Справа № 405/1171/26
провадження № 1-кп/405/44/26
УХВАЛА

27.03.2026 м. Кропивницький

Подільський районний суд м. Кропивницького в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву захисника ОСОБА_4 про самовідвід по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 20.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлений самовідвід по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 20.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України, оскільки він не мав конфіденційної розмови із ОСОБА_5 , не може узгодити правову позицію, що є порушенням права на його захист.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви захисника, вказала, що вона є необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали судової справи, суд вважає, що заява про самовідвід захисника ОСОБА_4 підлягає відмові у задоволенні, виходячи з наступного.

Так, вичерпний перелік підстав, за наявності яких захисник, після його залучення, має право відмовитися від виконання своїх обов`язків визначений ч. 4 ст. 47 КПК України.

Зокрема, захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках: 1) якщо є обставини, які згідно з цим Кодексом виключають його участь у кримінальному провадженні; 2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника; 3) умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, яке проявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог цього Кодексу тощо; 4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.

Суд вважає за необхідне зазначити, що п. 1 ч. 4 ст. 47 КПК України, за своєю правовою природою, є бланкетною нормою, яка відсилає до положень ст. 78 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 78 КПК України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках: якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом; якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Тобто, відсутність конфіденційного побачення із підзахисним, або ж неузгодження з ним правової позиції само по собі не є підставою, яка виключає можливість для адвоката брати участь в кримінальному провадженні в якості захисника.

Крім того, враховуючи, що досудове розслідування в рамках даного провадження здійснювалося в порядку спеціального досудового розслідування, саме у зв`язку з тим, що обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування і встановити його місцезнаходження не виявилось за можливе, відтак, якщо погодитися з доводами адвоката ОСОБА_4 будь який інший адвокат не мав би права брати участь в цьому кримінальному провадженні в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також згідно положень п.8 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі Lobzhanidze And Peradze v. Georgia (№ 21447/11 та № 35839/11) ЄСПЛ, розглядаючи заяву, що стосувалась здійснення судового розгляду у національному суді в порядку in absentia, зазначив, що право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист адвокатом, у разі потреби офіційно призначеним, є одним з основних аспектів справедливого судового розгляду, хоч і не є абсолютним (див. Ibrahim and Others v. the United Kingdom [GC], nos. 50541/08 та 3 інших, § 255, 13 вересня 2016 року; Simeonovi v. Bulgaria [GC], no. 21980/04, § 112, 12 травня 2017 року; та Beuze v. Belgium [GC], no. 71409/10, § 123, 9 листопада 2018 року). Обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не втрачає такого права лише через свою відсутність у суді. Для забезпечення справедливості системи кримінального правосуддя вкрай важливо забезпечити належний захист обвинуваченого в суді як першої, так і апеляційної інстанцій (див. Sejdovic v. Italy [GC], no. 56581/00, § 91, ECHR 2006-II, з наступними посиланнями) (пункт 80 рішення).

При цьому, суд звертає увагу на те, що жодних підстав вважати, що захисник ОСОБА_4 , будучи професійним адвокатом, не має належних знань та компетенцій для здійснення належного та ефективного захисту обвинуваченого ОСОБА_5 суду не надано. Про такі обставини не зазначав і сам захисник.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наразі в рамках даного кримінального провадження відсутні підстави вважати, що адвокат ОСОБА_4 не в змозі здійснювати належний та ефективний захист обвинуваченого ОСОБА_5 , таким чином забезпечуючи дотримання принципу змагальності у провадженні. Сама по собі відсутність конфіденційного побачення із обвинуваченим на стадії підготовчого судового засідання, з урахуванням того, що на стадії досудового розслідування обвинувачений перебував у розшуку, а саме досудове розслідування здійснювалось в порядку in absentia, саме через переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування не може вважатись єдиною обставиною, яка б впливала на довіру стороннього та незацікавленого спостерігача на можливість захисника здійснювати належний та ефективний захист обвинуваченого професійним правником.

Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_4 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Керуючись ст. ст. 45, 46, 47, 78, 81, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про самовідвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6