Справа №760/5999/26 1-кс/760/3319/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001151 від 06.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідча 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Sony», модель XQ-ES72, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 з sim-картою за номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

На обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001151, внесеному до ЄРДР 06.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20.02.2024, виник злочинний умисел, спрямований на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 , використовуючи раніше створений обліковий запис у багатоплатформовому месенджері «Telegram» з ім`ям користувача « ОСОБА_6 » та нікнеймом « ОСОБА_7 », долучився до відкритого чату в Телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому, в подальшому, поширював матеріали із закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, використовуючи невстановлений технічний пристрій з доступом до глобальної мережі Інтернет, з використанням раніше створеного облікового запису у багатоплатформовому месенджері «Telegram» з ім`ям користувача « ОСОБА_6 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_7 », у відкритому чаті Телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розповсюдив матеріал із закликом до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме:

- 20.02.2024 о 16 годині 47 хвилині опублікував коментар до публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 чим надав необмеженій кількості інших користувачів месенджеру «Telegram» доступ до ознайомлення із вказаними матеріалами.

Згідно з висновком експерта Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 2055 від 14.01.2026, в інформаційних матеріалах, розміщених громадянином користувачем « ОСОБА_6 » в месенджері «Telegram», на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до протоколу огляду від 23.10.2025, містяться висловлювання виражене у формі заклику до зміни меж території або державного кордону України.

Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 27.05.2024 по 26.10.2024 громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, використовуючи невстановлений технічний пристрій з доступом до глобальної мережі Інтернет, з використанням раніше створеного облікового запису у багатоплатформовому месенджері «Telegram» з ім`ям користувача « ОСОБА_6 » та ідентифікатором профілю « ОСОБА_7 », у відкритому чаті Телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » здійснив розміщення матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме:

- 27.05.2024 о 09 годині 36 хвилині опублікувала коментар до публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 чим надав необмеженій кількості інших користувачів месенджеру «Telegram» доступ до ознайомлення із вказаними матеріалами;

- 26.10.2024 о 15 годині 40 хвилині опублікувала коментар до публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 чим надав необмеженій кількості інших користувачів месенджеру «Telegram» доступ до ознайомлення із вказаними матеріалами.

Згідно з висновком експерта Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 2055 від 14.01.2026, в інформаційних матеріалах, розміщених громадянином користувачем « ОСОБА_6 » в месенджері «Telegram», на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », відповідно до протоколу огляду від 23.10.2025, містяться висловлювання виражене у формі заклику до зміни меж території або державного кордону України.

Так, 27.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 19.02.2026 року проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Sony», модель XQ-ES72, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 з sim-картою за номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Під час огляду мобільного телефону марки «Sony», модель XQ-ES72, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , здійсненого з добровільної згоди власника ОСОБА_5 в ході проведеного обшуку 27.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено встановлений мобільний застосунок «Telegram», в якому здійснено вхід до облікового запису з ім`ям користувача « ОСОБА_6 », а також коментарі, викладені з вказаного облікового запису у в групах «Правда 2022 Chat» та «На самом деле в Киеве чат», які містяться висловлювання виражені у формі заклику до зміни меж території або державного кордону України.

Враховуючи те, що виявлені та вилучені речі у ході проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 є знаряддям вчинення злочину та містять інформацію, яка має значення для досудового розслідування, 27.02.2026 їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001151.

Після проведення обшуку 27.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001151, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 06.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

Слідча у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, також, просила долучити протокол огляду.

Власник майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001151, внесеному до ЄРДР 06.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

27.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 19.02.2026 року проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Sony», модель XQ-ES72, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 з sim-картою за номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

27.02.2026 вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0001151.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчої 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001151 від 06.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вилучене в ході проведення обшуку від 27.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон «Sony», модель XQ-ES72, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 з sim-картою за номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1