Справа № 389/4639/25
н/п : 1-кс/397/19/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 389/4639/25 (провадження № 1-кс/397/16/26) за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 03.11.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшла заява слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 389/4639/25 (провадження № 1-кс/397/16/26) за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 03.11.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004.

Заява слідчого судді про самовідвід обґрунтована, тим що відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 09.02.2026 вищевказану скаргу ОСОБА_4 передано до провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

З оскаржуваної ОСОБА_4 постанови прокурора встановлено, що кримінальне провадження № 0000004 порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України щодо ОСОБА_4 за участю адвоката ОСОБА_5 та судового розпорядника Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 .

Крім того, під час розгляду суддею ОСОБА_3 інших справ, стороною (учасником) процесу була ОСОБА_4 , остання в судових засіданнях постійно, не зважаючи на попередження та зауваження, висловлювала та проявляла неповагу до суду, судді, висловлювала обвинувачення у корупційних, неслужбових зв`язках з працівниками поліції, слідчими, прокурорами, звинувачувала у причетності до приховування вчиненого, на її думку, злочину стосовно її батька, а також у затягуванні розслідування смерті останнього. При цьому ОСОБА_4 робила заяви про свою недовіру суддям Олександрівського районного суду Кіровоградської області, посилаючись на те, що у неї судді викликають недовіру щодо їх безторонності, об`єктивності, неупередженності під час розгляду справ з її участю.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово провокувала суддю ОСОБА_3 на обговорення справ за її участю поза межами суду та в непроцесуальний спосіб, звертаючись на вулиці до судді та в інших місцях.

Суддю ОСОБА_3 зборами суддів 22.09.2022 було обрано головою Олександрівського районного суду Кіровоградської області та повноваження виконувалися до 22.09.2025.

ОСОБА_4 неодноразово в образливій формі зверталася до судді ОСОБА_3 з різних приводів, що її не стосуються, а саме внутрішнього розпорядку та роботи апарату суду.

При цьому, з`являючись в приміщення Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 за викликом кожного разу безпідставно, з надуманих нею підстав викликала поліцію через службу «102».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, вважає, що не може брати участь у кримінальному провадженні з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки в учасників провадження, насамперед у скаржниці ОСОБА_4 , можуть виникнути сумніви у його неупередженості так як кримінальне провадження №0000004 від 12.01.2021 здійснюється за фактом погроз на адресу ОСОБА_4 судовим розпорядником Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 , а свідком по даному кримінальному провадженні також є суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_7 , який також є головою суду, а ОСОБА_3 є суддею цього ж суду.

Слідчий суддя ОСОБА_3 надав заяву про розгляд його заяви про самовідвід без його участі, заявлений самовідвід підтримав повністю.

ОСОБА_8 у судове засідання для розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не з`явилася, про місце, день та час розгляду заяви повідомлена належним чином.

До початку судового засідання на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій вона просила відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з розглядом апеляційної скарги. Підтверджуючих документів надано не було.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не було подано документів, які б підтверджували неможливість її явки до суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989) вказано, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням того, що судом вжиті заходи для належного сповіщення ОСОБА_4 про час, дату і місце розгляду справи, та остання не подала до суду підтверджуючих документів неможливості її явки, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності ОСОБА_4 з метою дотримання розумних строків розгляду даної категорії справ.

Вивчивши заяву про самовідвід та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим. При цьому, за частиною 4 статті 80 КПК, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно зі ст. 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За вимогами ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Право на розгляд справи неупередженим судом є частиною Конституційних гарантій судочинства, а також передбачається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Однією із процесуальних гарантій цього права є забезпечення процедури відводу або самовідводу судді у ситуації, коли суддя має особистий інтерес у результаті розгляду справи, має конфлікт інтересів або іншим чином упереджений відносно будь-якої сторони.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуга проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Зі скарги ОСОБА_4 встановлено, що остання звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови прокурора від 03.11.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004.

З оскаржуваної постанови встановлено, що вказане провадження порушено за фактом подій, за участю ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 та судового розпорядника ОСОБА_6 , які відбулися в Олександрівському районному суді Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_3 є суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Наказом № 12 від 24.03.2004 ОСОБА_6 призначено на посаду судового розпорядника Олександрівського районного суду Кіровоградської області, який працює на вказаній посаді по теперішній час.

Так як, кримінальне провадження 0000004 від 12.01.2021 здійснюється за заявою ОСОБА_4 за фактом подій, які відбулися в Олександрівському районному суді Кіровоградської області за участю судового розпорядника ОСОБА_6 , а суддя ОСОБА_3 є суддею цього ж суду, відтак є обставини, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості цього слідчого судді.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що з метою уникнення сумнівів в скаржника та в інших можливих учасників розгляду справи, а також у стороннього спостерігача щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали учасникам сумніватися в неупередженості з підстав, які викладені у заяві слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід та належної довіри до суду, тому заява про самовідвід слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80, ст. 81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 389/4639/25 (провадження № 1-кс/397/16/26) за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 03.11.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, задовольнити.

Матеріали справи № 389/4639/25 (провадження № 1-кс/397/16/26) за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 03.11.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, передати до канцелярії Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1