ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 та ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26.01.2026р. у кримінальному провадженні №0000247,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26.01.2026р. задоволено клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 березня 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 окремі обов`язки, які передбачені п. 2-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

ЄУНСС:725/645/26

НП:11-сс/822/56/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1

На вказане рішення слідчого судді захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26 січня 2026 року та визначити підозрюваному запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, або заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що встановлені слідчим суддею ризики є безпідставними та не підтверджені доказами.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 не чинив опір під час його затримання, визнав факт чинення ним кримінального правопорушення, готовий співпрацювати з органами досудового розслідування, має постійне місце проживання, раніше не судимий, атому, на думку апелянта, ризики відсутні.

Також стверджує, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного, оскільки він є внутрішньо переміщеною собою, проживає самостійно і немає такої суми.

Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що мати підозрюваного є учасником бойових дій та на даний час військовослужбовцем, вона готова внести заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

До початку апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 не подавав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі, а тому апеляційний розгляд проведено за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив рішення слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із апеляційної скарги, захисником не оскаржується обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому висунуто підозру, а тому колегія суддів, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих обставин, які ніким не оспорені, та вважає висновки слідчого судді у цій частині правильними.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, то такі обґрунтовано існують.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він хоча і не судимий, проте підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи існування вказаного ризику, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини (надалі- ЄСПЛ), відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також існує ризик того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків або вчинятиме інші кримінальні правопорушення, оскільки він ніде не працює, підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин та їх аналогів.

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про недоведеність ризиків, то вони є безпідставними.

Так, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому. А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного, що і було зроблено слідчим суддею у цьому провадженні.

На думку колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі кримінального провадження є виправданим, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановлених слідчим суддею ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 не чинив опір під час його затримання, визнав факт чинення ним кримінального правопорушення, готовий співпрацювати з органами досудового розслідування, має постійне місце проживання, раніше не судимий, враховані апеляційним судом, проте, на переконання колегії суддів, такі не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про обґрунтованість висунутої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Не допустив слідчий суддя порушень і при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, адже саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисту на те, що визначена застава є непосильною для підозрюваного та членів його сім`ї, само по собі не є вирішальним критерієм для зменшення розміру застави. Крім того, на думку колегії суддів, зменшення розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як про це просить апелянт, не гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 26.01.2026р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_11