`язаного із фінансуванням дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також на насильницьке захоплення державної влади, за ч. 4 ст. 110-2 КК України.

В рамках даного провадження до слідчого судді надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні 0000511 від 27.04.2022 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна.

24.02.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва було накладено арешт на майно, а саме: судно «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор IMO№ 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний № 48201-16-С, країна приписки Республіка Панама), власником якого є компанія «GreaterBloomLimited» (20thfloor, CentralTower, 28 Queen'sRoadCentral, HongKong, шляхом заборони представникам власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ».

З даної ухвали вбачається, що 19.07.2022 року постановою прокурора Офісу Генерального прокурора визнано речовим доказом судно «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор IMO№ 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний № 48201-16-С, країна приписки Республіка Панама), власником якого є компанія «GreaterBloomLimited» (20thfloor, CentralTower, 28 Queen'sRoadCentral, HongKong.

Даний арешт було накладено з метою збереження речових доказів, шляхом заборони представникам власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ».

Разом з цим, представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» стверджує про необхідність у роз`ясненні даної ухвали, оскільки виникла нагальна потреба у звільненні причалу №28 для можливості обробки торговельного флоту, у тому числі спеціалізованого (суден типу ро-ро, ро флоу), однак, у зв`язку з тим, що причал №28 зайнятий під довготривалу стоянку судна «EMMAKRIS III», ДП «АМПУ» позбавлено можливості забезпечити використання причалу №28 для приймання та обробки торговельних суден з метою здійснення вантажних операцій в рамках Українського коридору.

Відтак, посилаючись на зазначені обставини представник заявника просить слідчого суддю роз`яснити ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №757/8702/25-к, а саме: чи передбачає ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №757/8702/25-к заборону на перешвартування (переміщення) судна «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор ІМО № 9218387) від причалу №28 біля якого воно перебуває до іншого причалу в межах внутрішньої акваторії морського порту Чорноморськ, межі якої визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1278.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Так, на особу, що звертається з заявою про роз`яснення рішення покладається обов`язок зазначити, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Роз`яснюючи ухвалу, слідчий суддя не вправі змінювати зміст такої ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених в ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали, містяться у статті 372 КПК України.

Тож у вирішенні питання про межі, в яких слідчий суддя вправі діяти, надаючи роз`яснення ухвали, слід виходити з приписів статей 372 КПК України щодо змісту ухвали.

Варто зазначити, що роз`яснення судового рішення, яке на думку певних осіб є незрозумілим, виступає ще одним (крім передбаченого ст. 379 КПК України) способом усунення його недоліків, а щодо передбачених ст. 380 КПК України роз`яснень змісту судового рішення та інших його аспектів, то вони не обумовлені потребою усунення його формальних чи змістових недоліків.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Разом з цим, слідчий суддя, дослідивши обставини, на які посилається представник заявника, прийшов до висновку про необґрунтованість позиції сторони звернення, оскільки посилаючись на необхідність перешвартування судна, представник не вказує та не надає реальних доказів того, що є крайня необхідність у вказаних діях та те, що дане питання віднесене до компетанції слідчого судді.

Окрім цього, слідчий суддя вважає, що перешвартування судна, на яке накладено арешт може призвести до негативних наслідків для досягнення завдань кримінального провадження в силу обставин кримінального провадження, оскільки дане кримінальне провадження здійснюється з приводу того, що на території України діє група осіб, яка за допомогою підконтрольних суб`єктів господарювання здійснює фінансування та матеріальне забезпечення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також на насильницьке захоплення державної влади, в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя, звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на день розгляду заяви.

Зазначене вказує на те, що перешвартування даного судна може нести реальні ризики не досягнення цілей, в силу яких було накладено арешт на дане майно.

Крім того, судно «EMMAKRIS III» (унікальний ідентифікатор IMO№ 9218387, позивний судна 3ERY9, реєстраційний № 48201-16-С, країна приписки Республіка Панама), власником якого є компанія «GreaterBloomLimited» (20thfloor, CentralTower, 28 Queen'sRoadCentral, HongKong, визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчим суддею є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Аналізуючи зазначені норми, слідчий суддя вважає, що на слідчого суддю покладені повноваження в силу здійснення судового контролю, з метою забезпечення належного досудового розслідування у відповідності до КПК України, зокрема, як то накладення арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначене приводить до висновку, що слідчий суддя при ухваленні такого рішення не наділений повноваженнями органу досудового розслідування чи суду, який розглядає справу по суті та не вирішує питання про подальшу долю речових доказів в контексті звернення представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_4 .

Крім того, накладаючи арешт на дане судно, шляхом заборони представникам власника, оператора, фрахтувальника та будь-яким іншим особам вживати заходів по розпорядженню, користуванню, відчуженню вказаним майном, у тому числі шляхом заборони залишати ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», слідчий суддя чітко визначив порядок виконання даної ухвали, яка буде забезпечувати дотримання цілей кримінального провадження.

Відтак, до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання щодо можливості перешвартування (переміщення) судна «EMMAKRIS III».

Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про морські порти України», адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об`єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Статею 4 Закону України «Про морські порти України» принципи організації функціонування та розвитку морських портів передбачає, що функціонування та розвиток морських портів здійснюються за принципами: 1) об`єднання інтересів та діяльності держави в особі служби капітана морського порту, адміністрації морських портів України, інших державних підприємств, що забезпечують функціонування морського порту, та суб`єктів господарювання, що провадять свою діяльність у морському порту; 2) збереження та утворення, зокрема на основі об`єднання майна приватної, державної та комунальної форм власності, єдиних майнових комплексів, розташованих у межах території та акваторії морського порту; 3) забезпечення конкуренції серед суб`єктів господарювання, що виробляють однакову продукцію (товари, роботи, послуги) у морському порту; 4) розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності; 5) розмежування функцій забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства; 6) забезпечення безпеки мореплавства та господарської діяльності, що провадиться у морському порту; 7) цільового використання портових зборів; 8) збереження у державній власності стратегічних об`єктів портової інфраструктури морського порту; 9) рівності прав усіх суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у морському порту, недопущення дискримінації у доступі до об`єктів портової інфраструктури загального користування.

Так, статтею 13 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що державне регулювання діяльності в морському порту здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що дана заява виходить за межі повноважень слідчого судді та не відповідає вимогам ст. 380 КПК України, оскільки прохальна частина заяви свідчить про те, що заявник просить суд вийти за межі ухвали.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя не встановив важливість та необхідність роз`яснення рішення, оскільки під час судового розгляду заяви встановлено, що ухвала слідчого судді від 25.02.2025 відповідає вимогам статті 372 КПК України, її викладено в ясній зрозумілій формі, підстави та мотиви прийняття даного рішення наведені в ухвалі з урахуванням норм законодавства.

Таким чином, за своїм змістом ухвала слідчого судді є зрозумілою, підстави та мотиви прийняття даного рішення наведені в ухвалі, а обставини, на які посилається представник заявника, свідчать про не погодженням з рішенням слідчого судді та перекладання повноважень та відповідальності інших осіб на слідчого суддю, оскільки процесуальні повноваження слідчого судді визначені нормами Кримінального процесуального кодексу і мають вичерпний характер.

Також зазначене підтверджується і позицією прокурора, яку останній висловив у судовому засіданні.

Відтак, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 369, 380 КПК України, слідчий суддя,-Керуючись ст. ст. 9, 369, 380 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2025 по провадженню 757/8702/25-к за результатами розгляду клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні 0000511 від 27.04.2022 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000511 від 27.04.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_7