Справа №949/543/26
У Х В А Л А

07 травня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 09 березня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України,

В С Т А НО В И В:

В провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 09 березня 2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Ухвалою суду від 03 квітня 2026 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

07 травня 2026 року під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, зміст якого не відповідає положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки викладене в ньому обвинувачення є неконкретним, суперечливим та не містить усіх обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення.

Зокрема, позиція захисту ґрунтується на таких доводах:

-щодо неконкретності об`єктивної сторони. Захисник обвинуваченого вказує на відсутність в обвинувальному акті відомостей про час, місце та характер активних дій ОСОБА_4 щодо підшукування осіб для їх незаконного переправлення через державний кордон. Посилання на дату 26.02.2025 року як на момент зустрічі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на думку захисту, не розкриває фактичних обставин вчинення злочину та не доводить поза розумним сумнівом факт підшукування цих осіб саме обвинуваченим. Крім того, в акті не деталізовано, у чому саме полягало сприяння у формі порад, вказівок чи надання засобів для перетину кордону.

-щодо кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб». Захисник обвинуваченого стверджує, що формулювання обвинувачення в цій частині є суперечливим, оскільки органом досудового розслідування не розкрито обставин досягнення такої змови (час, місце, момент виникнення домовленості) та не вказано про конкретний розподіл ролей між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

-щодо передачі грошових коштів. В обвинувальному акті не зазначено часу та місця подій, під час яких обвинувачений нібито роз`яснював порядок перетину кордону, повідомляв суму винагороди та надавав вказівки щодо передачі коштів ОСОБА_8

-щодо суперечностей та порушення презумпції невинуватості. Захисник обвинуваченого акцентує увагу на тому, що в тексті обвинувального акта згадуються особи ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), участь яких у даному кримінальному провадженні не встановлена та зв`язок яких із фігурантами справи не пояснений. Також вказується на недопустимість покладення в основу обвинувачення ОСОБА_4 дій ОСОБА_8 , якому в межах даного провадження обвинувачення не висунуто, що, на переконання сторони захисту, є порушенням ст. 2 КПК України та принципу презумпції невинуватості. Стороною захисту наголошено, що в акті належним чином не встановлено мотив та спосіб вчинення правопорушення, а посилання на «злочинний умисел» не узгоджується з термінологією, визначеною ст. 24 КК України.

Тому, вважає, що наведені у обвинувальному акті фактичні обставини в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувальний акт не відповідає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, тому суд за вказаних обставин буде позбавлений можливості ухвалити законне і обгрунтоване рішення за умови неконкретності, нечіткості та суперечності обвинувального акта, а тому він має бути повернутий прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 доводи захисника підтримав в повному обсязі, та просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання повністю заперечив, мотивуючи тим, що обвинувальний акт складений у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а доводи сторони захисту фактично стосуються оцінки доказів, що є передчасним на стадії підготовчого засідання.

Перевіривши обвинувальний акт, заслухавши доводи заявленого клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено відомості які повинен містити обвинувальний акт, а також які документи додаються до обвинувального акту.

Так, судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

За змістом ст.ст.314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження.

Одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акта до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акта вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому, оскільки вимоги до обвинувального акта встановлюються лише положеннями ст. 291 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акау на предмет відповідності тільки цій статті.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті Закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд звертає увагу, що в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад. Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Суд наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000106 містить: дані про обвинуваченого та потерпілих; формулювання обвинувачення з посиланням на конкретну диспозицію ч. 3 ст. 332 КК України; підписи слідчого та прокурора; додатки, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України (реєстр матеріалів, розписка про отримання акта).

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам процесуального закону, а доводи захисника про його неконкретність є необґрунтованими та фактично зводяться до заперечення висунутого обвинувачення, що підлягає перевірці під час судового розгляду.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК України. Така правова позиція також міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Доводи. зазначені захисником у клопотанні, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта. Суд зауважує, що у обвинувальному акті міститься перелік діянь, які, на думку сторони обвинувачення, утворює склад інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. Обґрунтування стороною обвинувачення належної кваліфікації кримінального правопорушення і, відповідно, її підтвердження чи спростування, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені в клопотанні захисника зауваження щодо змісту обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення, та не заважають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 291, 314, 315, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

П О С ТА Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 09 березня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 12 травня 2026 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1