Справа № 695/1541/26
номер провадження 1-кс/695/368/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

законного володільця майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша клопотання ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2026 у кримінальному провадженні №0000444 від 14.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2026 у кримінальному провадженні №0000444 від 14.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме на мотоцикл марки «LIFAN LF175-2Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , та перебував у користуванні ОСОБА_4 , та поміщений на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися арештованим майном.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на даний час з вищевказаним мотоциклом було проведено усі необхідні експертизи та долучено висновки експертів, більше проведення експертиз з транспортним засобом не заплановано. А тому відпала потреба в арешті вказаного транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 на задоволенні клопотання наполягав.

Слідчий у судове засідання також не прибув, надавши перед початком судового засідання матеріали кримінального провадження та заяву, у якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, проти скасування арешту не заперечує, зазначивши, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000444 від 14.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено, зокрема мотоцикл марки «LIFAN LF175-2Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , та перебував у користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2026 у рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на мотоцикл марки «LIFAN LF175-2Е» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , та перебував у користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , та поміщений на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися арештованим майном.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження за №0000444 від 14.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим у якому є неповнолітній ОСОБА_5 , триває.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, в якому Високий Суд вказав на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На даний час у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 14.04.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим у якому є неповнолітній ОСОБА_5 , досудове розслідування триває.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що досудове розслідування триває, слідчий суддя приходить до висновку, що доказів того, що станом на день розгляду клопотання відносно вказаного майна проведено всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні або арешт накладено необґрунтовано слідчому судді не надано.

Відтак у задоволенні клопотання належить відмовити повністю.

Керуючись ст. 2, 7, 100, 132, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6