"12" березня 2026 р. Справа № 363/1922/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000156, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Ошш, Республіка Киргистан, українка, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області надійшло вказане клопотання, у якому слідчий, за погодженням із прокурором, посилаючись на положення частини шостої статті 163 КПК України та на постанову слідчого від 10.03.2026 про міжнародний розшук підозрюваної, просять обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що слідчим відділом Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000156, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000156 від 03.03.2023 встановлено факт заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому групою осіб в умовах воєнного стану під час виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт вентиляції тимчасового Укриття, Вишгородського ліцею «Сузір`я» Вишгородської міської ради».

28.09.2023 старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником, прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 відповідно до ст. 276, 277, 278 КПК України складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. У зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_6 , 28.09.2023 року, в день його складання слідчим, вказане повідомлення про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, вручене у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, братові підозрюваної ОСОБА_9 та її захиснику адвокату ОСОБА_10 .

28.09.2023 старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником, прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук 09.10.2023 направлено лист №5538/109/1500/2023 до СКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про направлення для виконання постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, а саме підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.11.2023 до СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов лист

Вих. №6242 вих від 09.11.2023 про те, що 09.11.2023 ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на підставі ст. 6 ЗУ «Про ОРД» та ст. 7 Наказу МВС України №3 ДСК заведено ОРС «Розшук» №28/01/1100/23 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено у клопотанні слідчого про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому групою осіб в умовах воєнного стану та у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що підтверджуються наступними зібраними у справі доказами:

рапортом від 14.02.2023 про виявлене кримінальне правопорушення;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що на лист інженера технічного нагляду, ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_6 станом на 09.05.2023 перерахувала суму у розмірі 108 тис. грн. на поточний рахунок Вишгородського ліцею «Сузір?я», тим самим частково добровільно відшкодувала завдані збитки;

висновком судової будівельно-технічної експертизи від 05.06.2023 №1551/06-2023, згідно якого вартість фактично виконаних будівельних робіт не відповідає проектно кошторисній документації на суму 137 450 грн. 18 коп.;

витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань згідно якого ОСОБА_6 зареєстрована як ФОП до видів діяльності якої серед іншого належить будівництво житлових і нежитлових будівель;

іншими доказами у кримінальному провадженні в їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України слідчим зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, а саме:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрювана, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, а тому під тяжбою отримання покарання, остання, крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України;

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КІК України: підозрювана після отримання інформації про те, що за фактом неналежного виконання робіт за договором в якому остання є підрядником зареєстровано кримінальне провадження, остання покинула межі України, що свідчить про те, що вона переховується від органу досудового розслідування;

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрювана ОСОБА_6 може негативно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому під тяжбою отримання покарання підозрювана може здійснювати тиск на свідків та інших учасників кримінального провадження, з метою зміни ними показань, неявки до суду, зміни місця проживання, шляхом погроз, шантажу, підкупу, що може негативно вплинути на повноту та достовірність показань під час судового розгляду, що може негативно вплинути на повне та неупереджене досудове розслідування, та відповідно уникнення ОСОБА_6 , покарання за скоєні нею злочини.

Як зазначає слідчий у клопотанні, підозрюваній ОСОБА_6 за відомими місцями її проживання поштою направлено повістку про її виклик до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (вул. Кургузова, 3, м. Вишгород), для проведення її допиту в якості підозрюваної та отримання копій процесуальних документів, проте остання з невідомих при чин не прибула, причини неможливості прибути підозрювана слідчому не повідомила, та як з?ясувалось за місцем проживання відсутня.

В порядку ст. 40 КПК України слідчим надано доручення оперативним працівникам СКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про встановлення місця перебування підозрюваного. За результатами виконання доручення підрозділом СКП Вишгородського РУП встановлено, що ОСОБА_6 , покинула межі України та перебуває за кордоном.

Також, в ході допиту в якості свідка ОСОБА_9 , повідомив, що ОСОБА_6 покинула межі України та перебуває за кордоном.

Крім того, відповідно до інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.12.2025, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула пункт пропуску «Устилуг» 23.03.2023 року.

В ході досудового розслідування, також, отримано матеріали за результатами виконання доручення наданого працівникам ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, в яких міститься інформація про те, що ОСОБА_6 тривалий час не проживає в с. Ігнатпіль Овруцької ТГ, та точне місце перебування останньої невідоме. У матеріалах за результатами виконання доручення, також містяться відомості про те, що під час спілкування з місцевими жителями с.Ігнатпіль Овруцької ТГ було отримано інформацію, що ОСОБА_6 разом зі своєю родиною покинула місце свого проживання та виїхала за кордон, до якої саме країни невідомо. Вищевказана інформація додатково підтверджується довідкою наданою Овруцькою міською радою №945 від 08.12.2025.

Відповідно до інформації отриманої 10.03.2026 у відповідь на доручення у порядку

ст. 40 КПК України від оперативного підрозділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, про встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_6 покинула межі України та перебуває за кордоном.

На даний час місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 невідоме. Той факт, що ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення залишила, по відомих місцях її реєстрації та проживання остання відсутня, перебуває за межами України, на думку слідчого, підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, оскільки вона вчинила тяжкий злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, а тому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, остання від органів досудового розслідування переховується. Отже, у даному випадку підозрюваній ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнього інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено у клопотанні, орган досудового розслідування (сторона обвинувачення) переконаний, що застосування до підозрюваної менш суворі запобіжні заходи, у тому числі особисте зобов`язання, особистої поруки та застави чи домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю, не зможуть унеможливити вчинення останньою кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду.

10.03.2026 старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук, після чого, подано до суду клопотання про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Так, з урахуванням інформації, наявної у матеріалах, долучених до клопотання слідчого, а також з метою забезпечення права особи на захист, судове засідання з розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 було призначено на 12.03.2026 о 14:00 та здійснено повідомлення про виклик останньої, шляхом надсилання судових повісток на номер мобільного телефону, на електронну пошту, а також її захисникам АО «Стретович та партнери» ОСОБА_12 та ОСОБА_13

12.03.2026 до суду від адвоката ОСОБА_14 надійшло повідомлення, у якому зазначено, що він здійснював захист ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, проте у зв`язку із завершенням стадії, на яку було укладено договір правової допомоги, повноваження адвоката у вказаному кримінальному провадженні закінчилися, що означає втрату ним права вчиняти процесуальні дії та він не уповноважений бути її захисником і брати участь у судових засіданнях.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Від ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_13 будь-яких заяв/клопотань до суду не надходило.

Так, як передбачено частиною першою статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою статті 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зі змісту наведеної норми КПК України слідує, що для з`ясування наявності підстав провести розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного слідчий суддя, суд перевіряє чи наведені достатньо вагомі факти та об`єктивні відомості, котрі у своїй сукупності та взаємозв`язку можуть свідчити про те, що особу оголошено у міжнародний розшук.

Згідно з частиною першою статті 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку, та, відповідно, наявність підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у її відсутності.

Так, постановою старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 від 10.03.2026 оголошено в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку м. Ошш, Республіки Киргизстан, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 131-135).

Згідно глави 3 розділу I «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про оголошення розшуку здійснюється протягом 24 годин з моменту винесення прокурором або слідчим відповідної постанови.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали, додані до клопотання слідчого, не містять даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні відомостей про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.09.2020 за № 849/35132 затверджено Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол (надалі - Інструкція).

Згідно п.п. 2, 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення (RED NOTICE);

Відповідно до п.п. 1, 7 розділу ІІІ Інструкції, правоохоронні органи України надсилають запити/звернення про використання інформаційної системи Інтерполу уповноваженому підрозділу та/або уповноваженим територіальним підрозділам.

Уповноважений підрозділ у разі одержання запитів/звернень здійснює їх попередню оцінку щодо обґрунтованості, повноти, правильності оформлення, відповідності правилам Інтерполу.

Згідно п. 8 розділу ІІІ Інструкції, залежно від результатів попередньої оцінки одержаного запиту/звернення уповноважений підрозділ: здійснює заходи, передбачені пунктом 5 розділу II цієї Інструкції; надає відповідь правоохоронному органу України - ініціатору внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу безпосередньо чи через уповноважений територіальний підрозділ; запитує у правоохоронного органу України - ініціатора внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу, інших державних органів додаткову інформацію або документи, необхідні для виконання запиту/звернення; повністю або частково відмовляє у виконанні запит звернення у випадках, передбачених пунктом 9 цього розділу; проводить додаткові консультації з правоохоронним органом України - ініціатором внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу або органами Інтерполу.

Так, з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 10.03.2026, зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого і таким чином переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, її оголошено у міжнародний розшук, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Одразу, після винесення слідчим вказаної постанови, 10.03.2026 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не долучаючи до нього відомостей про направлення для виконання вказаної постанови та виконання вищенаведених вимог Інструкції.

З урахуванням наведених обставин, сам лише факт винесення слідчим постанови про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, у даному конкретному випадку, не є достатніми доказами перебування особи в міжнародному розшуку, оскільки матеріали клопотання не містять та прокурором, на якого покладено обов`язок доведення факту перебування підозрюваної у міжнародному розшуку, під час судового засідання не надано доказів на підтвердження дотримання органом досудового розслідування встановленої законом процедури оголошення його у міжнародний розшук.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку частини шостої статті 193 КПК України за відсутності ОСОБА_6 .

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до підпунктів «а» та «b» частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до частини першої статті 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 жодного разу належним чином не поінформований про те, що її підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 КК України.

Так, із доданих до клопотання слідчого матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000156 від 10.03.2026, 03.03.2023 до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме за фактом того, що службові особи Вишгородського ліцею «Сузір?я» Вишгородської міської ради за попередньою змовою з посадовими особами підрядних організацій, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом підроблення фінансових та бухгалтерських документів при здійсненні будівництва тимчасового укриття, протягом 2022 року здійснили розкрадання бюджетних коштів, а 23.06.2023 до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме, що ході досудового розслідування кримінального провадження від 03.03.2023 №0000156 встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а саме Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 року від 19.09.2019 форми КБ-2в по об`єкту «Капітальний ремонт вентиляції тимчасового укриття, Вишгородського ліцею «Сузір?я» Вишгородської міської ради» (ІТС ІПНПУ від 23.06.2023 №9026).

При цьому, станом на 10.03.2026 у вказаному витягу, особою, якій повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ч.4 ст. 191,

ч.1 ст. 366 КК України зазначено - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Так, 28.09.2023 старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_16 , за погодженням із прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_17 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому групою осіб в умовах воєнного стану та у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (а.с. 91-99).

Згідно відмітки, яка зафіксована під тестом повідомлення про підозру від 28.09.2023 ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, підозру вручено її брату

ОСОБА_9 та адвокату ОСОБА_18 .

ОСОБА_9 здійснено запис про те, що заперечує про вручення йому підозри, про що ним викладено на окремому аркуші С-891 від 28.09.2023.

Адвокат ОСОБА_18 здійснено запис про те, що «вручення підозри адвокату суперечить п.16 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо ототожнення адвоката з клієнтом».

Так, ОСОБА_9 , як свідок у кримінальному провадженні№0000156, 28.09.2023 виклав свої заперечення щодо отримання ним процесуального документу - повістки про виклик від 20.09.2023 до Вишгородської окружної прокуратури в якості свідка для отримання процесуальних документів, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Свідок посилаючись на положення статей 111, 135, 136, 278 КПК України щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, вказував, що досудовим слідством встановлено що він та ОСОБА_6 мають різні місця (як зареєстрованого так і фактичного) проживання, не мають спільного побуту та взаємних прав й обов`язків осіб, які об`єдналися для спільного проживання, а тому, не може вважатись належним та допустимим доказом виклику ОСОБА_6 , вручення повістки про її виклик ОСОБА_9 . Також, ОСОБА_9 зазначав, що вручення йому повідомлення про підозру замість ОСОБА_6 , не може вважатись належним підтвердженням її отримання або ознайомлення з її змістом ОСОБА_6 ,а вручення повістки про виклик або повідомлення про підозру через ОСОБА_9 , є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства внаслідок того що останній, відповідно до вимог законодавства, не є членом сім?ї ОСОБА_6 . Крім того, під час допиту ОСОБА_9 як свідка 20.09.2023, він повідомив що відповідно до наявної у нього інформації ОСОБА_6 , разом з чоловіком та дітьми (сім?єю) виїхала до Швеції. Також, ОСОБА_9 , посилаючись на наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, яким затверджено Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, вказує, що лише після розпису особи про отримання повідомлення про підозру слідчий, прокурор невідкладно вносять до ЄРДР відомості про дату, час повідомлення про підозру і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (ч. 4 ст. 278 КПК України). А тому, вважав, що слідчий/прокурор не мають достатніх прав і повноважень для внесення до ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_6 , та, відповідно, відомості про набуття нею статусу підозрюваної, шляхом вручення повістки про виклик та повідомлення про підозру в кримінальному проваджені №0000156 свідку ОСОБА_9 (а.с. 67-68).

Після цього, 28.03.2023 старшим слідчим СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_16 , за погодженням із прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_17 , винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваної у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 ОСОБА_6 . Текст вказаної постанови також вручено ОСОБА_9 та ОСОБА_12 (а.с. 30-34).

У рапорті інспектора ВПК в Київській області ДКП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 (без дати та вихідного номера), який долучено до клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , зазначено, що в ході виконання доручення старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_20 у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, яке 28.09.2023 надійшло до ВПК в Київській області ДКП НП України за вх. №2393 дор., за даними бази «Аркан» було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.03.2023 перетнула державний кордон України в пункті перетину Устилуг, польської ділянки кордону, на даний час на територію України не повернулась (а.с. 35).

Факт виїзду ОСОБА_6 23.03.2023 за межі території України підтверджується відомостями Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації від 07.09.2023 (а.с. 38), від 09.12.2025 (а.с. 115) та від 10.03.2026 (а.с.130).

Тобто, на день внесення до ЄРДР 23.06.2023 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (у зв`язку із встановленням достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_11 у видачі завідомо неправдивого документу акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт від 19.09.2022 форми КБ-2), а також на день складання та підписання підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 перебувала за межами України, оскільки вона виїхала за 6 (шість) місяців до складання підозри, про що органу досудового розслідування достовірно було відомо 07.09.2023, про що також вказував 20.09.2025 допитаний свідок ОСОБА_9 (а.с. 64 на зв. - 65).

Крім цього, до матеріалів клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, долучено:

копію скріншотів з екрану мобільного телефону про, начеб-то, надсилання « ОСОБА_21 » повісток про виклик (а.с. 40);

копії корінців повісток про виклик ОСОБА_6 до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на 20.09.2023, на 21.09.2023 та на 22.09.2023 у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України (а.с. 39), тобто за іншою кваліфікацією, при цьому встановлено невідповідність таких повісток вимогам статті 137 КПК України, оскільки у них не зазначено, у якому статусі перебуває викликана особа

ОСОБА_6 та не надано доказів, що вони взагалі надсилалися, вручалися чи про причини невручення;

копію протоколів від 10.05.2023 та 20.09.2023 допиту свідка ОСОБА_9

(а.с. 56 на зв 59, а.с. 41-43, а.с. 64 на зв. - 65);

копії корінців повістками про виклик ОСОБА_6 до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на 25.09.2023, на 26.09.2023 та на 27.09.2023 у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України, тобто за іншою кваліфікацією, які було вручено ОСОБА_9 20.09.2025 під розписку із відповідними письмовими запереченнями щодо такого вручення повісток у розумінні КПК України (а.с. 44, 66 на зв.);

копії опису вкладення та інформації про відправлення ОСОБА_6 на адресу проживання: АДРЕСА_1 , повісток на 25.09.2023, 26.09.2023 та на 27.09.2023 (а.с. 45), при цьому не додано доказів пре те, що їх було вручено за місцем реєстрації ОСОБА_6 та/або про причини невручення;

копію опису вкладення до повістки про виклик на 23.12.2025 ОСОБА_9 , адресованої на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 100) та копію опису вкладення до повістки про виклик на 23.12.2025 ОСОБА_6 адресованої на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 101), при цьому змісту повісток не надано, як і доказів про вручення їх адресата та/або причини невручення.

Крім цього до матеріалів клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, додано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 12.01.2023 у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, тобто у іншому, ніж подано клопотання про обрання їй, як підозрюваній запобіжного заходу (а.с. 68 на зв. 70).

При цьому, у матеріалах, долучених до клопотання, відсутні процесуальні документи щодо допиту та отримання від ОСОБА_6 будь-яких пояснень щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, при тому, що лише їй складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Також, до матеріалів клопотання слідчого про обрання підозрюваній у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, - ОСОБА_6 додано копії:

листа слідчого від 29.03.2023 №1862вих/109/1500/2023, адресованого ФОП

ОСОБА_6 на адресу місця проживання та на електронну пошту, з вимогою надати документи, гідно переліку, у кримінальному провадженні №0000156 від 03.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 366 КК України. Тобто вказаний лист було направлено після того, як ОСОБА_6 залишила територію України та у кримінальному провадженні з іншою кваліфікацією, при тому, що процесуальних рішень про перекваліфікацію кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000156 слідчому судді не надано (а.с. 46);

відповіді адвоката ОСОБА_22 на вимогу №1862вих/109/1500/2023 від 29.03.2023, вказуючи про необґрунтованість вимоги слідчого, долучивши документи щодо повноважень адвоката діяти від імені ОСОБА_6 (а.с. 47 - 52);

письмових пояснень адвоката ОСОБА_14 від 12.05.2023, який діє в інтересах ОСОБА_6 , за змістом яких, після підписання актів виконаних робіт, листом вих. №l від 15.04.2023 інженер технічного нагляду ФОП ОСОБА_11 поінформував ФОП ОСОБА_6 про проведену ним повторну перевірку обсягів фактично виконаних робіт за договором, в ході якої ним було виявлено помилки, допущені раніше при підрахунку обсягів, та відповідно він пропонує скоригувати дані обсяги та повернути Замовнику кошти. Керуючись п.19 Наказу 25.06.2021 №162 Міністерства розвитку громад та територій України, ФОП ОСОБА_6 листом вих. №5 від 02.05.2023 звернулась до директора Вишгородського ліцею «Сузір?я» Вишгородської міської ради ОСОБА_23 , з пропозицією врегулювати питання, викладені в листі інженера технічного нагляду. Також, ФОП ОСОБА_6 скориговано акт виконаних робіт на підставі різниці обсягів, викладених в листі ФОП ОСОБА_11 на суму 108 622,00 грн. У відповідь на вищезазначений лист директор Вишгородського ліцею «Сузір?я» Вишгородської міської ради ОСОБА_23 відповіла, мовляв, у зв?язку з закінченням строку дії укладеного договору №25 від 12.09.2022 відсутні юридичні підстави для зарахування цих коштів на рахунок ліцею, та, відповідно відмовилась надати реквізити рахунку для повернення коштів. Листом вих. №6 від 08.05.2023 ФОП ОСОБА_6 звернулась до Вишгородського міського голови ОСОБА_24 , в якому запропоновано:замовити незалежну експертизу проектно-кошторисної документації ФОП ОСОБА_25 ПКД-28-27/02-ОВіК від серпня 2022 р.; сформувати комісію для уточнення переліку питань, які будуть поставлені експертам, та для проведення комплексу заходів для врегулювання розбіжностей. Разом з тим, в вищезазначеному листі ФОП ОСОБА_6 гарантувала скорегувати різницю у разі виявлення незалежною експертизою інших обсягів. В той же час, на лист вих. №l від 15.04.2023 інженера технічного нагляду ФОП ОСОБА_11 ФОП ОСОБА_6 станом на 09.05.2023 перерахувала суму у розмірі 108 622,00 грн. Вишгородському ліцею «Сузір?я» Вишгородської міської ради згідно скоригованого акту. До вказаних письмових пояснень адвоката додано копії: Листа вих. №1 від 15.04.2023 представника технічного нагляду ФОП ОСОБА_11 , отриманий на електронну адресу та зареєстрований 01.05.2023; Лист ФОП ОСОБА_6 вих. №5 від 02.05.2023; Лист-відповідь директора школи вих. №01-32/41 від 2023, отриманий на електронну адресу та зареєстрований 02.05.2023; Лист вих. №6 від 08.05.2023 Вишгородському міському голові ОСОБА_24 , зареєстрований 09.05.2023; Платіжне доручення № 308 від 09.05.2023 (а.с. 60-64).

Випадки, за яких особа у кримінальному провадженні набуває статусу підозрюваного, визначені у частині першій статті 42 КПК України.

Згідно із частиною першою статті 42 КПК України «підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Тобто, за змістом частин и першої статті 42 КПК України, підозрюваним як учасником кримінального провадження особа стає в одному з трьох випадків, а саме коли: 1) їй у порядку, встановленому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; 2) особу затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; 3) щодо неї складено повідомлення про підозру, яке їй не вручено внаслідок невстановлення її місцезнаходження, якщо вжито заходи для вручення відповідного повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Разом з тим, глава 22 КПК України регулює питання щодо порядку вручення письмового повідомлення про підозру, де законодавець, окрім термінів «здійснюється» та «складається», вживає також термін «вручається» в контексті повідомлення про підозру

(ч. 1 і ч. 2 ст. 278 КПК). Зокрема, у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України «письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Як зазначено в ч. ч. 1 і 3 ст. 111 КПК України, «повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи». Так, спосіб вручення повідомлень визначається ст. 135 глави 11 КПК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України «особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи».

З наведеного вбачається, що за змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 135 КПК України у їх взаємозв`язку загальний порядок вручення повідомлень в кримінальному провадженні передбачає їх надсилання особі поштою за адресою її місця проживання, яким згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, вважається зареєстроване місце проживання, за адресою якого з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. І лише у випадку виявлення тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Однак, як вбачається з наданих матеріалів, що долучено до клопотання слідчого, наведені вимоги закону стороною обвинувачення не дотримані, а твердження слідчого у клопотанні про те, що в день складання, тобто 28.09.2023, повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, вручене у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, братові підозрюваної ОСОБА_9 та її захиснику адвокату ОСОБА_26 , не заслуговують на уваги, оскільки, даному врученню не передувало надсилання особі поштою за адресою її місця проживання, яким згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у тому числі, вважається зареєстроване місце проживання, за адресою якого з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Так, докази того, що повідомлення про підозру надсилалося на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 , у матеріалах справи відсутні, а ОСОБА_9 не проживає разом з ОСОБА_6 за однією адресою, при цьому органом досудового розслідування не встановлено, хто з родичів ОСОБА_6 проживає за її адресою, враховуючи повідомлену ОСОБА_9 інформацію про проживання у сел. Ігнатпіль, матері ОСОБА_6 ОСОБА_27 .

Також, з урахуванням положень частини восьмої статті 135 КПК України та того, що ОСОБА_6 не є особою, яка виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, відсутні підстави вважати, що вручення повідомлення про її підозру адвокатові ОСОБА_28 , який на той час був її захисником, є належним.

Також, у матеріалах справи відсутні докази про виконання органом досудового розслідування процедури вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , як те встановлено статтею 135 КПК України, в тому числі житлово-експлуатаційній організації за місцем її проживання.

Тобто органом досудового розслідування дії щодо повідомлення і виклику особи здійснено у послідовності, яка не відповідає вимогам процесуального закону.

Вказане свідчить, що ОСОБА_6 не вважається такою, що їй належним чином повідомлено про підозру, оскільки органом досудового розслідування не вжито саме відповідних (достатніх) заходів передбачених ст.135 КПК України, враховуючи обізнаність слідчого з 07.09.2023 про виїзд Вержанської 23.03.2023 за межі території України, тобто до складання повідомлення про підозру, що може свідчити про відсутність обізнаності про наявність такого.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі 346/883/15-к під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

При цьому, слід зазначити, що переховування це насамперед активні дії особи спрямовані на зникнення, зміну місця проживання, виїзд в іншу місцевість, зміну засобів зв`язку з метою ухилення від слідства та перешкоджання провадженню тощо.

Проте, будь-які підтверджені дані про вчинення подібних дій ОСОБА_6 , у поданих слідчому судді матеріалах відсутні та органом досудового розслідування не враховано, що відповідно до пунктів 4, 7, 8 частини першої статті 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є: відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Щодо аналізу ризиків невиконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, про існування яких зазначено слідчим у клопотанні, варто зазначити, що відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного:

1) переховуватися від слідства та суду;

2) знищувати, приховувати або спотворювати докази;

3) незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів тощо;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність. Обов`язок доказування наявності конкретних ризиків покладається на слідчого, прокурора

(ч. 2 ст. 177 КПК).

Із змісту клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що слідчий вказує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, при цьому наводить обґрунтування щодо наявності ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої

статті 177 КПК України, а ризик, передбачений пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України мотивує однією підставою - переховуванням від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до частини другої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні не набула, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей про вручення підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 191 та ч.1 ст.366 КК України, у спосіб, передбачений КПК України, а також те, що вона, будучи обізнаною про кримінальне провадження, вчинила навмисні дії щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, а також недоведення існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, унеможливлює застосування до неї запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 135 177, 183, 193, 194, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000156, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, у відповідності до вимог статті 309 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 17.03.2026 о 16:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1