Справа №760/4123/26 1-кд/760/9/26
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали доручення Прокуратури Республіки при суді міста Реджо-Калабрія (Італійська Республіка), вчинене на підставі Другого додаткового протоколу 2001 року до Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року про допит потерпілої ОСОБА_2 шляхом проведення відеоконференції, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2026 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов лист Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 16 лютого 2026 року №4752/9.2-26/вх.6808/9-26 разом із матеріалами доручення Прокуратури Республіки при суді міста Реджо-Калабрія (Італійська Республіка), вчинене на підставі Другого додаткового протоколу 2001 року до Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року про допит потерпілої ОСОБА_2 шляхом проведення відеоконференції 26 лютого 2026 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали доручення, зазначає наступне.

За змістом ч.1 ст.1 та ч.1 ст.3 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, договірні Сторони зобов`язуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, як найширшу взаємну допомогу у кримінальному переслідуванні правопорушень, покарання яких, на момент прохання про надання допомоги, підпадає під юрисдикцію судових властей запитуючої Сторони. Запитувана Сторона виконує, у передбачений її законодавством спосіб, будь-які судові доручення, які стосуються кримінальної справи і які надсилаються їй судовими властями запитуючої Сторони з метою забезпечення свідоцьких показань або передачі предметів, які являють собою речові докази, матеріалів судової справи або документів.

Згідно з вимогами ч.7 ст.558 КПК України у разі неможливості виконати запит про міжнародну правову допомогу, а також у разі відмови у наданні міжнародної правової допомоги з підстав, передбачених статтею 557 цього Кодексу, центральний орган України щодо міжнародної правової допомоги або орган, уповноважений здійснювати зносини відповідно до частини третьої статті 545 цього Кодексу, повертає такий запит компетентному органу іноземної держави із зазначенням причин.

Вказані положення закону кореспондуються з пунктом 40 розділу ІІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19 серпня 2019 року №2599/5, відповідно до якого у разі неможливості виконати запит (доручення) про міжнародну правову допомогу, а також у разі відмови в наданні міжнародної правової допомоги з підстав, передбачених законом та міжнародним договором України, суд України, Мін`юст або міжрегіональне управління, уповноважене здійснювати зносини відповідно до закону та міжнародного договору України, повертає такий запит (доручення) компетентному органу іноземної держави із зазначенням причин невиконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.560 КПК України орган, якому було доручено виконання запиту, після здійснення необхідних процесуальних дій надсилає всі отримані матеріали уповноваженому (центральному) органу України. У разі неправильного або неповного виконання запиту уповноважений (центральний) орган має право вимагати додаткових заходів для виконання запиту. Документи, отримані внаслідок виконання запиту, засвідчуються гербовою печаткою компетентного органу, який проводив процесуальні дії, та передаються уповноваженому (центральному) органу України для передання запитуючій стороні без перекладу, якщо інше не передбачено міжнародним договором.

Частиною 3 ст.560 КПК України передбачено, що уповноважений (центральний) орган України надсилає матеріали, отримані під час виконання запиту, уповноваженому (центральному) органу запитуючої сторони протягом десяти календарних днів після їх отримання від компетентного органу України.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.558 КПК України центральний орган України щодо міжнародної правової допомоги або орган, уповноважений здійснювати зносини відповідно до частини третьої статті 545 цього Кодексу, за результатами розгляду запиту компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу приймає рішення щодо доручення його виконання органу досудового розслідування, прокуратури або суду з одночасним вжиттям заходів щодо забезпечення умов конфіденційності.

Згідно з ч.2 ст.558 КПК України запит компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу виконується упродовж одного місяця з дати його надходження до безпосереднього виконавця. За необхідності виконання складних та великих за обсягами процесуальних дій, у тому числі таких, що потребують погодження прокурора або можуть бути проведені лише на підставі ухвали слідчого судді, строк виконання може бути продовжений центральним органом України або органом, уповноваженим здійснювати зносини з компетентними органами іноземної держави відповідно до ч.3 ст.545 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.558 КПК України складені органом досудового розслідування, слідчим, прокурором або суддею документи для забезпечення виконання запиту про міжнародну правову допомогу підписуються зазначеними посадовими особами та скріплюються печаткою відповідного органу. Отримані за результатами виконання запиту від інших відомств, установ чи підприємств (незалежно від форми власності) документи повинні бути підписані їхніми керівниками та скріплені печаткою відповідного відомства, установи чи підприємства.

Згідно з ч.4 ст.558 КПК України отримані під час виконання запиту про міжнародну правову допомогу документи направляються компетентному органу іноземної держави у порядку, встановленому відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, суд враховує положення пункту 3.10 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 19 cерпня 2019 року №2599/5, якими передбачено, що запит (доручення) компетентного органу іноземної держави про вручення документів, допит осіб, проведення інших процесуальних дій у кримінальній справі виконується в Україні відповідно до Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених міжнародним договором України, на підставі якого складено такий запит (доручення). На прохання компетентного органу іноземної держави під час виконання запиту (доручення) суд України може вчиняти процесуальні дії із застосуванням права (процесуального закону) іноземної держави або у певний спосіб, зазначений у запиті (дорученні), якщо таке застосування не суперечить законам України та її публічному порядку, - у разі одержання разом із дорученням опису порядку вчинення відповідних процесуальних дій або тексту норм іноземного законодавства.

Документи, складені під час виконання запиту (доручення), засвідчуються гербовою печаткою суду України, який проводив процесуальні дії, без перекладу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Суд України після проведення необхідних процесуальних дій надсилає всі матеріали за результатами виконання запиту (доручення) до міжрегіонального управління, яке перевіряє повноту виконання запиту (доручення), після чого надсилає отримані матеріали до Мін`юсту для подальшої передачі відповідному органу іноземної держави.

Пунктом 38 зазначеної Інструкції передбачено, що якщо для виконання запиту (доручення) особа не з`явилася на виклики до суду України й з`ясувати місцезнаходження такої особи не можна, суд України повертає до міжрегіонального управління оригінал запиту (доручення) разом із протоколом, у якому зазначено неможливість виконання такого запиту (доручення) та документи, які це підтверджують, а саме: оригінали або копії поштових відправлень/повідомлень разом із повістками, матеріали застосування приводу (копія ухвали суду України, пояснення особи, якій доручено виконання ухвали суду про привід), довідка про реєстрацію місця проживання, будь-які інші документи, складені на підтвердження відсутності особи за наявними в суду України адресами тощо.

Пунктом 36 зазначеної Інструкції передбачено, що документи, складені під час виконання запиту (доручення), засвідчуються гербовою печаткою суду України, який проводив процесуальні дії, без перекладу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

У разі неможливості виконати запит (доручення) про міжнародну правову допомогу, а також у разі відмови в наданні міжнародної правової допомоги з підстав, передбачених законом та міжнародним договором України, суд України, Мін`юст або міжрегіональне управління, уповноважене здійснювати зносини відповідно до закону та міжнародного договору України, повертає такий запит (доручення) компетентному органу іноземної держави із зазначенням причин невиконання.

Так, у матеріалах доручення міститься відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19 грудня 2025 року №19/100001-25-Вих, якою надано витяг з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_2 з 08 листопада 2017 року по 19 грудня 2025 року.

З наданого витягу вбачається, що ОСОБА_2 15 серпня 2021 року перетнула державний кордон, а саме в`їхала на території України у пункт пропуску Бориспіль-D, а 10 вересня 2021 року виїхала з території України у пункті пропуску КППВВ Станиця-Луганська. Дані щодо в`їзду/повернення в Україну після 10 вересня 2021 року до даного часу ОСОБА_2 , як і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відсутні у Державної прикордонної служби.

Таким чином, з 10 вересня 2021 року відсутні відомості про перебування ОСОБА_2 на території України у зв`язку із виїздом за межі території держави.

Суд, зважаючи на строк виконання доручення Прокуратури Республіки при суді м. Реджо-Калабрія (Італійська Республіка) та враховуючи відсутність ОСОБА_2 на території України з 10 вересня 2021 року, вважає за необхідне повернути матеріали вказаного доручення до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України без виконання у зв`язку з неможливістю виконання цього доручення.

Керуючись ст.ст.372, 561, 567 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Матеріали доручення Прокуратури Республіки при суді міста Реджо-Калабрія (Італійська Республіка), вчинене на підставі Другого додаткового протоколу 2001 року до Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року про допит потерпілої ОСОБА_2 шляхом проведення відеоконференції - повернути без виконання до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у зв`язку з неможливістю виконання цього доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1