Провадження №1-кс/523/2465/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

СВ Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 04.11.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента російської федерації ОСОБА_7 , збройні сили російської федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку по теперішній час.

Після початку широкомасштабного військового вторгнення збройних сил російської федерації на територію України в ході збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розвідувальні органи російської федерації посилили підривну діяльність проти України, одним з напрямків якої обрали - вчинення терористичних актів шляхом вчинення з використанням саморобних вибухових пристроїв вибухів, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людини і заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до політичних і ідеологічних поглядів вищого військово-політичного керівництва російської федерації щодо знищення державності і суверенітету України, створення хибного інформаційного приводу для російських пропагандистських медіа-ресурсів щодо нібито діяльності на території м. Одеси і Одеської області "російського підпілля" з проросійськи налаштованих політично і ідеологічно громадян України, створення серед населення України суспільної думки по неприйняттю державності України, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України.

На виконання затвердженої вищим військово-політичним керівництвом російської федерації політики ведення підривної діяльності проти України, у вересні 2025 року, більш точну дату та час не встановлено, невстановлений співробітник розвідувального органу російської федерації, який авторизований в месенджері «Telegram» як « ОСОБА_8 » з нікнеймом « ОСОБА_9 », знаходячись у невстановленому місці на території російської федерації або на окупованій російською федерацією території України, розробив і почав реалізовувати план вчинення терористичного акту із застосуванням зброї, який мав призвести до загибелі першого заступника міського голови м. Теплодар Одеської області ОСОБА_10 .

Реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на ведення підривної діяльності проти України шляхом вчинення на території України терористичних актів, 23.10.2025р. вказаний невстановлений співробітник розвідувального органу російської федерації познайомився при невстановлених обставинах в месенджері «Telegram» (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) з громадянами України ОСОБА_5 і ОСОБА_11 та в ході спілкування в зазначеному месенджері з вказаними громадянами, звернувся до них із пропозицією і вказівками вчиняти на території м. Одеси і Одеської області терористичні акти шляхом застосування зброї, за грошову винагороду. На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відповіли згодою, тим самим вступили з вказаним невстановленим співробітником розвідувального органу російської федерації який авторизований в месенджері «Telegram» як « ОСОБА_8 » з нікнеймом « ОСОБА_9 » у злочинну змову, направлену на вчинення терористичних актів із застосуванням зброї. При цьому, невстановлений співробітник розвідувального органу російської федерації повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_11 що до їх функціональної ролі у вчиненні терористичних актів входитиме знаходження в місті Одеса, з метою застосування зброї, яка заздалегідь знаходилась у т.зв. «тайнку» (схроні) на території міста Одеси.

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , продовжували діяти за вказівками вказаного невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, використовуючи власні мобільні телефони: ОСОБА_5 - мобільний телефон марки «Xiaomi» та «Realme C30» із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_2 ; ОСОБА_11 - мобільний телефон марки «Samsung-28gb» із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 постійно підтримували контакт та отримали інструкцію щодо місцезнаходження т.зв. «тайнику» (схрону), в якому знаходилась зброя - пістолет-кулемета марки «УЗІ», серійний номер НОМЕР_4 та бойові припаси до нього в кількості 25 патронів калібру 9х19, для вчинення терористичного акту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29.10.2025 р. у невстановлений час, але не пізніше 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , перебуваючи в м. Одеса, діючи за вказівками вищевказаного невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, направилися до невстановленого місцезнаходження т.зв. «тайника» (схрону), в якому знаходилась зброя - пістолет-кулемет марки «УЗІ», серійний номер НОМЕР_4 та бойові припаси до нього в кількості 25 патронів калібру 9х19, для подальшого використання вищевказаної зброї під час вчинення терористичного акту, який мав призвести до загибелі першого заступника міського голови м. Теплодар Одеської області ОСОБА_10 .

В подальшому, в період з 13 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. 29.10.2025р., отримавши усі необхідні інструкції, у вигляді текстових та голосових вказівок, фотоматеріалів ОСОБА_5 та ОСОБА_11 перебуваючи на території м. Одеси, заздалегідь взявши із собою знаряддя для вчинення терористичного акту - зброю, у вигляді пістолет-кулемету марки «УЗІ», серійний номер НОМЕР_4 та бойових припасів до нього в кількості 25 патронів калібру 9х19, які вони напередодні вилучили із т.зв. вищевказаного невстановленого слідством «тайника» (схрону), маючи умисел на вчинення терористичного акту шляхом застосування зброї і переслідуючи протиправну мету порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до політичних і ідеологічних поглядів вищого військово-політичного керівництва російської федерації щодо знищення державності і суверенітету України, створення хибного інформаційного приводу для російських пропагандистських медіа-ресурсів щодо нібито діяльності на території м. Одеси і Одеської області «російського підпілля» з проросійсько налаштованих політично і ідеологічно громадян України, створення серед населення України суспільної думки по неприйняттю державності України, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення громадської безпеки від проявів тероризму, загибелі людей, настання інших тяжких наслідків, направилися до автомобільної стоянки бізнес центру «Таламус», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського, буд.16А де, завідомо для ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , на автомобільній стоянці, а саме в автомобілі марки «Lexus», державний номер НОМЕР_5 мав перебувати перший заступник міського голови м. Теплодар Одеської області ОСОБА_10 (за інформацією від невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, який авторизований в месенджері «Telegram» як «ОСОБА_8» з нікнеймом « ОСОБА_9 ») та відносно якого, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 за попередньою змовою із вказаним невстановленим співробітником розвідувального органу російської федерації, запланували вчинити терористичний акт, шляхом застосування зброї, що мав призвести до загибелі ОСОБА_10 .

В подальшому, приблизно об 17 год. 30 хв. 29.10.2025р. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , знаходячись біля автомобільної стоянки бізнес центру «Таламус», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського, буд.16А, завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню терористичного акту, підійшли до автомобілю марки «Lexus», державний номер НОМЕР_5 , маючи при собі заздалегідь отриманий від вищевказаного невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації зброю у вигляді пістолет-кулемету марки «УЗІ», серійний номер НОМЕР_4 та бойових припасів до нього в кількості 25 патронів калібру 9х19, вчинили замах на життя першого заступника міського голови м. Теплодар Одеської області ОСОБА_10 , який знаходився в зазначеному автомобілі, із застосуванням вищевказаної зброї, але злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_11 направлений на вчинення терористичного акту із застосуванням зброї, який створював небезпеку для життя і здоров`я ОСОБА_10 та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, службовими особами цих органів привернення уваги громадськості до певних політичних поглядів винного (терориста) не був доведений ними до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_11 були затримані співробітниками Управління Служби безпеки України в Одеській області.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що 29.10.2025р. у невстановлений в час, але не пізніше 13 год. 00 хв. у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які на той час знаходилися в м. Одеса, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998, виник злочинний умисел направлений на незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами, а саме на придбання та носіння зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, 29.10.2025р. у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Одеса (більш точне місце на даний час не встановлено), діючи умисно та за попередньою змовою з невстановленим співробітником розвідувального органу російської федерації який авторизований в месенджері «Telegram» як « ОСОБА_8 » з нікнеймом « ОСОБА_9 », маючи умисел на незаконне придбання зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, придбали, шляхом привласнення т.зв. «тайнику» (схроні), пістолет-кулемет марки «УЗІ», серійний номер НОМЕР_4 та бойові припаси до нього в кількості 25 патронів калібру 9х19, які в подальшому, діючи умисно та продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно носили при собі у рюкзаку до їх виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 29.10.2025р. огляду місця події на автомобільній стоянці бізнес центру «Таламус», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського, буд.16А за обставинами вчинення терористичного акту відносно першого заступника міського голови м. Теплодар Одеської області ОСОБА_10

29.10.2025р., о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України затримано та 30.10.2025р. повідомлено про підозру у вчиненні ними вищезазначених кримінальних правопорушень.

31.10.2025р. ухвалою слідчого судді Пересепського районного суду м. Одеса відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_11 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 29.12.2025 року.

25.12.2025р. ухвалою слідчого судді Пересепського районного суду м. Одеса строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000549, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України продовжено до шести місяців, тобто до 30.04.2026 року.

25.12.2025р. ухвалою слідчого судді Пересепського районного суду м. Одеса строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_11 продовжено до 22.02.2026 включно.

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого вищезазначеного органу досудового розслідування, погоджене прокурором, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що він може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість злочинів у вчиненні яких він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років може вчинити вищезазначену дію з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження;

- впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаною про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила змінити запобіжний захід на більш м`який;

підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя, суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваного під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України, які відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.15,ч.2ст.258, ч.2ст.28,ч.1ст.263 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 29.10.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.10.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.10.2025 року;

- протоколом огляду мобільних телефонів ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України та за її межами з метою уникнення від кримінальної відповідальності;незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначені ризики існують, що, згідно ст. 177 КПК України, є підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_5 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є громадянином України, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого з матір`ю в м. Одесі, не судимого, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, тяжча санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя вважає, що потрібно продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею також враховуються і положення ч.6 ст.176 КПК України про те, що до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів під час дії воєнного стану, що становлять підвищену суспільну небезпеку, а також високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 18.04.2026 року включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1