УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 Справа №607/4391/26 Провадження №1-кс/607/1695/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 07.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 начальник відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000002 від 07.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефону «Xiaomi Redmi 12» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який було вилучено 24.02.2026 під час проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1

Дане клопотання мотивує тим, що зазначене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000002 від 07.01.2025.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею з`ясовано, що слідчою групою слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 07.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є активною «учасницею» та дописувачкою інформаційного каналу в месенджері «Telegram» з назвою «Я??Збараж» id: 916, де розміщує інформацію, спрямовану на поширення відомостей про місця дислокації військовослужбовців Збройних Сил України, котрі здійснюють мобілізаційні заходи у межах гарнізону в складі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

24.02.2026 проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 . У ході обшуку вилучено в ОСОБА_4 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 , з якого вона поширювала у інформаційному каналі «Я??Збараж» у месенджері «Telegarm» дописи про місця дислокації військовослужбовців Збройних Сил України, котрі здійснюють мобілізаційні заходи в межах гарнізону у складі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

24.02.2026 постановою слідчого вказане вище майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність у накладені арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речового доказу, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому.

Одночасно роз`яснюю, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 12» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який було вилучено 24.02.2026 під час проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу Тернопільської області прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1