ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.02.2025 під №0000109, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.03.2025 Смілянським міськрайонний судом Черкаської області за ч.1 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Благодатне (Чапаєвка) Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

у с т а н о в и в :

20 лютого 2025 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження з урахуванням положень Глави 39 КПК України), будучи достовірно обізнаними про те, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений в дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ строком на 90 діб, реалізуючи заздалегідь спланований спільний злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном та особисте збагачення, в умовах воєнного стану, діючи умисно, прибули за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаний час та місці, при відкритті ОСОБА_5 вхідних дверей будинку, ОСОБА_6 зненацька наніс останньому один удар кулаком руки в область обличчя, відразу після чого, скориставшись розгубленістю потерпілого, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без дозволу останнього проникли усередину помешкання, де впродовж подальшого часу перебування почергово завдавали численні удари руками, ногами та невстановленим предметом, котрий по своїх конструктивних особливостях схожий на дерев`яну палицю, в область голови, верхньої частини тулуба та верхнім кінцівкам ОСОБА_5 , таким чином застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: синця на повіках правого ока із переходом до вилиці; помірного крововиливу на білковій оболонці зовнішнього кута правого ока; садна на нижній третині носу; саден на передній поверхні правого плечового суглобу і зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя; синців на правій бічній поверхні нижньої третини тулуба та на заднє-зовнішніх поверхнях лівого і правого передпліч, які згідно з висновком експерта від 04.03.2025 № 05-6-01/102 за ознаками відсутності короткочасного розладу здоров`я належать до категорії легких.

При цьому ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , скориставшись неможливістю потерпілого чинити належний опір внаслідок їх безперервного фізичного впливу на нього, відкрито, з корисливих мотивів, заволоділи майном ОСОБА_5 , яке знаходилось у вказаному будинку, а саме: пультом дистанційного керування марки «ОрепВОХ» моделі «Х-800», вартістю 37 грн., магнітолою марки «Philips» моделі «AZ1816/12», вартістю 916 грн., мікрохвильовою піччю марки «Ambiano» моделі «812491», вартістю 1951 грн. 67 коп., парою чоловічих шкіряних черевиків, вартістю 174 грн. 53 коп., мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «2330 Classic», вартістю 208 грн., мобільним телефоном марки «Sigma mobile» моделі «50НІТ2020 Black», вартістю 467 грн. 67 коп., завдавши потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 3754 грн. 87 коп., після чого з місця скоєння злочину зникли.

Указані дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. По суті обвинувачення надав показання та вказав, що близько 12 год. 00 хв. 20 лютого 2025 року до нього на роботу в магазин зайшов ОСОБА_10 та в ході розмови розповів, що у його подруги ОСОБА_11 викрали велосипед. Увечері того ж дня близько 21 години він закрив магазин та зустрів ОСОБА_7 , з яким далі пішли удвох і біля магазину «Файно Маркет» по вул. Соборна у м. Смілі вони зустріли ОСОБА_9 . Останній розповів, що з`ясував де знаходиться викрадений велосипед у ОСОБА_5 , з яким він (обвинувачений) був раніше знайомий. На прохання ОСОБА_9 вони втрьох пішли до будинку, в якому проживав потерпілий. Останній відчинив двері та запросив у будинок. Коли вони зайшли, то ОСОБА_5 почав наполегливо пропонувати випити із ним спиртного і сам вже перебував у стані сп`яніння. Він відмовився, оскільки не вживає спиртного, та почав ставити питання щодо велосипеда ОСОБА_12 . Потерпілий заперечував свою причетність до його крадіжки та почав вести себе агресивно. При цьому він образливо висловився на адресу покійного брата ОСОБА_6 , що його розлютило і він лівою рукою (відкритою долонею) двічі вдарив потерпілого в праву сторону обличчя під оком. Останній заспокоївся і він знову почав ставити йому питання з приводу місцезнаходження велосипеда, оскільки вони бачили сліди на снігу від велосипедних шин біля подвір`я потерпілого. ОСОБА_5 не зізнався, а тому він викликав таксі і вийшов з подвір`я. Коли приїхав автомобіль таксі (Хюндай Туксон чорного кольору), з двору вийшли також ОСОБА_7 з ОСОБА_9 . У останнього було в руках покривало з мікрохвильовою піччю, а також два пакети із якимись речами. ОСОБА_9 сказав, що забрав ці речі в рахунок викраденого велосипеда. ОСОБА_6 довіз їх на таксі до будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 . Вони ( ОСОБА_13 ) там вийшли, забравши піч та пакети з багажника, і пішли в сторону будинку, а він поїхав на таксі додому. Указаних речей він не торкався і з будинку потерпілого не виносив. Наступного дня його викликали до поліції. Мобільний телефон «Сігма», що був вилучений під час обшуку за місцем його проживання, є його власністю та був придбаний задовго до цієї події.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні також не визнав своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину та надав показання, вказавши, що увечері 20 лютого 2025 року вони разом із ОСОБА_6 йшли додому та на шляху зустріли ОСОБА_9 . Останній попрохав сходити разом із ним додому до ОСОБА_5 за викраденим велосипедом, на що вони погодилися. Коли вони прийшли, то ОСОБА_5 впустив їх у будинок. ОСОБА_6 двічі його вдарив, а ОСОБА_9 пішов по кімнатах збирати речі. ОСОБА_6 вийшов і пішов викликати таксі, а він лишився на порозі чекати ОСОБА_9 . Останній вийшов із покривалом, в якому була мікрохвильова піч та іще два пакети з речами і сказав, що забрав це в рахунок боргу за велосипед. Потерпілому він тілесних ушкоджень не наносив, речей з будинку не виносив, не допомагав їх нести і до таксі. Телефон «Нокіа», який у нього вилучили під час затримання та особистого обшуку, належить йому, а вилучене посвідчення Учасника бойових дій на ім`я потерпілого випало з пакета з речами, який приніс ОСОБА_9 , коли вони забирали речі з багажника таксі. Він підняв це посвідчення та хотів повернути його потерпілому, однак не зміг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками поліції наступного дня. Підтвердив показання ОСОБА_6 , які той надав під час його допиту в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні, повідомив, що із ОСОБА_6 знайомий близько 15 років, проживали по сусідству. Із ОСОБА_7 він також знайомий, однак стосунків не підтримував. 20 лютого 2025 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 прийшов до нього додому по АДРЕСА_3 та попросив пустити до вбиральні. Того ж дня близько 20 21 години він знову прийшов та постукав у вікно. Коли він відчинив двері будинку, ОСОБА_6 відразу наніс йому удар кулаком у обличчя, від якого він упав у середину будинку. ОСОБА_6 зайшов у будинок, а за ним відразу зайшли ОСОБА_7 та інший раніше не знайомий йому чоловік, якого ті кликали ОСОБА_14 . Останній разом із ОСОБА_7 почали ходити по будинку та збирати речі, які зазначені в обвинувальному акті, і не тільки, зокрема забрали: магнітолу «Philips», мікрохвильову піч, куртку, пальто, постільну білизну, посуд телефони «Nokia» та «Sigma», взуття. Під час цього ОСОБА_6 наносив йому удари палицею в область голови та спини і безпідставно звинувачував у крадіжці велосипеда, а також у тому, що він не прийшов на поховання його брата. При цьому він приставляв йому до горла ніж, який взяв на кухні, погрожував відрізати ніс та вуха. Також його били і інші учасники пограбування, зокрема ногами, коли він лежав на підлозі, однак більшість ударів наносив саме ОСОБА_6 . Від побоїв у нього був розбитий ніс, текла кров, з`явилися синці під очима. Після того, як ОСОБА_15 та ОСОБА_14 зібрали речі, було викликане таксі (хто саме викликав він не знає). Викрадене завантажили в автомобіль таксі, однак хто конкретно виносив із будинку речі він не бачив. Разом із викраденим вони забрали його паспорт та посвідчення Учасника бойових дій. Він не бачив, щоб ОСОБА_6 безпосередньо забирав речі, однак із будинку той вийшов останнім, після ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які їх виносили. Наступного дня до нього приїхав його товариш ОСОБА_16 і, побачивши його тілесні ушкодження, викликав поліцію. Від отриманих ушкоджень він лікувався самостійно. Наразі він обвинувачених особисто простив.

За клопотанням сторони обвинувачення у судове засідання були викликані та допитані як свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що надає послуги з пасажирських перевезень через сервіс «Онтаксі». 20 лютого 2025 року близько 21 год. 30 хв. 22 год. 00 хв. отримав замовлення на вул. Соборна в м. Сміла, на виїзді з міста. По приїзду ніхто не вийшов, а тому він зв`язався з клієнтом, який уточнив адресу по вулиці Софіївська біля нафтобази (точної адреси не пригадав). Коли прибув туди, то з подвір`я вийшли троє чоловіків із речами, зокрема замотаними у покривала та в пакетах (візуально проглядалася мікрохвильова піч). Із одними із них ОСОБА_19 він раніше був знайомий, перетинався у спільних компаніях, а також перевозив як пасажира таксі. Спочатку вони перемістилися на адресу по АДРЕСА_4 . ОСОБА_6 лишився в автомобілі, а двоє інших вийшли та вивантажили речі біля під`їзду. ОСОБА_6 попросив довезти до парку по вул. Черкаська в м. Сміла де він, розрахувавшись, вийшов. Під час поїздки ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні, був у збудженому стані, розповідав, що вони їздили розбиратися за викрадений велосипед, когось побили, показував «збитий» кулак. Як зрозумів свідок, велосипед вони не знайшли.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 повідомив, що товаришує із потерпілим із дитинства. За попередньою домовленістю близько 10 год. 21 лютого 2025 року він приїхав до нього додому по АДРЕСА_3 . У ОСОБА_5 на обличчі були чисельні ушкодження. Він розповів, що близько 23 год. напередодні до нього прийшли ОСОБА_20 , ОСОБА_15 і ще один незнайомий та почали бити. З будинку забрали речі і навіть продукти харчування. ОСОБА_5 розповів, що нападники звинувачували його у крадіжці велосипеда біля магазину «Файномаркет». За його словами з будинку нападники забрали мікрохвильову піч, білизну, одяг, магнітолу, інше, а також забрали пластиковий паспорт та посвідчення Учасника бойових дій. Усередині будинку він спостерігав безлад, відкриті шафи, речі, скинуті з полиць. Потерпілий дійсно вживає алкоголь та перебуває на замісній терапії.

Свідок ОСОБА_18 повідомила, що 20 лютого 2025 року біля магазину «Файномаркет» зник належний їй велосипед, за пошук якого взялися ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Увечері вона прийшла до квартири в будинку АДРЕСА_4 , де живе ОСОБА_9 . У квартиру піднялися ОСОБА_7 і ОСОБА_9 із речами: мікрохвильовою піччю, магнітолою та ін. Серед речей також був паспорт на ім`я « ОСОБА_21 » та предмети одягу. Все це було в брудних пакетах. Ці речі вина викинула на смітник. ОСОБА_15 покинув квартиру, а вранці зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що знайшов її велосипед, а за свої послуги попросив 500 грн. Вони зустрілися із ОСОБА_6 та на таксі поїхали до будинку по АДРЕСА_5 , де незнайомий чоловік викотив та віддав їй велосипед.

Клопотань про виклик інших свідків для їх допиту безпосередньо судом під час судового розгляду прокурором та стороною захисту не заявлено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 21.02.2025 під №0000109 (т.2 а.п. 1);

- копія постанови прокурора від 25 лютого 2025 року про визначення процесуального керівництва досудовим розслідуванням виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, відповідно до якої прокурором постановлено визначити процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000109 від 21 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони (т.2 а.п.2-3);

- копія постанови прокурора від 25 лютого 2025 року про визначення групи прокурорів, відповідно до якої вирішено визначити групу прокурорів у кримінальному провадженні 0000109 від 21 лютого 2025 року у складі прокурорів: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т.2 а.п.4-6);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повідомив працівників поліції про те, що 20 лютого 2025 року близько 21 години 00 хвилин троє відомих осіб, а саме: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та чоловік на ім`я ОСОБА_14 , проникли до будинку АДРЕСА_3 , де із застосуванням фізичного насилля заволоділи майном, яке належить йому (т.2 а.п.8);

- заява ОСОБА_5 від 21 лютого 2025 року, яка адресована слідчому ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_32 , якою ОСОБА_5 надав дозвіл працівникам поліції на огляд свого помешкання, що за адресою: АДРЕСА_3 . Претензій до поліції не має (т.2 а.п.10);

- протокол огляду місця події від 21 лютого 2025 року з додатками до нього, якими є таблиця зображень та відеозаписи проведення огляду місця події, запис яких здійснено на компакт-диски, відповідно до якого слідчим ОСОБА_33 у присутності понятих та ОСОБА_5 21 лютого 2025 року в період часу з 14 години 32 хвилин по 16 годину 52 хвилини проведено огляд будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . При огляді житлового будинку за вказаною адресою встановлено, що в кімнатах безлад, речі розкидані, а також виявлено та вилучено: 14 (чотирнадцять) змивів; 2 (два) сліди папілярних візерунків; дві скляні пляшки; поліетиленовий пакет з написом «Квіточка» (т.2 а.п.11-32);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 лютого 2025 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_5 у присутності понятих пред`явлено для впізнання осіб, зображених на фотознімках, та потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу на фотознімку №1 як чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , який його бив та викрав речі 20 лютого 2025 року. Згідно з довідкою до цього протоколу на фото №1 зображений ОСОБА_9 (т.2 а.п.33-35);

- протокол огляду предметів від 18 березня 2025 року з додатком до нього, якими є фото-таблиці огляду предметів, відповідно до якого слідчим 18 березня 2025 року в період часу з 08 години 00 хвилин по 08 годину 20 хвилин було проведено огляд сейф-пакетів: №CRI 1244203, в середині якого знаходився мобільний телефон «Sigma», та № НОМЕР_1 , в середині якого знаходився мобільний телефон марки «Nokia» (т.2 а.п.36-40);

- протокол огляду веб-сайтів від 18 березня 2025 року, відповідно до якого слідчим в період часу з 09 години 00 хвилин до 09 години 20 хвилин в присутності ОСОБА_5 було проведено огляд мережі інтернет для встановлення ідентифікуючих ознак викраденого майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 . Предметом пошуку являлась мікрохвильова піч чорного кольору із сріблястою ручкою та магнітофон марки «PNILIPS». При перегляді відображених елементів потерпілий ОСОБА_5 вказав на речі, що знаходяться за відповідними посиланнями (т.2 а.п.41-47);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18 березня 2025 року із фото таблицями до нього, відповідно до якого слідчим у період часу з 11 години 00 хвилин до 11 години 15 хвилин в присутності ОСОБА_5 та понятих було проведено пред`явлення для впізнання фотознімку мобільного телефону марки «Sigma». При цьому, ОСОБА_5 підтвердив, що мобільний телефон, який зображено на фотознімку під №2, належить йому та був викрадений під час пограбування (т.2 а.п.43-46);

- довідка для проведення впізнання предметів за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якої на фотознімку під №2 зображений мобільний телефон марки «Sigma» (т.2 а.п.47);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18 березня 2025 року із фото таблицями до нього, відповідно до якого слідчим у період часу з 11 години 20 хвилин до 11 години 35 хвилин в присутності ОСОБА_5 та понятих було проведено пред`явлення для впізнання мобільний телефон марки «Nokia». При цьому, ОСОБА_5 підтвердив, що мобільний телефон під №2 з лівої сторони належить йому (т.2 а.п.48-51);

- фото таблиця до протоколу про впізнання предметів від 18 березня 2025 року, на якій зображено порядок викладених мобільних телефонів перед впізнанням (т.2 а.п.52-53);

- довідка № 1124 КНП «Смілянська міська лікарня» від 21 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_5 було встановлено діагноз: забої м`яких тканин голови, гематома справа, перелом восьмого ребра зліва (?), алкогольне сп`яніння (т.2 а.п.55);

- довідка №1215 КНП «Смілянська міська лікарня», відповідно до якої ОСОБА_5 26 лютого 2025 року звернувся до травмпункту з діагнозом: численні забиття тканин голови, гематома вилицевої обл. з права, садна носа, забій грудної клітки з права (т.2 а.п.56);

- висновок експерта №05-6-01/102 від 04 березня 2025 року, відповідно до якого: 1-3. Згідно даних судово-медичної експертизи та додаткових даних у ОСОБА_5 мало місце наступне: синець на повіках правого ока із переходом до вилиці, помірний крововилив на білковій оболонці зовнішнього кута правого ока, садно на нижній третині носу, садни на передній поверхні правого плечового суглобу і зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, синці на правій бічній поверхні нижньої третини тулуба та на заднє-зовнішніх поверхнях лівого і правого передпліч. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпілий повідомив в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належать до категорії легких; 4. Визначення характеру дії потерпілої особи у вигляді її цілеспрямованості, не є компетенцією судо во-медичного експерта; 5. На ділянках тіла ОСОБА_5 , а саме: верхні та нижні кінцівки, які, як правило, зазвичай підставляються під удари, або ними вони наносяться, за механізмом боротьби чи самооборони, виявлено садни на передній поверхні правого плечового суглобу і зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя та синці на заднє-зовнішніх поверхнях лівого і правого передпліч (т.2 а.п.58-59);

- постанова слідчого від 21 лютого 2025 року про визнання й приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів (т.2 а.п.60-61);

- протокол огляду предметів від 28 лютого 2025 року з додатками до нього, якими є фото-таблиці, відповідно до якого слідчим 28 лютого 2025 року в період часу з 09 години 00 хвилин по 09 годину 20 хвилин було проведено огляд паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_2 та посвідчення Учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_3 , виданого 06 квітня 2016 року (т.2 а.п.62-69);

- протокол огляду предметів від 19 березня 2025 року з додатками до нього, якими є фото-таблиці, згідно з даними якого слідчим 19 березня 2025 року в період часу з 16 години 20 хвилин по 17 годину 20 хвилин було проведено огляд: пари чоловічого взуття чорного кольору, пульту дистанційного керування «OpenBOX» моделі «х800», жіночої сукні світлого гірчичного кольору, жіночого зимового черевика (т.2 а.п.91-97);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5118-ТВ від 03 квітня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість пульту дистанційного керування «OpenBOX» моделі «х800» станом на 21 лютого 2025 року становила 37 гривень 00 копійок (т.2 а.п.99-103);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5116-ТВ від 02 квітня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість використовуваної раніше та технічно-справної магнітоли марки «PHILIPS», моделі «AZ1816/12», станом на 21 лютого 2025 року становила 916 гривень 66 копійок (т.2 а.п.105-108);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5114-ТВ від 02 квітня 2025 року, відповідно до якого, ринкова вартість бувшої у використанні мікрохвильової печі марки «Ambiano» (у постанові помилково зазначено як «Ambilano») моделі «812491», станом на 21 лютого 2025 року, яка перебувала у технічно-справному стані, становила 1951 гривня 67 копійок (т.2 а.п. 110-112);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5120-ТВ від 03 квітня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість вживаного та технічно справного мобільного телефону марки «Nokia» моделі «2330 Classic», станом на 21 лютого 2025 року становила 208 гривня 00 копійок т.2 а.п.114-119);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5117-ТВ від 04 квітня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Sigma», станом на 21 лютого 2025 року, який перебував у технічно справному стані, становила 467 гривня 67 копійок (т.2 а.п.121-125);

- висновок експерта №СЕ-19/124-25/5119-ТВ від 11 квітня 2025 року, відповідно до якого ринкова вартість наданої на дослідження пари чоловічих черевиків чорного кольору станом на 21 лютого 2025 року становила 174 гривні 53 копійки (т.2 а.п.127-132);

- протокол огляду предметів від 08 травня 2025 року, відповідно до якого слідчим 08 травня 2025 року в період часу з 11 години 00 хвилин по 11 годину 25 хвилин в присутності ОСОБА_5 було проведено огляд: пари чоловічого взяття чорного кольору; пульту дистанційного керування марки «OpenBOX» моделі «х800»; мобільного телефону марки «Nokia» моделі «2330 Classic»; мобільного телефону марки «Sigma» (т.2 а.п.137-138);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08 травня 2025 року з відеозаписом проведення цього експерименту, відповідно до якого слідчим з 16 години 38 звили по 16 годину 48 хвилин за участю потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, під час якого останній відтворив обстановку та обставини скоєння пограбування, яке відбулося 20 лютого 2025 року за місцем його проживання в АДРЕСА_3 з участю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Запис цієї слідчої дії на оптичному диску, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду. Відтворена потерпілим під час слідчого експерименту обстановка події узгоджуються із наданими ним показаннями в судовому засіданні. (т.2 а.п.140-143);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21 лютого 2025 року, з даними якого слідчим 21 лютого 2025 року о 17 годині 58 хвилин у присутності захисника ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 як особу, підозрювану у вчиненні злочину. Під час затримання здійснено обшук ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено телефон марки «Nokia», серійний номер НОМЕР_4 , посвідчення Учасника бойових дій, виданого на ім`я ОСОБА_5 , предмет, схожий на ніж, мобільний телефон чорного кольору із сірою клавіатурою. Запис цієї слідчої дії на оптичному диску, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду (т.2 а.п.144-150);

- протокол огляду предмету від 31 березня 2025 року, відповідно до якого слідчим 31 березня 2025 року було проведено огляд DVD-R диска з відеозаписами, якими зафіксовано затримання ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України (т.2 а.п.151);

- постанова слідчого від 21 лютого 2025 року про визнання предметів речовими доказами, відповідно до якої мобільний телефон «Nokia», серійний номер НОМЕР_4 ; посвідчення Учасника бойових дій, виданого на ім`я ОСОБА_5 ; предмет, схожий на ніж; мобільний телефон чорного кольору із сірою клавіатурою які вилучені 21 лютого 2025 року під час затримання ОСОБА_7 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.2 а.п.176-177);

- копія заяви ОСОБА_9 від 21 лютого 2025 року, згідно з даними якої останній надав добровільну згоду (дозвіл) на проведення обшуку за місцем його проживання: АДРЕСА_6 (т.3 а.п.1);

- копія протоколу обшуку від 21 лютого 2025 року з додатком до нього, яким є компакт-диск з відеозаписами проведення обшуку, згідно з даними якого слідчим ОСОБА_34 , за участю, зокрема, ОСОБА_9 та понятих, 21 лютого 2025 року в період часу з 15 години 59 хвилин до 16 години 33 хвилин проведено обшук квартири АДРЕСА_7 , під час якого виявлено та вилучено: ID карту (паспорт громадянина України) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; пару чоловічого взуття чорного кольору; один жіночий черевик чорного кольору на підборі; жіночу сукню світлого (гірчичного) кольору; пульт управління чорного кольору, перемотаний ізоляційною стрічкою сірого кольору. Запис цієї слідчої дії на оптичному диску, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду (т.3 а.п.2-8);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2025, якою надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_7 , проведеного як невідкладний, без попереднього дозволу слідчого судді (т.3 а.п.11-12);

- копія постанови слідчого від 21 лютого 2025 року про визнання предметів речовими доказами, відповідно до якої ID карту (паспорт громадянина України) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; пару чоловічого взуття чорного кольору; один жіночий черевик чорного кольору на підборі; жіночу сукню світлого (гірчичного) кольору; пульт управління чорного кольору, перемотаний ізоляційною стрічкою сірого кольору, які вилучено 21 лютого 2025 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т.3 а.п.9-10);

- заява ОСОБА_35 від 21 лютого 2025 року, згідно з даними якої останній надав добровільну згоду (дозвіл) на проведення обшуку за місцем його проживання: АДРЕСА_1 (т.3 а.п.69);

- протокол обшуку від 21 лютого 2025 року з додатком до нього, яким є компакт-диск з відеозаписами проведення обшуку, відповідно до якого слідчим ОСОБА_36 , за участі, зокрема ОСОБА_6 та понятих, 21 лютого 2025 року в період часу з 15 години 59 хвилин до 16 години 33 хвилин проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: 1). мобільний телефону марки «Sigma», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , без сім-карти. Запис цієї слідчої дії на оптичному диску, здійснений за допомогою відеозаписувального технічного засобу, відтворений та переглянутий у судовому засіданні під час судового розгляду (т.3 а.п.70-73);

- копія ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2025, якою надано дозвіл на проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , проведеного як невідкладний, без попереднього дозволу слідчого судді (т.3 а.п.76-77);

- постанова слідчого від 21 лютого 2025 року про визнання предметів речовими доказами, відповідно до якої мобільний телефон марки «Sigma», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , без сім-карти, який вилучено 21 лютого 2025 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.3 а.п.74-75);

- копія постанови слідчого від 24 квітня 2025 року, якою порядок досудового розслідування кримінального провадження в частині відносно ОСОБА_9 змінено та продовжено його за правилами глави 39 КПК України (т.3 а.п.116-118);

- постанова прокурора від 28 квітня 2025 року про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження (т.3 а.п.119-127);

- постанова слідчого від 13 травня 2025 року, якою склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч.4 ст.187 на ч.4 ст.186 КК України (т.3 а.п.128-130);

- документи і дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема: копія військового квитка; позитивна характеристика з місця проживання; вимоги про судимості, згідно з даними яких обвинувачений раніше був засуджений: 15.04.2001 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням; 29.06.2023 вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу, а також був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2021 на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим; довідка КНП «ЧОПЛ ЧОР», згідно з даними якої обвинувачений проходив лікування у вказаному закладі у період з 05.01.2025 по 10.01.2025 з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю абстинентний стан з делірієм»; довідка, згідно з даними якої обвинувачений не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання; висновок судово-психіатричного експерта від 09 квітня 2025 року №214, згідно з даними якого на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ОСОБА_6 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє (окрім психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю) і був здатен у вказаний період часу та здатен на теперішній час усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.п.101-108);

- документи і дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема: копія довідки про звільнення з ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» від 01.02.2019; нейтральна характеристика з місця проживання; вимоги про судимості, згідно з даними яких обвинувачений починаючи з 2002 року по 2023 рік був засуджений десять разів за вчинення кримінальних правопорушень, переважно проти власності, зокрема за ст. 122, 185, 186, 190, 263 КК України, та відбував реальні строки покарання; довідка КНП «ЧОПЛ ЧОР», згідно з даними якої обвинувачений проходив лікування у вказаному закладі у період з 01.01.2025 по 02.01.2025 з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади, викликані одночасним вживанням декількох речовин синдром залежності з агресивною поведінкою в стані сп`яніння»; довідка, згідно з даними якої обвинувачений не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання; висновок судово-психіатричного експерта від 09 квітня 2025 року №214, згідно з даними якого на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ОСОБА_7 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами, та психічні і поведінкові розлади внаслідок сполученого вживання наркотиків та інших психоактивних речовин із синдромом залежності, помірно вираженого, не ускладненого стану відміни, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.п.180-185).

Стороною захисту зі свого боку докази не подавалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За приписами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За приписами ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд відхиляє як безпідставну заяву, зроблену стороною захисту щодо недопустимості як доказу протоколу пред`явлення потерпілому речей для впізнання від 18 березня 2025 року, згідно з даними якого потерпілий ОСОБА_5 упізнав та підтвердив, що мобільний телефон «Sigma», який зображено на фотознімку під №2, належить йому та був викрадений під час пограбування (т.2 а.п.43-46).

Указана позиція захисту ґрунтується на зафіксованій під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 телефонній розмові слідчої, зі змісту якої захисник зробив висновок, що потерпілому наперед був пред`явлений для впізнання речовий доказ телефон «Sigma», до проведення слідчої дії, під час якої він був упізнаний.

Така позиція сторони захисту не підтверджена доказами, ґрунтується на власних припущеннях та не викликає у суду обґрунтованого сумніву щодо легітимності дій працівників органу досудового розслідування при отримані зазначеного доказу. Зі змісту зафіксованої розмови не виходить, що вона стосується досудового розслідування саме в цьому кримінальному провадженні.

Також суд критично оцінює доводи захисту щодо особливостей технічного стану викраденого телефону «Sigma», які наводив потерпілий, вказуючи, що він був у робочому стані, тоді як вилучений вдома у ОСОБА_6 телефон був без акумуляторної батареї, у неробочому стані. Так само судом відхиляються доводи щодо наявності чи відсутності «задньої кришки», як непереконливі та такі, що суперечать сукупності доказів, які досліджувалися і оцінювалися у ході судового розгляду.

Суд уважає, що надані стороною обвинувачення на підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Заяв про недопустимість інших представлених прокурором доказів від сторони захисту не надходило.

Як було сприйнято судом під час судового розгляду та, серед іншого, висловлено в судових дебатах, позиція сторони захисту щодо недоведеності висунутого обвинувачення зводиться до наступного:

- стороною обвинувачення не було доведено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали намір та умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 ;

- мотив, спрямований на заволодіння майном відсутній, оскільки ОСОБА_6 в сторону потерпілого висловлювався лише з вимогою повернути викрадений велосипед, однак не було вимоги про відшкодування збитку іншим чином, зокрема за рахунок належного потерпілому майна;

- ОСОБА_6 лише наносив тілесні ушкодження потерпілому, однак не вчиняв дій, спрямованих на заволодіння належним йому майном;

- стороною обвинувачення не надано доказів попередньої змови між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо вчинення інкримінованого злочину.

Суд уважає зазначені доводи та міркування безпідставними та відхиляє їх з огляду на наступне.

На переконання суду стороною обвинувачення підтверджено належними та допустимими доказами наявність в діях обвинувачених суб`єктивної сторони інкримінованого їм кримінального правопорушення у формі прямого умислу.

Прямий умисел ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та співучасть у вчиненні інкримінованих їм дій неосудного ОСОБА_9 , що були спрямовані на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Надані під час судового розгляду показання потерпілим ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 є конкретними, послідовними, узгоджуються між собою в деталях, а також узгоджуються з об`єктивними даними, що містяться у наведених вище доказах і не викликають сумніву у їх достовірності.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не чіпав викрадених речей, сприймаються судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Так само судом відхиляються доводи ОСОБА_7 про відсутність умислу на заволодіння майном потерпілого. Зазначені у обвинувальному акті та вироці дії спільників були очевидно узгодженими та цілеспрямованими.

Факт вилучення у ОСОБА_7 у ході обшуку під час затримання належного потерпілому посвідчення Учасника бойових дій, а також телефону «Нокіа», спростовує заяви обвинуваченого про його непричетність до пограбування.

Та обставина, що ОСОБА_6 не збирав у будинку потерпілого майно, а лише наносив йому тілесні ушкодження, не свідчить про неузгодженість його дій із іншими учасниками, що були спрямовані на досягнення злочинної мети відкритого заволодіння майном потерпілого. Це свідчить про спільність дій, однак без попередньо узгодженого розподілу ролей, що в даному випадку не впливає на кримінально-правову кваліфікацію.

Суд, безпосередньо, всебічно, ретельно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, урахувавши позицію сторони захисту, дійшов висновку, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення поза розумним сумнівом було повністю доведено винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах пред`явленого кожному із них обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке викладене у обвинувальному акті, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , при визначенні останньому покарання суд бере до уваги:

- характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин;

- обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що воно супроводжувалося нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень;

- відношення обвинуваченого до скоєного, який не усвідомив неправомірність своїх дій;

- особу обвинуваченого, який станом на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст.89 КК України, вважався таким, що не має судимості, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності: 15.04.2001 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням; 29.06.2023 вироком Городищенського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу, а також був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2021 на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим; проходив лікування у КНП «ЧОПЛ ЧОР» з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю абстинентний стан з делірієм»; позитивно характеризується за місцем проживання; не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання; згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 09 квітня 2025 року №214 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє (окрім психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю), здатен у вказаний період часу та здатен на теперішній час усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.69, 69-1 та ст.75 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_6 основне покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , при визначенні останньому покарання суд бере до уваги:

- характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що воно супроводжувалося нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень;

- відношення обвинуваченого до скоєного, який не усвідомив неправомірність своїх дій;

- особу обвинуваченого, який станом на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст.89 КК України, вважався таким, що не має судимості, однак згідно з даними вимог про судимості починаючи з 2002 року по 2023 рік був засуджений десять разів за вчинення кримінальних правопорушень, переважно проти власності, зокрема за ст. 122, 185, 186, 190, 263 КК України, та відбував реальні строки покарання; нейтрально характеризується за місцем проживання; проходив лікування у КНП «ЧОПЛ ЧОР» з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади, викликані одночасним вживанням декількох речовин синдром залежності з агресивною поведінкою в стані сп`яніння»; не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання; згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 09 квітня 2025 року №214 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, та на теперішній час ОСОБА_7 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно вираженими емоційно-вольовими розладами, та психічні і поведінкові розлади внаслідок сполученого вживання наркотиків та інших психоактивних речовин із синдромом залежності, помірно вираженого, не ускладненого стану відміни, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст.69, 69-1 та ст.75 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_7 основне покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд бере до уваги, що інкриміноване ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальне правопорушення має підвищений рівень суспільної небезпеки, зокрема із урахуванням запровадженого в державі правового режиму воєнного стану у зв`язку із збройною агресією рф.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2025 року у справі №703/6880/24 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Остаточне покарання ОСОБА_6 суд визначає у відповідності до ч.1, ч.4 ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2025 року у справі №703/6880/24 щодо останнього встановлено, що він винен ще й у іншому кримінальному правопорушенні, яке вчинене ним до постановлення вказаного вироку.

Згідно з даними протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні 21 лютого 2025 року.

Ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, термін дії яких неодноразово продовжувався під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Підстав для зміни чи скасування застосованого щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк відбування ними покарання слід зарахувати строк їх попереднього ув`язнення з моменту затримання і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року у справі №703/1057/25 (провадження 1-кс/703/290/25, 1-кс/703/291/25, 1-кс/703/292/25), слід скасувати.

Цивільного позову не заявлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України та з урахуванням кількості осіб, на підтвердження протиправних дій яких були понесені процесуальні витрати на проведення експертиз загальною вартістю 10537 грн. 70 коп., з обвинувачених підлягає стягненню в дохід держави по 3512 грн. 57 коп. з кожного (10537,70 грн. : 3).

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 374 КПК України, ст. 12, 50, 65, 66, 67, 70, 72, 186 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 березня 2025 року у справі №703/6880/24, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 21 лютого 2025 року і до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити його дію до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання 21 лютого 2025 року і до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити його дію до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 3512 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 3512 грн. 57 коп.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно:

- накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року у справі №703/1057/25 (провадження 1-кс/703/290/25) на тимчасово вилучене майно, вилучене 21.02.2025 в ході невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: ID карту (паспорта громадянина України) на ім`я ОСОБА_5 ; пару чоловічого взуття чорного кольору; один жіночий черевик чорного кольору на підборі; жіночу сукню світлого (гірчичного) кольору; пульт управління чорного кольору, перемотаний ізоляційною стрічкою синього кольору;

- накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року у справі №703/1057/25 (провадження 1-кс/703/291/25) на тимчасово вилучене майно, вилучене 21.02.2025 в ході затримання ОСОБА_7 , а саме на: мобільний телефон «Nokia», серійний номер НОМЕР_4 , мобільний телефон чорного кольору з сірою клавіатурою, посвідчення учасника бойових дій, видане на ім`я ОСОБА_5 та предмет зовні схожий на ніж;

- накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2025 року у справі №703/1057/25 (провадження 1-кс/703/292/25) на тимчасово вилучене майно, вилучене 21.02.2025 в ході невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на мобільний телефон марки «Sigma mobile» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- пульт дистанційного керування марки «ОрепВОХ», пару чоловічого взуття, мобільний телефон марки «Nokia», мобільний телефон марки «Sigma», які передані до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Черкаського РУП ГУНГІ в Черкаській області, - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;

- паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 , видані на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , залишити за належністю останньому, звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Інші надані сторонами документи та носії інформації залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку у день його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1