У Х В А Л А

"07" лютого 2026 р. Справа153/43/26

Провадження1-кс/153/35/26-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції клопотання сторони кримінального провадження слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 10.09.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України про арешт майна,

за участю прокурора Ямпільського відділу

Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3

слідчого СВ Могилів-Подільського

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4

підозрюваного (власника майна )- ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Сторона кримінального провадження слідчий з погодженим із прокурором клопотанням про арешт майна звернувся до слідчого судді. Клопотання мотивовано наступним: згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 було призначено на посаду начальника Чернівецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) далі Чернівецький ВДВС. У відповідності до Розділу №3 Посадової інструкції начальника Чернівецького ВДВС на ОСОБА_5 було покладено наступні посадові обов`язки, зокрема: очолення відділу, здійснення керівництва його діяльності, організація роботи відділу, представництво відділу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями, звітність перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності відділу; забезпечення виконання відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції; здійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, з своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; організація роботи із службовими документами, здійснення контролю за веденням номенклатурних справ відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; організація розгляду звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян, розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; розподіл обов`язків між працівниками відділу, розроблення проекту їх посадових інструкцій; забезпечення і контроль дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни; виконання рішень і здійснення інших дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; внесення начальнику відповідного міжрегіонального управління юстиції пропозиції, щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника відділу, державних виконавців та інших працівників відділу, здійснює інші повноваження відповідно до законодавства; дотримання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та запобігання виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Отже, ОСОБА_5 під час виконання обов`язків начальника Чернівецького ВДВС був службовою особою, та зловживаючи своїм службовим становищем привласнив кошти державного бюджету, які перебували на рахунку Чернівецького ВДВС за наступних обставин.

У провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження № 70354896 з виконання постанови №146/857/22, виданої 21.09.2022 Томашпільським районним судом Вінницької області про стягнення штрафу з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу у розмірі 17000 грн. Вказане виконавче провадження завершено 31.07.2023 ОСОБА_5 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

В той же час, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем роботи по АДРЕСА_2 , у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 09.09.2023, 29.09.2023, 01.10.2023, 02.11.2023, 05.11.2023, 20.12.2023 27.12.2023, 24.01.2024, переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до Автоматизовано системи виконавчого провадження (далі АСВП) без належних на те підстав змінив відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі РНОКПП) боржника ОСОБА_7 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_8 16.04.1965, та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_7 вказавши при цьому банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_1 після чого продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив ряд платіжних документів про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно яких у подальшому з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , а саме: 09.09.2023 - 9 481,23 грн., 29.09.2023 2 294,82 грн., 01.10.2023 7 455,73 грн., 02.11.2023 13 458,84 грн., 05.11.2023 31 539,81 грн., 20.12.2023 39 173,75 грн., 27.12.2023 1 457,04 грн., 24.01.2024 31 800 грн.

У свою чергу ОСОБА_5 в кожному із випадків, маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_8 НОМЕР_1 знімав вказані грошові кошти з використанням банкоматів АТ КБ «ПриватБанк»: № CAVI4256 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с-ще Чернівці вул. Святомиколаївська, 117А, № CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с.Мазурівка, вул.Незалежності, 37 та банкомату АТ «Ощадбанк» № 00100020 за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, вул. Святомиколаївська, 212/20.

Крім того, у провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження №70320388 з виконання виконавчого листа № 150/305/18, виданого 10.09.2018 Чернівецьким районним судом про стягнення боргу з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 26722,95грн на користь АТ КБ «ПриватБанк». Вказане виконавче провадження 03.03.2023 завершено у зв`язку із смертю боржника (дата смерті - 28.02.2022). Водночас, 16.03.2023 ОСОБА_5 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та 17.03.2023 державним виконавцем ОСОБА_10 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

В той же час, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем роботи по вул. Незалежності, 72А у с.Мазурівка Могилів-Подільського району Вінницької області, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 27.12.2023 переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до АСВП без належних на те підстав змінив відомості про РНОКПП боржника ОСОБА_9 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_8 , та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_9 вказавши при цьому особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_1 після чого продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив платіжний документ про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно якого у подальшому 27.12.2023 з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_8 у сумі 24 313,86 грн.

У свою чергу ОСОБА_5 , маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 зняв вказані грошові кошти з використанням банкоматів АТ КБ «ПриватБанк»: № CAVI4256 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с-ще Чернівці вул. Святомиколаївська, 117А, № CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с. Мазурівка, вул. Незалежності, 37.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження №74270779 з виконання постанови ГАБІ № 189360, виданої Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області, про стягнення штрафу з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 штрафу розмірі 1 700 грн. на користь держави.

В той же час, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем роботи по вул.Незалежності, 72А у с.Мазурівка Могилів-Подільського району Вінницької області, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 26.02.2024, переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до АСВП без належних на те підстав змінив відомості про РНОКПП боржника ОСОБА_11 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_8 , та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_11 вказавши при цьому особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, перебуваючи за місцем роботи по вул. Незалежності, 72А у с. Мазурівка Могилів-Подільського району Вінницької області, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 28.02.2024 без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив платіжний документ про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно якого у подальшому 28.02.2024 з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_8 у сумі 7 630 грн.

У свою чергу ОСОБА_5 , маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 зняв вказані грошові кошти з використанням банкомату АТ КБ «ПриватБанк» № CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с.Мазурівка, вул.Незалежності, 37.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_5 , усіма своїми злочинними діями, будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище заволодів коштами державного бюджету України, які перебували на рахунку Чернівецького ВДВС на загальну суму 168 604,90 грн.

За таких обставин внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 державі в особі Чернівецького ВДВС було завдано збитків на загальну суму 168 604,90 грн.

15.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 461059228 від 21.01.2026 у ОСОБА_5 у власності перебуває земельна ділянка площею 1,7881 га кадастровий номер якої :03:003:0366, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249.

У відповідності до відомостей з Державного земельного кадастру за фільтром пошуку «Масова оцінка земель» значення масової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0366 становить 93696,44 грн.

Таким чином було встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 наявне нерухоме майно, орієнтовна вартість якого становить 55,58 % від суми завданих збитків, тому для досягнення дієвості вказаного кримінального провадження, в органу досудового розслідування виникає необхідність у вжитті заходів направлених на забезпечення відшкодування завданого збитку державі, шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно. У випадку накладення арешту на вказане вище майно, підозрюваний ОСОБА_5 буде позбавлений можливості відчужити вказане майно, а у випадку доведеності вини вказане майно може бути реалізовано кошти з чого можуть бути спрямовані на відшкодування завданих державі збитків.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий просить накласти арешт на вищевказану земельну ділянку з позбавленням права володіння, користування та розпорядження .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задоволити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задоволити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Представник власника майна вказав, що слідчим не доведено, що вартість нерухомого майна (земельної ділянки) становить 55,58 % від суми завданих збитків. Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений. У зв`язку із чим, просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дій ОСОБА_5 державі в особі Чернівецького ВДВС було завдано збитків на загальну суму 168 604,90 грн. У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 461059228 від 21.01.2026 у ОСОБА_5 у власності перебуває земельна ділянка площею 1,7881 га кадастровий номер якої :03:003:0366, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249. У відповідності до відомостей з Державного земельного кадастру за фільтром пошуку «Масова оцінка земель» значення масової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0366 становить 93 696,44 грн.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, обґрунтована.

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК України). Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на земельну ділянку, яка належить підозрюваному. Таке майно відповідає положенням ч.10 ст.170 КПК України, оскільки є нерухомим майном, відтак, на нього може бути накладено арешт.

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України). Зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, можливість відчуженя земельної ділянки є обґрунтованою.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Положення КПК України узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, який дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Отже, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Частина четверта статті 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст.170 КПК України).

Враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на майно, яке належить підозрюваному, а саме земельна ділянка площею 1,7881 га кадастровий номер якої :03:003:0366, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249, необхідно накласти шляхом заборони відчуження вказаного майна. На думку суду таке втручання буде вважатися пропорційним і не буде становити особистий і надмірний тягар для володільця майна.

При цьому, у ході розгляду справи слідчим не доведено існування обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони на користування та розпорядження земельною ділянкою створює ризики її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, переміщення або передачі.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, клопотання слідчого про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172, 173, 175 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 10.09.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України про арешт майна, - задоволити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , земельну ділянку площею 1,7881 га кадастровий номер якої :03:003:0366, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249 з позбавленням права на відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_12 .

Згідно ч.1 ст.175 КПК України копії ухвали направити слідчому для негайного виконання.

Копії ухвали після її постановлення негайно вручити слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1