УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 Справа №607/24708/25 Провадження №1-кс/607/62/2026

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000864 від 05.05.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рогатин, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого керівником ТОВ «БОМБАРДІР», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000864 від 05.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про дозвіл на затримання, з метою приводу може бути подано одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою (п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України).

Так, дане клопотання було подано слідчим разом із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки, як вказав слідчий, ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого оголошений у розшук.

26.11.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області задоволено клопотання cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000864.

04.02.2026 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду надійшло повідомлення від старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про те, що 03.02.2026 у м. Києві в приміщенні квартири АДРЕСА_3 в ході проведення обшуку було виявлено розшукувану особу ОСОБА_4 після чого його було затримано відповідно до ухвали слідчого судді від 26.11.2025.

04.02.2026 підозрюваний ОСОБА_4 доставлений до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що 05.05.2025 до Тернопільського РУ поліції надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану в державі, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, систематично вимагає грошові кошти у ОСОБА_7 та його родичів.

За даним фактом 05.05.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000864 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Як зазначає слідчий, 24.02.2022 Верховною радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

Натомість, ОСОБА_4 , який достовірно знаючи свої обов`язки та права як громадянина України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , дізнавшись про певні обставини, які можуть нашкодити діловій репутації потерпілого ОСОБА_7 , та які останній бажає зберегти в таємниці, не маючи жодних законних підстав для стягнення з ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_8 будь-яких коштів, достовірно знаючи про відсутність будь-яких цивільно-правових відносин між ними та рішень судів про стягнення з них коштів в користь ОСОБА_4 , будучи обізнаним про особисте життя потерпілого, його статус в суспільстві та керівні посади, які він обіймає у газорозподільчих товариствах та інших юридичних особах, у яких являється директором та бенефіціаром, а також про наявність у нього грошових коштів, керуючись метою власного збагачення, з корисливих мотивів, вирішив використати зазначену інформацію для вимагання грошових коштів з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажав залишити в таємниці. Таким чином, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом вимагання коштів з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажав залишити в таємниці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці та часі, дізнавшись про факт продажу декількох фіскальних принтерів та касових апаратів на територію ДНР із ТОВ «Екселліо Трейд», де дружина потерпілого - ОСОБА_8 є співзасновником, вирішив використати цю інформацію проти потерпілого ОСОБА_7 , опублікувавши статтю в інтернет-виданні та подавши її в правоохоронні органи.

Надалі, 03.05.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, почав надсилати повідомлення зі свого мобільного телефону в мобільному застосунку «WhatsApp» з облікового запису із номером телефону НОМЕР_1 на обліковий запис дружини потерпілого ОСОБА_8 , із вимогою надати йому грошові кошти у сумі 450000 доларів США із погрозою розповсюдження інформації, за яку ОСОБА_7 та його дружина «опиняться за ґратами». Згодом, ОСОБА_4 почав надсилати повідомлення потерпілому ОСОБА_7 про зустріч, на якій останній повинен передати йому грошові кошти у сумі 450000 доларів США, а взамін ОСОБА_4 припинить надсилати листи в державні органи з інформацією про причетність ОСОБА_7 та його дружини до торгівлі з фізичними та юридичними особами, розташованими на території невизнаних ЛДНР, яка негативно впливає на ділову репутацію ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою власного збагачення шляхом вимагання, почав погрожувати розголошенням вказаної інформації, поставши кінцеву вимогу потерпілому надати йому грошові кошти в розмірі 130000 доларів США за припинення розголошення інформації, попри те, що вона являється неправдивою, але шкодить його діловій репутації.

В подальшому, 05.06.2025 ОСОБА_7 , реально побоюючись розголошення відомостей, що могло призвести до підриву ділової репутації шляхом втрати ділових партнерів та контрагентів, вирішив передати обумовлену раніше суму коштів ОСОБА_4 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , після здійснення вказаних погроз шляхом вимагання, 05.06.2025 близько о 20 год. 30 хв. поблизу станції метро Житомирська, проспект Берестейський, 136 в м. Києві отримав грошові кошти у вказаній сумі, 125000 доларів США із яких були імітаційним, а 5000 доларів США належні потерпілому ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було завдано майнової шкоди на загальну суму 5000 доларів США, що еквівалентно 207444,5 гривень та спричинено моральну шкоду.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні за №0000864 від 05.05.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

02.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий вказує, що підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що узгоджується із вимогами п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність; переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обставини в цілому на думку слідчого свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий також зазначає, що з урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочину, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, розмір застави, який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, повинен становити не менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що еквівалентно становить 302 800 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням суми застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 302 800 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив задовольнити, з підстав у ньому викладених.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, проте подав письмове заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу, у якому вказує, що на думку сторони захисту клопотання не підлягає до задоволення, оскільки у кримінальному провадженні відсутня обґрунтована підозра, а виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що наведений у клопотанні, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 не вчиняв будь-яких протиправних дій, спрямованих на вимагання коштів. Окрім цього, до матеріалів клопотання не долучено належних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри. Також, на переконання сторони захисту склад злочину за ст. 189 КК України відсутній, з огляду на те, що ключовою ознакою суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 189 КК України, є корисливий мотив - мета незаконного збагачення за рахунок майна, на яке особа не має жодного права. Проте, зважаючи на показання самого потерпілого, надані під час допиту, останній офіційно підтвердив існування тривалих бізнес-відносин із ОСОБА_4 , у межах яких виникли взаємні зобов`язання. Факт визнання потерпілим наявності господарського конфлікту та фінансових претензій повністю спростовує доводи обвинувачення щодо наміру ОСОБА_4 на безпідставне заволодіння чужим майном. Крім того, захисник вважає, що ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК є необґрунтованими та не доведеними. Захисник зауважує що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК, не зможе запобігти заявленим ризикам. Водночас, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є невиправдано суворим та призведе до вкрай негативних наслідків для підозрюваного та третіх осіб, оскільки ОСОБА_4 не зможе виконувати ряд критично важливих обов`язків, зумовлених займаною посадою у ТОВ «БОМБАРДИР», що призведе до негативних наслідків для роботи даної юридичної особи в цілому. З огляду на вищевикладене захисник просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утримані одну неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, що свідчить про міцні соціальні зв`язки та відмовити у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та зазначив, що підозра оголошена ОСОБА_4 є повністю необґрунтованою. Окрім цього, ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування, а перебував на лікуванні, про що слідчого неодноразово було повідомлено. Вважає, що розшук ОСОБА_4 був оголошений штучно, з метою отримання можливості затримати ОСОБА_4 . Крім того, на думку захисника ризики зазначені слідчим у клопотання є доведеними належними доказами. Захисник звертав увагу, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти заявленим ризикам, при цьому досудове розслідування на даний час завершене, ОСОБА_4 позитивно характеризується, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Також, підтримав клопотання ОСОБА_10 про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників. Додатково зазначив, що він інкримінованого йому злочину не вчиняв та не переховувався від органів досудового розслідування, а перебував на лікуванні у лікарні, про що його захисник повідомляв слідчого. Окрім цього, підтримав клопотання ОСОБА_10 про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

В судовому засіданні ОСОБА_10 подав заяву про бажання взяти на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 та зазначив, що він готовий взяти на себе зобов`язання забезпечити належну поведінку підозрюваного, забезпечити його явку за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, а також контролювати дотримання ним інших обов`язків, визначених судом. Також ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що він є рідним братом ОСОБА_4 та зауважив, що ОСОБА_4 є хорошою людиною і він може його охарактеризувати лише з позитивної сторони. Вважає, що ОСОБА_4 не здатен на ухилення від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим ним подано клопотання про взяття ОСОБА_4 на поруки.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000864 від 05.05.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В ході досудового розслідування 02.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчиненому в умовах воєнного стану.

Постановою cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 29.10.202 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме, а також відповідно до вимог ст. 280 КПК України, у зв`язку із оголошенням в розшук підозрюваного, зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000864 від 05.05.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.02.2026 о 08 год. 23 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025 у справі № 607/24708/25.

Постановою cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 03.02.2026 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000864 від 05.05.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням, а прокурор - при розгляді клопотання, довели що зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 обставини вказують на наявність підстав для тримання його під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05.05.2025;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.05.2025;

-протоколи додатково допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.05.2025, 02.06.2025, 12.06.2025, 25.08.2025;

-протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 29.05.2025;

-протокол про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.06.2025;

-протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю особи від 11.06.2025;

-протокол огляду місця події від 05.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 10.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 10.06.2025;

-копії матеріалів кримінального провадження №0002078;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 02.10.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 02.10.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 09.10.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

Заперечення сторони захисту з приводу обґрунтованості підозри слідчий суддя до уваги не бере та зауважує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність; що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 вже здійснював спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим слідчим суддею була постановлена ухвала від 26.11.2025, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обґрунтовуючи необхідність застосування підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, і правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Обґрунтованим є також ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, так як потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , із яким ОСОБА_4 знайомий протягом тривалого часу, та якому останній вже висловлював погрози. Також, ОСОБА_4 знайомий із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_8 , яка є дружиною потерпілого, та якій ОСОБА_4 насилав повідомлення із погрозами, адресовані її чоловіку та із свідком ОСОБА_17 , якого він просив передати йому грошові кошти від потерпілого. А відтак підозрюваний з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може шляхом погроз застосування фізичного та психологічного насильства незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та схиляти їх до зміни показань та надання інших показань, які не відповідають фактичним обставинам справи, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, ризик впливу на свідків існує, так як останні, ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Так само на думку слідчого судді існує і ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_4 інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, а відтак слідчий суддя вважає, що останній може продовжити злочинну діяльність, з метою отримання прибутку.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Згідно з вимогами ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

З урахуванням викладеного та вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженець м. Рогатин, Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює керівником ТОВ «БОМБАРДІР», раніше не судимий.

Вирішуючи клопотання поручителя ОСОБА_10 підтримане стороною захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки слідчий суддя враховує, що за встановлених в судовому засіданні обставин та ризиків такий запобіжний захід, як і інші менш суворі ніж тримання під вартою запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи та те, що останній є раніше не судимим, однак за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважає недоведеним достатність підстав для визнання ОСОБА_10 , який одноосібно виявив бажання взяти підозрюваного ОСОБА_4 на особисту поруку, особою, яка відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 180 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане задля забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких кримінальних правопорушень.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Встановлено, що 03.02.2026 старшим слідчим СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження №0000864 від 05.05.2025 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку із наведеним, клопотання cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 23 год. 59 хв. 02.04.2026, який на переконання слідчого судді буде достатнім для належного ознайомлення сторін із матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , встановлений в судовому майновий стан останнього, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі буде дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігання встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігти встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання поручителя ОСОБА_10 підтримане стороною захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки, відмовити.

Клопотання cтаршого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу - застава за « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кримінальному провадженні №0000864 від 05.05.2025 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.02.2026.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 02.04.2026.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 06.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1