ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/756/23 Номер провадження 11-кп/814/462/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського

апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000627 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлучений, має на утриманні малолітню дитину та неповнолітню дитину, працює машиністом котельні у Гадяцькому профільному ліцеї ім. Т.Г.Шевченка Полтавської обласної ради, раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Згідно вироку суду, 04 грудня 2022 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_8 , керував транспортним засобом легковим автомобілем марки OPEL моделі «MERIVA» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по вул. Полтавській у м. Гадяч, Миргородського району, Полтавської області в напрямку вул. Драгоманова.

У цей час перед ним проїзну частину вулиці Полтавської в межах пішохідного переходу напроти будівлі №88 Державного навчального закладу «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», зліва направо по ходу руху керованого ОСОБА_8 автомобіля, переходили пішоходи: неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За вказаних обставин під час руху водій ОСОБА_8 не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішохідного переходу, на якому в цей час перебували пішоходи, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу з тим, аби дати дорогу пішоходам, в результаті чого здійснив наїзд керованим ним автомобілем на вищевказаних пішоходів, тим самим допустивши дорожньо-транспортну пригоду.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

На указаний вирок суду надійшли апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 .

В подальшому захисник ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , і звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав обвинуваченому зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відбулося в 04.12.2022. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

На момент розгляду клопотання санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає основне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 років - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення 04.12.2022 минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , скасування вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 , звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст.284, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України щодо ОСОБА_8 закрити.

Витрати за проведення судових інженерно-транспортної експертизи в сумі 1510 гривень 24 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль марки OPEL моделі «MERIVA» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_8 .

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4