Справа № 127/5202/26
Провадження №11-сс/801/186/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000342 від 28.09.2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2026 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 14 години 50 хвилин 17 квітня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 17 квітня 2026 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 183 040 (сто вісімдесят три тисячі сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 будено покладено наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу,якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що фактично доказів щодо попередньої змови групою осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади немає, а дана кваліфікуюча ознака має великий вплив на кваліфікацію дій підозрюваного, відповідно до застосування конкретного виду запобіжного заходу.

Не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя також не звернув уваги на ту обставину, що у протоколі затримання відсутнє посилання, у зв`язку з якими конкретно обставинами затримано ОСОБА_7 .

В порушення вимог статті 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу судом не в повній мірі враховані обставини, які б мали бути прийняті до уваги, а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , міцні соціальні зв`язки, проживає в квартирі з матір`ю похилого віку, він ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_12 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , маючи, відстоюючи та пропагуючи ідеї щодо незаконності та неконституційності всіх гілок державної влади України, органів місцевого самоврядування та діючої влади, та, у зв`язку з цим, відсутності обов`язку громадян підкорятись їх законним вимогам, дотримуватись положень Конституції України, законів та інших нормативно-правових актів, не пізніше 01 жовтня 2024 року у м. Вінниця, більше точний час та місце слідством не встановлені, отримав від громадянина України ОСОБА_10 пропозицію увійти разом з громадянкою України ОСОБА_11 до складу очолюваної ним групи для організації протиправної діяльності, спрямованої на насильницьку, тобто всупереч установленому законом порядку, зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Погодившись на вказану пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 досягли змістовної домовленості щодо узгодження істотних умов та подальших заходів, змовившись таким чином на вчинення дій, спрямованих на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

Так, розуміючи протиправний характер своєї діяльності на шкоду національним інтересам України, діючи умисно, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , визначили напрямки діяльності, за який кожен з них відповідає та розробили план дій, спрямованих на реалізацію вказаного злочинного задуму.

Для цього вказані особи розробили документи під назвою «Декларація про створення Української самоврядної народної республіки» (УСНР) та «Проєкт Основного Договору Української самоврядної народної республіки», текст яких, відповідно до висновку експерта № 879/25-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 02.06.2025 містить заклики до повалення конституційного ладу через проголошення іншого державного утворення (УСНР), проголошення ліквідації чинної правової системи, елементи делегітимізації державних органів, фактичного створення альтернативної держави та створення паралельного урядування, правового поля, економічного, фінансового («Український народний банк») порядків.

У подальшому, з метою масштабування своєї протиправної діяльності, пов`язаної зі зміною, поваленням конституційного ладу України, захопленням державної влади, залучення більшої кількості однодумців з числа мешканців інших регіонів України, пропагування вказаних вище ідей, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організували розробку та друк видання «Вінницька обласна інформаційно-аналітична газета «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Так, 16 жовтня 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, організували розробку та друк 5000 екземплярів газети «ІНФОРМАЦІЯ_2» (випуск № 10), в якій опубліковано статтю «Публічне оголошення волі Українського народу», яка, зокрема, містить наступний текст «….. Кожен етнічний українець має право приєднатися до цього документа шляхом публікації інформації про рішення приєднатися з посиланням на цей документ у засобах масової інформації. З моменту проголошення та опублікування цей нормативно-правовий акт набирає чинності і воля народу виконується безумовно. Всі права залишаємо собі. Всі права захищені. Без упередження. Без шкоди. Без протесту. Без зобов`язань. Тільки Автори можуть тлумачити та змінювати зміст цього нормативно-правового акта».

Відповідно до висновку експерта № 879/25-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 02.06.2025 текст вказаної статті містить висловлення, які можуть бути інтерпретовані як публічні заклики до захоплення державної влади, встановлення альтернативного правового режиму та делегітимації чинних органів влади.

Продовжуючи реалізацію злочинного задуму та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , не раніше 11 листопада 2024 року організували розробку та друк газети «ІНФОРМАЦІЯ_2» (випуск № 11) кількістю екземплярів 5000 штук, в якій опубліковано вказані вище документи із назвами «Декларація про створення Української Самоврядної Народної Республіки» та «Проєкт Основного Договору Української Самоврядної Народної Республіки», які відповідно до вказаного вище висновку експерта містять публічні заклики до зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Загалом у період з жовтня 2024 по грудень 2025 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організовано розробку та друк 10 випусків газети «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: у 2024 році випуски №10-12 та у 2025 році випуски № 1, №4, №6-8, №10-11.

Водночас, не пізніше 24 жовтня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, переслідуючи вищевказану мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою пошуку та залучення осіб, які поділяють їхні погляди та наміри, спрямовані на зміну та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, за допомогою власних мобільних телефонів у інтернет-месенджері «Телеграм» ( НОМЕР_1 (номер телефону приховано) та НОМЕР_3 (номер телефону НОМЕР_2 ) відповідно) створили закритий чат під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (інформаційно-аналітична газета) та обрали собі псевдоніми «ОСОБА_13» і «ОСОБА_14», наділивши себе правами власника та адміністратора чату відповідно, долучивши ОСОБА_7 до зазначеного чату.

При цьому, реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розповсюдили серед учасників чату описані вище документи під назвою «Декларація про створення Української Самоврядної Народної Республіки» та «Проєкт Основного Договору Української Самоврядної Народної Республіки», одночасно пропагуючи у вказаному чаті ідеї створення паралельних владних структур, а саме: «Народного Банку», «Народного Суду» та власних «Національних служб безпеки», через які планується привласнити функції діючих органів державної влади, в тому числі правоохоронних та силових структур, з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

За результатами активних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , до вказаної спільноти закритого чату месенджеру «Телеграм» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» у період з жовтня 2024 року по теперішній час вдалося залучити понад 240 осіб, які поділяють ідею створення так званої «УСНР», насильницької зміни, повалення діючого конституційного ладу, захоплення державної влади та невизнання повноважень діючих органів державної влади України.

Крім того, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, у відповідності до визначеного раніше плану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою реалізацію свого злочинного задуму та масштабування свої протиправної діяльності, спрямованої на спонукання невизначеного кола осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади шляхом збільшення кількості прихильників та учасників закритого чату месенджеру «Телеграм» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», з використанням операторів зв`язку АТ «Укрпошта» та ТОВ «Нова Пошта» розпочали розповсюдження примірників газети «ІНФОРМАЦІЯ_2» на території інших регіонів України.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000342 28.09.2023 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України, 17.02.2026 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що фактично доказів щодо попередньої змови групою осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади немає, а дана кваліфікуюча ознака має великий вплив на кваліфікацію дій підозрюваного, суд апеляційної інстанції не приймає.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Суд, на підставі сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними.

Згідно ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст 176,177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, неодружений, не працює, на утриманні дітей не має, підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження доказах.

Крім того, зазначаючи про можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу захисник фактично погоджується з існуванням ризиків .

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, яке колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у протоколі затримання відсутнє посилання, у зв`язку з якими конкретно обставинами затримано ОСОБА_7 колегія суддів відхиляє, оскільки перевірка дотримання КПК при складанні протоколу затримання особи не є предметом апеляційного розгляду у даному провадженні.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, підстави для скасування відсутні.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4