Справа № 462/623/26
провадження 1-кп/462/321/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000682 від 04 червня 2025року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 310, ч.3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст.27 ч.2 ст. 310 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 310, ч.3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України та наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України які продовжують існувати. А тому з урахуванням викладених в клопотанні ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 просить продовжити строк тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не всилі.

Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_12 подав клопотання про зміну запобіжного заходу. У поданому клопотанні просить змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив задоволити клопотання про продовження строку тримання під вартою, без можливості внесення застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечили, просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Захисник зазначив, що ОСОБА_7 був офіційно працевлаштований, відтак мав дохід, не має наміру ухилятися від суду чи впливати на свідків у даному провадженні.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2025 року застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без альтернативи внесення застави, який ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжувався:

10 грудня 2025 року терміном на 60 діб, тобто до 07.02.2026 року включно, з утриманням його в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави;

04 лютого 2026 року терміном на 60 діб, тобто до 04.04.2026 року включно, з утриманням його в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Позиція Конституційного Суду України, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та/або тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів на даний час не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження останньому запобіжного заходу з огляду на потреби судового провадження.

Таким чином, при вирішенні клопотання суд бере до уваги наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 310, ч.3 ст. 27 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 306 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Cуд враховує при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стан здоров`я обвинуваченого, та можливість його подальшого перебування під вартою.

На час вирішення клопотання судом, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Суд зауважує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за наявності встановлених судом обставин, може в подальшому ускладнити досягнення мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, та прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, доведено, що перебуваючи на волі, він може переховуватись, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, той факт, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена прокурором.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_7 зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, враховуючи специфіку інкримінованого обвинуваченому злочину та його суспільну небезпечність, суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування (продовження застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки заявлені при обранні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В клопотанні захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 з урахуванням вище викладеного, про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слід відмовити.

Керуючись ст. 176-178, 193, ч.1 ст.197, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000682 від 04 червня 2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 14 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

У клопотанні захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_12 про визначення розміру застави відмовити.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвалу направити ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м.Львів, вул.Городоцька, 20) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`яти діб з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3