Справа № 643/3476/26
Провадження № 1-кс/643/1808/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003236 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню № 0003236 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.11.2025 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , пре що особи на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за грошову винагороду на території Салтівського району м. Харкова збувають особливо небезпечний психотропний засіб «PVP».

Під час досудового розслідування було надано доручення до ВКП Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області для встановлення повних анкетних даних осіб на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які збувають на території Салтівського району м. Харкова особливо небезпечний психотропний засіб «PVP».

Згідно з отриманою відповіддю встановлено, що до незаконного обігу психотропних речовин може бути причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході досудового розслідування проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

В ході проведення зазначеної НСРД 30.01.2026 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошові кошти у сумі 2000 гривень незаконно придбав у ОСОБА_7 прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Відповідно до висновку судової експертизи, вилучена речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 1,752 г.

17.02.2026 у період часу з 15.32 год. до 18.46 год. за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було проведено обшук на підставі ч.3 ст.233 КПК України в ході якого виявлено та вилучено: три пристрої для паління, пристрій для дроблення речовини рослинного походження з нашаруваннями невідомої речовини, двоє електронних вагів з нашаруваннями невідомої речовини, вісім зіп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору приблизною вагою 200 гр., дванадцять зіп-пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору приблизною вагою 20 гр., велику кількість зіп-пакетів, грошові кошти загальною сумою 55900 грн., які здобуті від збуту особливо небезпечної психотропної речовини, мобільний телефон Samsung imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi imei 1: НОМЕР_3 , іmei2: НОМЕР_4 , кнопковий мобільний телефон « Nomi» ноутбук Asus, в яких мається інформація, щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичних засобів, а саме: грошові кошти в сумі 1900 грн. (8 купюр номіналом 200 грн. БС5301417, ВМ4118707, ВН5138288, АЛ7464416, БМ0113279, ВМ4737620, ВМ2503659, БЛ4779857, 3 купюри номіналом 100 грн., АБ4071522, ЕИ2064448, ЄЄ3197034, грошові кошти у сумі 22800 грн. (сім купюр номіналом 1000 грн.: КГ9404098, ГМ6339789, ЕБ6758188, ЄТ6158008, ЛЖ1400796, КЗ1194283, АС9598592, купюри номіналом 500 грн.- 30 шт.: ЛВ1673913, КЕ4808804, ГМ5724711, ЕЛ2004837, ЛВ1673904, ЕР4174216, ЛД9652357, ЕС3111373, КН2505906, ВС6369126, ВУ8404206, АП0659194, ЄР4478694, МБ4574279, ЛБ8000029, ЛВ5889336, ЕД3712126, ЕЖ9436139, ЗЛ1631840, ЕН8344006, КД0449197, КН3618555, АК1560462, ЗК6358692, ЄП9872225, ЄТ1193857, ЛВ1673912, ЛВ1673902, ВС3102180, ХД2581575, 3 купюри номіналом 200 грн.: ЕА0475609, ВМ2380179, ВН6915798, 2 купюри номіналом 50 грн.: АМ6372568, АА5826396, 1 купюра номіналом 100 грн.:ЕЕ6347111.

Грошові кошти у сумі 1310 грн., 2 купюри номіналом 200 грн.: ПА3171281, ЕХ0543213, 4 купюри номіналом 100 грн.: ЄЄ5222714, УТ7058119, ЕИ7952419, ЕА2697497. 9 купюр номіналом 50 грн.: ЕС5252876, АК3748276, ЕД1326551, АВ3965272, ЕВ7236019, ЕД0277667, АГ9414314, АН3895596, АА4912279, 3 купюри номіналом 20 грн.: ВТ6870289, ГУ4353564, ЕБ2644723, грошові кошти в сумі 25900 грн.: 7 купюр номіналом 1000 грн.: ЛЖ9058836, ЗП3624036, ЗП3624033, БЛ6429698, ЕА1736282, КЖ2252062, ЛЖ6456366, 17 купюр номіналом 500 грн.: АМ8864694, ВС9456200, ЛИ3786756, КЕ8186158, ЄП1719174, МВ2183779, ЛВ5695161, МБ1464700, МВ6512227, ЄБ1297310, АМ6581260, ЕП8979695, ЛЕ6468487, КИ0039207, КИ0490454, ЛИ1685827, ВИ8800792; 52 купюри номіналом 200 грн., АР7405385, ЄЗ8123933, БУ0527956, БМ9488506, ЄЗ35415582, ВН3121853, БН3777047, БМ5241310, ВН7121484, БМ5704215, АЛ1997166, ГЕ4287633, БМ0702952, БС2461684, ВК0592034, ЕБ5218250, АП7284097, БУ7297345, АУ8718916, ЕГ6480114, ВМ7782785, ВН6999375, ВП9617072, ВП9617069, ВП9617070, ВК086664, ЕЄ0401065, ВП9617071, БЛ6009771, ЄЗ6040310, ЄБ7357102, ЕА6494200, БЛ0559530, ВП9617068, ВП9617075, ВП9617074, ВП9617073, ВП9617082, ВП9617081, ВП96170080, ВП9617079, ВП9617078,

БК0460394, ГВ2052125, БК5040895, ГЕ3605469, ЄЕ1491842, БУ6306689, АП9013375, БЛ5022534, БЛ5522430, АС1225826 грошові кошти в сумі 4000 грн., 8 купюр по 500 грн.: КД1970017, КД1970019, КД1970021, КД1970022, КД1970015, КД1970013, КД1970016, КД1970014.

Крім того в ході проведення обшуку за вказаною адресою встановлено, що ОСОБА_7 намагалася позбутися речових доказів, а саме викинула з балкону квартири 5 зіп-пакетів з яких в чотирьох речовина рослинного походження зеленого кольору вагою приблизно 20 гр., та в одному кристалічна речовина білого кольору вагою приблизно 100 гр., які в подальшому у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , позаду будинку виявлено та вилучено.

В проведенні обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не заперечувала, про що написала відповідну заяву.

Вищеперераховані предмети та речовини на теперішній час мають істотне значення по вказаному кримінальному провадженню та в порядку ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

Органом досудового розслідування при пошуку інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо власника на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_3 відсутні.

Органом досудового розслідування сформований запит до КП «БТІ» з метою отримання відомості щодо власника на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3 .

Крім того в ході проведення досудового розслідування, оперативним шляхом було встановлено власників квартири АДРЕСА_3 , які на теперішній час проживають у Німеччині у зв`язку зі збройною агресією рф на території України. Так, в ході усної бесіди за номером телефону НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_10 , вона повідомила, що зазначена квартира належить ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вищезазначені речі вилучено та опечатано в присутності понятих з підписами усіх учасників до пакетів НПУ. На теперішній час вищезазначені вилучені речі перебувають в Харківському РУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30.

18.02.2026 року вищезазначені речі, які було вилучено під час проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Власником вилучених речових доказів є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , к.т. відсутні, що встановлено під часу допиту в якості свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що вилучені речі є речовими доказами, тобто предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберігають на собі його сліди ті містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження та речі вилучені з обігу. Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношенню до кримінального провадження.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку вищезазначені речі та предмети можуть бути доказами фактів та обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, а саме: зокрема доказами його протиправної злочинної діяльності. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, призначення відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Враховуючи те, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що на вилучених в ході обшуку речах, можуть міститися сліди кримінального правопорушення які в подальшому стануть об`єктами дослідження під час призначення та проведення експертиз, та інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги те, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

17.02.2026 у період часу з 15.32 год. до 18.46 год. за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було проведено обшук на підставі ч.3 ст.233 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18.02.2026 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення слідів, знарядь злочину, предметів скоєння правопорушення та інші предмети та речі, які можуть бути доказами під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 18.02.2026 року речі та предмети, які були виявлені та вилучені 17.02.2026 у період часу з 15.32 год. до 18.46 год. за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнані речовими доказами в кримінальному проваджені №0003236 від 19.11.2025.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно (з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном) а саме, на: три пристрої для паління, пристрій для дроблення речовини рослинного походження з нашаруваннями невідомої речовини, двоє електронних вагів з нашаруваннями невідомої речовини, вісім зіп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору приблизною вагою 200 гр., дванадцять зіп-пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору приблизною вагою 20 гр., велику кількість зіп-пакетів, мобільний телефон Samsung imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , мобільний телефон Redmi imei 1: НОМЕР_3 , іmei2: НОМЕР_4 , кнопковий мобільний телефон « Nomi», ноутбук Asus, в яких мається інформація, щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичних засобів, грошові кошти загальною сумою 55900 грн., які здобуті від збуту особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: грошові кошти в сумі 1900 грн. (8 купюр номіналом 200 грн. БС5301417, ВМ4118707, ВН5138288, АЛ7464416, БМ0113279, ВМ4737620, ВМ2503659, БЛ4779857, 3 купюри номіналом 100 грн., АБ4071522, ЕИ2064448, ЄЄ3197034, грошові кошти у сумі 22800 грн. (сім купюр номіналом 1000 грн.: КГ9404098, ГМ6339789, ЕБ6758188, ЄТ6158008, ЛЖ1400796, КЗ1194283, АС9598592, купюри номіналом 500 грн.- 30 шт.: ЛВ1673913, КЕ4808804, ГМ5724711, ЕЛ2004837, ЛВ1673904, ЕР4174216, ЛД9652357, ЕС3111373, КН2505906, ВС6369126, ВУ8404206, АП0659194, ЄР4478694, МБ4574279, ЛБ8000029, ЛВ5889336, ЕД3712126, ЕЖ9436139, ЗЛ1631840, ЕН8344006, КД0449197, КН3618555, АК1560462, ЗК6358692, ЄП9872225, ЄТ1193857, ЛВ1673912, ЛВ1673902, ВС3102180, ХД2581575, 3 купюри номіналом 200 грн.: ЕА0475609, ВМ2380179, ВН6915798, 2 купюри номіналом 50 грн.: АМ6372568, АА5826396, 1 купюра номіналом 100 грн.:ЕЕ6347111, грошові кошти у сумі 1310 грн., 2 купюри номіналом 200 грн.: ПА3171281, ЕХ0543213, 4 купюри номіналом 100 грн.: ЄЄ5222714, УТ7058119, ЕИ7952419, ЕА2697497. 9 купюр номіналом 50 грн.: ЕС5252876, АК3748276, ЕД1326551, АВ3965272, ЕВ7236019, ЕД0277667, АГ9414314, АН3895596, АА4912279, 3 купюри номіналом 20 грн.: ВТ6870289, ГУ4353564, ЕБ2644723, грошові кошти в сумі 25900 грн. : 7 купюр номіналом 1000 грн.: ЛЖ9058836, ЗП3624036, ЗП3624033, БЛ6429698, ЕА1736282, КЖ2252062, ЛЖ6456366, 17 купюр номіналом 500 грн.: АМ8864694, ВС9456200, ЛИ3786756, КЕ8186158, ЄП1719174, МВ2183779, ЛВ5695161, МБ1464700, МВ6512227, ЄБ1297310, АМ6581260, ЕП8979695, ЛЕ6468487, КИ0039207, КИ0490454, ЛИ1685827, ВИ8800792; 52 купюри номіналом 200 грн., АР7405385, ЄЗ8123933, БУ0527956, БМ9488506, ЄЗ35415582, ВН3121853, БН3777047, БМ5241310, ВН7121484, БМ5704215, АЛ1997166, ГЕ4287633, БМ0702952, БС2461684, ВК0592034, ЕБ5218250, АП7284097, БУ7297345, АУ8718916, ЕГ6480114, ВМ7782785, ВН6999375, ВП9617072, ВП9617069, ВП9617070, ВК086664, ЕЄ0401065, ВП9617071, БЛ6009771, ЄЗ6040310, ЄБ7357102, ЕА6494200, БЛ0559530, П9617068, ВП9617075, ВП9617074, ВП9617073, ВП9617082, ВП9617081, ВП96170080, ВП9617079, ВП9617078, БК0460394, ГВ2052125, БК5040895, ГЕ3605469, ЄЕ1491842, БУ6306689, АП9013375, БЛ5022534, БЛ5522430, АС1225826 грошові кошти в сумі 4000 грн., 8 купюр по 500 грн.: КД1970017, КД1970019, КД1970021, КД1970022, КД1970015, КД1970013, КД1970016, КД1970014, 5 зіп-пакетів з яких в чотирьох речовина рослинного походження зеленого кольору вагою приблизно 20 гр., та в одному кристалічна речовина білого кольору вагою приблизно 100 гр.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1