Справа № 296/3354/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

24 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме:

-військового квитка № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

-транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 ;.

що було вилучено в ході обшуку транспортного засобу яким користувався ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом, що ОСОБА_6 , будучи призначеним наказом № 49 від 16.02.2024 на посаду оператора відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше листопада 2025 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою службовою особою цього ж органу, сформував злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за незаконне зняття військовозобов`язаних осіб з військового обліку за станом здоров`я шляхом виготовлення підроблених документів та внесення недостовірних відомостей до АІТС «Оберіг».

Реалізуючи зазначений умисел, 1415 листопада 2025 року ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 сприяння у знятті з військового обліку за грошову винагороду в сумі 3000 доларів США. Надалі він отримав частину неправомірної вигоди: 600 доларів США 15.11.2025 та 900 доларів США 10.12.2025 за виготовлення відповідних документів і внесення змін до електронної системи. У подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій, звернувся до правоохоронних органів та діяв під їх контролем. У ході контролю за вчиненням злочину 19.03.2026 та 21.03.2026 передав ОСОБА_6 ще 200 та 600 доларів США відповідно. Загалом у період з 14.11.2025 по 21.03.2026 ОСОБА_6 отримав 2300 доларів США неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням службового становища, спрямованих на незаконне зняття особи з військового обліку.

21.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2026 (справа №296/3310/26) було проведено обшук автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 в ході якого вилучено сам автомобіль та військовий квиток № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

21.03.2026 постановою слідчого вищевказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України.

23.03.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий с судове засідання не з`явився надіслав заяву в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі. Клопотання просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Власник майна в судове засідання не з`явився в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлені належним чином шляхом направлення телефонограм, що відповідає ч.1 ст.135 КПК України.

Неявка належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в силу положень ч.4 ст.107 КПК України.

Розглянувши клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом, що ОСОБА_6 , будучи призначеним наказом № 49 від 16.02.2024 на посаду оператора відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше листопада 2025 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою службовою особою цього ж органу, сформував злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за незаконне зняття військовозобов`язаних осіб з військового обліку за станом здоров`я шляхом виготовлення підроблених документів та внесення недостовірних відомостей до АІТС «Оберіг».

Реалізуючи зазначений умисел, 1415 листопада 2025 року ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 сприяння у знятті з військового обліку за грошову винагороду в сумі 3000 доларів США. Надалі він отримав частину неправомірної вигоди: 600 доларів США 15.11.2025 та 900 доларів США 10.12.2025 за виготовлення відповідних документів і внесення змін до електронної системи. У подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій, звернувся до правоохоронних органів та діяв під їх контролем. У ході контролю за вчиненням злочину 19.03.2026 та 21.03.2026 передав ОСОБА_6 ще 200 та 600 доларів США відповідно. Загалом у період з 14.11.2025 по 21.03.2026 ОСОБА_6 отримав 2300 доларів США неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням службового становища, спрямованих на незаконне зняття особи з військового обліку.

21.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.03.2026 (справа №296/3310/26) було проведено обшук автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 за результатами якого вилучено сам автомобіль та війський квиток № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

21.03.2026 постановою слідчого вищевказане майн визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000073 від 17.02.2026, за ч. 3 ст. 368 КК України.

23.03.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання містить вимогу про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.

Вилучене майно відповідає критерію речового доказу в даному кримінальному провадженні проте арешт оригіналу документу - військового квитка № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 це заборона користування, володіння чи розпорядження майном.

Військовий квиток в Україні це документ, який видається територіальним центром комплектування та соціальної підтримки громадянам при призові на дійсну військову службу або при зарахуванні в запас. Військовий квиток є безстроковим документом що засвідчує особу солдата, матроса, сержанта, старшини, що перебуває на дійсній військовій службі. В ньому також вказується належність до військової служби громадян, що перебувають у запасі. Офіцерам і генералам що перебувають на дійсній військовій службі, видається посвідчення офіцера.

Вказаний документ має бути оглянутий слідчим за результатами такого огляду має бути складений протокол огляду, а сам оригінал військового квитка повернутий власнику.

Отже в частині арешту оригіналу військового квитка слід відмовити.

Щодо арешту транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, слідчий суддя враховує завдання кримінального провадження, яке буде досягнуто арештом вказаного транспортного засобу, а також необхідність забезпечення збереження можливих речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_8 , підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб із забороною щодо його відчуження та розпорядження ним.

Такий вид арешту є найменш обтяжливим для власника.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_8 , що було вилучене за результатами обшуку 21.03.2026, а саме:

- автомобіль DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_3 заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

В задоволенні клопотання про накладення арешту на військовий квиток № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_5 військовий квиток № НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1