Справа № 766/1154/26
н/п 1-кп/766/3225/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, в режимі відеоконференції, угоду про примирення, укладену під час судового провадження, між потерпілим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000962 від 14.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Львів Львівської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на час вчинення правопорушення - навідника 5 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді навідника 5 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», 13.04.2025 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи у місці зосередження техніки загальновійськового резерву №3 військової частини НОМЕР_1 , розміщеного поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , виконуючи усне розпорядження командира 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_6 , виданого на підставі бойового розпорядження командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 від 10 лютого 2025 року №240, здійснюючи охорону техніки загальновійськового резерву № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , порушуючи вимоги статей 11, 13, 16, 49, 127, 128, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №2 548-XIV "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (зі змінами), статей 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №2551-XIV (зі змінами), згідно яких військовослужбовці під час проходження служби не повинні вживати (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння для життя механіка-водія 5 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким спільно ніс службу у вигляді його смерті, хоча повинен був та міг їх передбачити, здійснивши натискання на спусковий гачок нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата «7,62 мм KERABINEK AKMS» конструкції Калашнікова, № СН11486, 1979 року виготовлення, виконав один неприцільний постріл у бік, де знаходився ОСОБА_7 , поціливши йому у поперекову ділянку зліва, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження - вогнепальне кульове наскрізне поранення поперекової ділянки тулуба зліва, проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням поперекового відростка 5-го поперекового хребця, ушкодженням декількох ділянок тонкої кишки, низхідної ободової та сигмоподібної кишок з утворенням заочеревинної гематоми зліва та крововиливом в черевну порожнину. Зазначені ушкодження спричинені прижиттєво, за даними медичної документації - 13.04.2025 року (тобто, перед госпіталізацією в стаціонар), одночасно складають єдиний комплекс травми і тому оцінюються разом, ускладнилися розвитком поліорганної недостатності, були небезпечними для життя і, згідно з п.п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (з,к,о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з зазначеним вогнепальним кульовим наскрізним пораненням тулуба з ушкодженням внутрішніх органів черевної порожнини та поперекового відділу хребта.

З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого ОСОБА_7 госпіталізованого у Військово-медичний клінічний центр Південного регіону, де 21.04.2025 року о 20 годині 20 хвилин констатована його біологічна смерть.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

II. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

01.03.2026 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 на підставі ст. 468-469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення, примірник якої направлено до Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Потерпілий в свою чергу відмовляється від будь-яких вимог майнового характеру.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 бере на себе обов`язок, протягом 25 (двадцяти п`яти) днів, після затвердження судом даної угоди, добровільно перерахувати (у тому числі забезпечить перерахування третіми особами) грошові кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок на підтримку Збройних Сил України, отримувач: військова частина НОМЕР_3 ; ; код класифікації доходів бюджету: 25020100 благодійні внески, гранти та дарунки; код програмної класифікації видатків (КПКВ): 2101150; рахунок: UA1005049; банк: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, МФО: 820172.

Окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання за ч. 1 ст. 119 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_4 , замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків строком на 2 (два) роки.

При вирішенні питання про укладення угоди про примирення та узгодження міри покарання враховано: тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Разом з цим, в угоді сторонами визначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 , в судовому засіданні, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення, просив її затвердити. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив угоду про примирення затвердити та призначити йому узгоджене покарання.

При цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 119 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

IV. Мотиви суду при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку. Положення закону, якими керувався суд.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Положеннями ч.3 ст. 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, віднесене кримінальним законом до категорії нетяжкого злочину (ч. 4 ст.12 КК України).

Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою особою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При укладенні угоди враховано обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Згідно ст. 58 КК України, покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Приймаючи до уваги наведені обставини та враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, за яких вчинено злочин, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, має стійки соціальні зв`язки, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України, за місцем проходження служби характеризується виключно з позитивного боку, що у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст. 58 КК України, замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків строком на 2 (два) роки.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відповідають вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України, суд, врахувавши позицію сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди про примирення, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України).

Під час досудового розслідування був залучений експерт для проведення судової експертизи № СЕ-19/122-25/2170-БЛ від 28.04.2025 року, вартість якої складає 12479,60 грн;

Зазначені витрати у відповідності до вимог ст. 122 КПК України є процесуальними витратами.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суд Херсонської області від 21.04.2025 року накладено арешт на майно, вилучене 13.04.2025 року в ході огляду місця події відкритої ділянки місцевості по вул. Українська, навпроти подвір`я будинку №31 в с. Богданівка, а саме: - предмет зовні схожий на АК МС № СМ11486 1979 року випуску, який було упаковано до паперової коробки, яку опечатано пломбою NPU-0177025; - предмет зовні схожий на магазин, який було упаковано до сейф-пакету PSP 2170692; - предмети зовні схожі на патрони в кількості 29 шт., які було упаковано до сейф-пакету ICR 0209250; - предмети зовні схожі на патрони в кількості 2 шт., які були упаковані до сейф-пакету ICR 0209174; - предмети зовні схожі на гільзи в кількості 2 шт., які упаковано до сейф-пакету ICR 0209184.

За відсутності заборон визначених ч. 4 ст. 174 КПК України, з огляду на те, що арешт вилученого майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену під час судового провадження від 01.03.2026 року, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000962 від 14.04.2025 року за ч. 1 ст. 119 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_4 , замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків строком на 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/122-25/2170-БЛ від 28.04.2025 року, в розмірі 12479 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суд Херсонської області від 21.04.2025 року на майно, вилучене 13.04.2025 року в ході огляду місця події відкритої ділянки місцевості по вул. Українська, навпроти подвір`я будинку №31 в с. Богданівка, а саме: - предмет зовні схожий на АК МС № СМ11486 1979 року виготовлення, який було упаковано до паперової коробки, яку опечатано пломбою NPU-0177025; - предмет зовні схожий на магазин, який було упаковано до сейф-пакету PSP 2170692; - предмети зовні схожі на патрони в кількості 29 шт., які було упаковано до сейф-пакету ICR 0209250; - предмети зовні схожі на патрони в кількості 2 шт., які були упаковані до сейф-пакету ICR 0209174; - предмети зовні схожі на гільзи в кількості 2 шт., які упаковано до сейф-пакету ICR 0209184 - скасувати.

Речові докази:

- предмети зовні схожі на патрони в кількості 17 штук, АК МС № СМ11486, 1979 року виготовлення, упаковані до поліетиленового пакету з пломбою 7661890, після набрання вироком законної сили - повернути за належністю до військової частини НОМЕР_1 ;

- предмети зовні схожі на гільзи в кількості 16 штук, упаковані до поліетиленового пакету з пломбою 7661890, які зберігаються в кімнаті зберіганняречових доказів ГУНП в Херсонській області - знищити.

- копію медичної карти стаціонарного хворого № 1734/2025 на ім`я ОСОБА_7 , вилучену 16.12.2025 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР; копію «Картки виклику швидкої медичної допомоги № 153 від 13.04.2025 року» та диск для лазерних систем зчитування типу «DVD-R», ємністю «4,7 Gb» з аудіо файлом, вилучені 17.12.2025 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів в КНП «обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ХОР; диск для лазерних систем зчитування з маркуванням «Axent», типу «DVD-R», ємністю «4,7 Gb» з аудіо файлом з назвою «ЄО ВП №1 ХРУП ГУНП №11741» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- медичну карту стаціонарного хворого № 2741 на ім`я ОСОБА_7 , вилучену 18.12.2025 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону Міністерства оборони України (м. Одеса), передану на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП в Херсонській області - повернути до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України (м. Одеса).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та потерпілому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1