УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 752/26537/25

провадження № 51-361 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001405 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення зазначеного кримінального провадження із Голосіївського районного суду м. Києва на розгляд до Бучацького районного суду Тернопільської області.

У клопотанні захисник зазначає, що кримінальне провадження необхідно направити до іншого суду, оскільки деякі дії обвинувачених, що, на її думку, завдали найбільшої шкоди, пов`язані з договорами та фінансовими операціями між юридичною особою - ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999» і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , який зареєстрований у Тернопільській області Чортківського району смт. Золотий потік. Вона вважає, що місце вчинення кримінальних правопорушень необхідно пов`язувати саме з місцем реєстрації ОСОБА_7 . Крім того, на її думку, інший суд має кращі організаційні можливості стабільної роботи в умовах воєнного стану для забезпечення розумного строку розгляду кримінального провадження.

Захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 надіслав заперечення, в якому зазначив, що не погоджується із клопотанням та вважає, що кримінальне провадження обґрунтовано перебуває у Голосіївському районному суді м. Києва і підстав для направлення до іншого суду немає.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Крім того, відповідно до абзацу шостого ч. 1 ст. 34 КПК України, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 29 жовтня 2025 року до Голосіївського районного суду м. Києва прокурором скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України - розтрата чужого майна, яке перебувало в їх відданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, у великих та особливо великих розмірах, повторно та службовому підробленні, а саме в складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, вчиненому організованою групою.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що у період часу з 2 листопада 2020 року по 30 грудня 2021 року, невстановлена службова особа ТОВ «СІНЕРГІЯ 1991», діючи з відома та погодження учасника товариства ОСОБА_5 , у співучасті із директором ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999» ОСОБА_6 , особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження та директором ТОВ «СІНЕРГІЯ-2006» ОСОБА_7 , з метою розтрати коштів зазначеного товариства в особливо великих розмірах шляхом їх безпідставного перерахування на користь суб`єктів господарської діяльності, узгодили злочинний план дій щодо перерахунку коштів ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999» на банківські рахунки ФОП ОСОБА_7 .

Крім цього, організована група осіб до якої входили ОСОБА_5 (учасник ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999», організатор), ОСОБА_6 (директор ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999», виконавець) та ОСОБА_7 (директор ТОВ «СІНЕРГІЯ-2006», виконавець), у різні періоди: з 2015 - 2021 та 2016 - 2019 роки, діючи за єдиним планом і з розподілом функцій, у співучасті з невстановленими особами, здійснювала розтрату майна ТОВ «СИНЕРГІЯ 1999» та ТОВ «СІНЕРГІЯ 1991» шляхом укладення фіктивних договорів, складання завідомо неправдивих документів та подальшого перерахування коштів на користь підконтрольних суб`єктів господарювання, загальна сума розтрат за встановленими епізодами становить 20 321 750 грн та 4 898 000 грн відповідно.

Отже, з матеріалів провадження вбачається, що йдеться не про одиничний епізод чи окремі правовідносини з одним контрагентом, а про системну діяльність організованої групи, яка охоплювала значну кількість фінансово-господарських операцій із більш ніж двадцятьма суб`єктами господарювання.

Тобто, конкретне місце вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим органом досудового розслідування не встановлено.

Водночас, обвинувальний акт складено у жовтні 2025 року в місті Києві старшим слідчим в особливо важливих справах 2-го відділу (розслідування службових злочинів) управління розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України.

Обвинувальний акт затверджено у жовтні 2025 року старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001405 - прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора також у м. Києві.

Враховуючи наведене, розгляд кримінального провадження місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції Київського апеляційного суду, тобто за місцем знаходження органу досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, відповідає вимогам КПК України як одна з допустимих альтернатив.

Посилання захисника на окремі епізоди з фінансовими операціями за участі ФОП та твердження про місце вчинення кримінальних правопорушень саме за місцем реєстрації ОСОБА_7 є необґрунтованим, оскільки обвинуваченим інкриміновано системну діяльність організованої групи з великою кількістю контрагентів, а не лише з одним ФОП.

При цьому, посилання на організаційні можливості іншого суду не є підставою, передбаченою ст. 34 КПК України для зміни підсудності кримінального провадження.

Отже, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 скеровано прокурором, під час дії воєнного стану, у відповідності до вимог процесуального закону, а тому підстави для задоволення клопотання захисника та направлення вказаного кримінального провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів - немає.

Керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001405 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3