Провадження № 1-кп/947/286/26
УХВАЛА

02.03.2026 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000460 від 30.09.2014, в редакції обвинувального акту від 16.01.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 16.11.2022 з Одеського апеляційного суду для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000460 від 30.09.2014, в редакції обвинувального акту від 16.01.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вперше обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Приморського районного суду м.Одеси 01.12.2014.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.12.2014 кримінальне провадження за поданням Приморського районного суду м.Одеси було передано в провадження Київського районного суду м.Одеси.

22.12.2014 до Київського районного суду м.Одеси 22.12.2014 з апеляційного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні для розгляду по суті.

01.03.2018 щодо ОСОБА_3 Київським районним судом м.Одеси ухвалено обвинувальний вирок, який був оскаржений.

До апеляційного суду Одеської області кримінальне провадження надійшло 18.04.2018.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2022 вказаний обвинувальний вирок було скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022 обвинувальний акт був переданий в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 21.11.2022 обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання на 01.12.2022, яке неодноразово відкладалося з поважних причин, у тому числі через неможливість сповіщення потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про підготовче судове засідання, яке відповідно до вимог ч.2 ст.314 КПК України проводиться за обов`язковою участю потерпілих. Судом вживалися усі можливі процесуальні заходи щодо організації сповіщення потерпілих про підготовче судове засідання, у т.ч. через неодноразові надання органу досудового розслідування доручень в порядку ст.333 КПК України для встановлення місцезнаходження потерпілих.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2024 обвинувальний акт був призначений до судового розгляду.

З часу передання кримінального провадження у провадженні судді ОСОБА_1 було призначено 17 підготовчих судових засідань, а після призначення судового розгляду - 22 судових засідання, які неодноразово відкладалися з поважних причин: через неявку потерпілих і через відсутність відомостей про сповіщення їх про судове засідання, за клопотаннями сторін тощо.

02.03.2026 обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання обвинувачений мотивував тим, що йому інкримінується вчинення злочину, який мав місце в період з 26.09.2014 по 03.10.2014 року. Строки давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, станом на 2026 рік закінчилися.

Адвокат ОСОБА_5 також звернувся до суду з усним клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності, оскільки десятирічний строк закінчився.

З обвинувального акту в редакції від 16.01.2017, та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 , працюючи на посаді слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008594 від 21.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, учасниками якого є неповнолітні доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , шляхом залякування притягненням до кримінальної відповідальності їх неповнолітніх доньок, користуючись юридичною неграмотністю останніх.

26.09.2014 року ОСОБА_3 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи у своєму службовому кабінеті №56, розташованому у приміщенні Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, по вул.Грецька, 42 у м.Одеса, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, розуміючи протиправний характер своїх дій, висунув вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США за не збирання доказів вини їх доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вимушені були погодитись із незаконною вимогою ОСОБА_3 , оскільки розуміли, що у разі відмови останній, використовуючи своє службове становище, може сфальсифікувати докази вини їх неповнолітніх доньок, що може стати підставою для притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності.

03.10.2014 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 виконуючи попередні домовленості, переслідуючи мету отримання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, порушуючи вимоги ст.ст. 8, 9, 11, 17, 18, 93 та інших статей КПК України, склав протокол допиту ОСОБА_8 в якості свідка, зазначивши показання, які не можуть бути підставою для повідомлення будь-якій особі про підозру в кримінальному провадженні №0008594 від 21.09.2014.

03.10.2014 року, близько 12 год. 10 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому кабінеті № 56 Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області по вул. Грецька, 42, у м.Одеса, одержав від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 27000 гривень, за не збирання доказів вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, після чого був затриманий працівниками міліції та в нього вилучено грошові кошти у сумі 27000 гривень.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.3 ст.368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

На обґрунтування висунутого ОСОБА_3 обвинувачення і факту вчинення кримінального правопорушення органи досудового розслідування зібрали певні докази, зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, частина яких досліджувалася судом.

Суд в судовому засіданні роз`яснив обвинуваченому право заперечувати проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, на що обвинувачений, підтримав своє клопотання та клопотання захисника і надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього за нереабілітуючою підставою.

Прокурор, заявивши, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо переривання чи зупинення перебігу строків давності, не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цього маються всі законні підстави і норма ч.1 ст.49 КК України має імперативний характер.

Суд, не даючи оцінку зібраним у справі та дослідженим в судовому засіданні доказам, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, з дня скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , сплили встановлені строки, а підстав для зупинення чи переривання строків давності у справі не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.49, ч.3 ст.288 КК України, п.1 ч.2 ст.412 КПК України у випадку закінчення строків давності суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження, інакше його не закриття та продовження розгляду по суті буде безумовною підставою для скасування остаточного судового рішення у справі.

За таких обставин кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 відповідно до ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

Застава за відсутністю підстав для її звернення в дохід держави повертається заставодавцю відповідно до ст.182 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , та на підставі ст.284 КПК України кримінальне провадження №0000460 від 30.09.2014, в редакції обвинувального акту від 16.01.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази, вказані в постанові слідчого від 25.11.2014 (т.1 а.п.255-257), після набрання ухвалою законної сили, а саме:

-Грошові кошти в сумі 27000 (Двадцять сім тисяч) грн., вказані у мотивувальній частині постанови та передані до кімнати зберігання речових доказів прокуратури Одеської області (Одеська обласна прокуратура) повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.п.180);

-Робочий зошит №101 дск, слідчого СВ Приморського РВ ОСОБА_3 , переданий до кімнати зберігання речових доказів прокуратури Одеської області (Одеської обласної прокуратури) знищити;

-Цифровий носій «Transcend» micro S, зі стікером «03.10.2014 № 1,6», переданий до кімнати зберігання речових доказів прокуратури Одеської області (Одеської обласної прокуратури) знищити.

Запобіжний захід у виді застави скасувати.

Заставу у сумі 73080 (Сімдесят три тисячі вісімдесят) грн., сплачену заставодавцем ОСОБА_12 за обвинуваченого ОСОБА_3 , за квитанцією № 1 від 15.10.2014 (т.3 а.п.181), після набрання ухвалою законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 .

На ухвалу учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1