Справа № 466/8008/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1121/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження за № 0000386 від 07 березня 2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова,українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_6

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишено без змін у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 07.03.2023 року з моменту фактичного затримання. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат. Скасовані арешти, накладені ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2023 року.

Згідно вироку, ОСОБА_6 06 березня 2023 року, приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, своїй співмешканці ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час словесного конфлікту із останньою, кулаками обох рук, а також дерев`яною палкою, довжиною приблизно 118,2 см., діаметром приблизно 2,7 см., наніс потерпілій ОСОБА_10 численні удари в голову, обличчя, грудну клітину, живіт, по руках та ногах, крім цього, в ході побиття потерпілої, взявши в руку невстановлений досудовим розслідуванням тупий твердий предмет з ребром або двохгранним кутом, наніс ним один удар по тім`яній ділянці голови потерпілої ОСОБА_10 , спричинивши потерпілій, відповідно до висновку судово-медичного експерта КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 300/2023 від 07.04.2023, тупу травму голови у вигляді забійної рани у тім`яній ділянці зліва, синця на верхній повіці правого ока, синця у лівій навколоорбітальній ділянці, підшкірної гематоми у лівій лобно-скроневій ділянці з переходом на ліву щоку до рівня верхньої третини шиї, садна на верхній губі по центру, забійної рани на верхній губі зліва з крововиливом навколо, синця на підборідді зліва, синця на підборідді справа, синця у правій лобно-скроневій ділянці з переходом на щоку, синця на правій вушній раковині, крововиливів у м`які покриви голови у правій лобно-скроневій ділянці і у лівій тім`яній ділянці, крововиливів під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома вагою біля 35 грам), крововиливів під м`які мозкові оболонки у правій лобній, лівій тім`яній, у лівій та правій скроневих частках по базальній поверхні, під оболонки стовбура головного мозку та мікроскопічно виявлених крововиливів у лівій та правій лобних долях, лівій потиличній долі, лівій долі мозочка, в правій та лівій скроневій, правій та лівій тім`яній, правій потиличній, правій долі мозочка, довгастому мозку, крововиливів у тканину варольєвого моста; тупу травму грудної клітки у вигляді множинних синців на грудній клітці по центру з переходом на ліву бокову поверхню, трьох підшкірних крововиливів на спині зліва у поперековій ділянці та на рівні 7-12-го ребер, крововиливів у м`язи грудей справа від середньо-ключичної лінії до передньо-пахвової лінії від рівня 2-го до 8-го ребер і зліва по передньо-пахвовій лінії на рівні 5-9-го ребер, прямих переломів ребер справа 2, 3, 4, 5, 6-го по середньо-ключичній лінії, 7-го по передньо-пахвовій лінії та 6, 7, 8-го по лопатковій лінії та прямих переломів 6, 7, 8, 9-го ребер зліва по передньо-пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври з масивними крововиливами в міжреберні м`язи, забою тканини правої легені. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ділянці голови та грудної клітки, тупа поєднана травма голови та грудей утворилась від неодноразової дії тупих твердих предметів по різних ділянках голови та грудної клітки, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та в даному випадку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Рана на голові у тім`яній ділянці зліва утворилась від дії тупого твердого предмету з ребром або двохгранним кутом. Тупа поєднана травма голови та грудної клітки утворилась незадовго до настання смерті. Також виявлено множинні синці на животі зліва біля пупка, синець на животі справа, два синці в проекції гребеня правої клубової кістки, множинні синці на правому коліні та по зовнішній поверхні правої гомілки на всьому протязі, по внутрішній і зовнішній поверхні лівої гомілки, на лівому лікті та на лівому передпліччі, два синці на правій стопі, які утворились незадовго до настання смерті від неодноразової дії тупих предметів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у зв`язку зі смертю не перебувають. У результаті заподіяння ОСОБА_6 вказаних умисних тілесних ушкоджень наступила смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій апеляційні скарзі просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати, направити матеріали справи на новий судовий розгляд, змінити міру запобіжного заходу тримання під вартою, на таку, що не пов`язана із позбавленням волі. Також просить розгляд апеляційної скарги проводити за його участі та у присутність його захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 ; ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим за ч.1 ст. 115 КК України та кримінальне провадження закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати за звільнити ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним, оскільки докази його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відсутні, мало місце грубе порушення вимог КПК України як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду. Вважає, що справа будується виключно на припущеннях, усі клопотання захисника суд необгрунтовано відхиляв.

Наголошує, що огляд місця події 07 березня 2023 року проводився без його участі та участі власників квартири, поняті не були присутні, а стояли у коридорі, у квартиру не заходили. Обвинувачений стверджує, що його без протоколу затримання завезли у Шевченківський районний відділ поліції, потім відпустили і сказали прийти зранку наступного дня, що обвинувачений і зробив.

Звертає увагу, що слідча дія відтворення обстановки і обставин події не проводилась, відсутні протоколи, слідчі дії, зокрема його допит у якості підозрюваного, до розгляду справи у суді - не проводились, захисник був присутній аж при обранні міри запобіжного заходу, підозра не вручалась, підписи на ній підроблені. З адвокатом ОСОБА_11 угоди не укладав.

Вважає, що у справі відсутні докази його винуватості, свідки, що були допитані у суді першої інстанції, цього також не підтвердили, а абстрактні доводи сторони обвинувачення базують виключно на припущеннях. Зокрема акцентує увагу на тому, що потерпілий ОСОБА_12 жодних претензій та цивільних позовів не заявляв, у винуватості обвинуваченого сумнівається. Свідок сторони обвинувачення не з`явився, хоч двічі було застосовано привід і прокурор згодом відмовився від виклику свідка.

Заявляє, що умислу не доведене, оскільки такого не було, кваліфікація не вірна, злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України він не вчиняв.

Стверджує, що у нього наявні міцні соціальні зв`язки, він одружений, має власне житло, є учасником бойових дій, на утриманні знаходиться малолітня дочка ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявні позитивні характеристики та бажання продовжити проходження військової служби у лавах ЗСУ.

Акцентує увагу, що у стані алкогольного сп`яніння він не перебував, є психічно здоровим і суд першої інстанції це встановив у оскаржуваному вироку, усвідомлював значення своїх дій та керував ними. З потерпілою не перебував у близьких чи родинних відносинах, оскільки є одруженим.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 покликається на те, що оскаржуваний вирок постановлений з порушення норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

На переконання сторони захисту, встановлені судом першої інстанції обставини не свідчать щодо доведеності вини ОСОБА_6 у інкримінованому злочині, сторона обвинувачення доказів винуватості ОСОБА_6 не надала, призначене покарання не може бути застосоване.

Вважає, що суд не вирішив питань, передбачених ст. 368 КПК України, які повинен був вирішити при ухваленні вироку.

Звертає увагу на те, що покази обвинуваченого, який був допитаний у судовому засіданні не відображені у оскаржуваному вироку та суд не надав таким показав оцінку.

Наголошує, що суд, як на доказ винуватості ОСОБА_6 посилається на черевики його розміру, проте поза увагою суду залишається той факт,що такі черевики у ОСОБА_6 не вилучалися. Також вказує, що не вдалося становити, яким саме предметом було спричинено травму голови потерпілої ОСОБА_10 . Допитана у судовому засіданні експерт ЛОБСМЕ ОСОБА_13 повідомила суд, що після отриманих тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_10 не могла настати негайно, лише через 3-4 години. Такі покази, не було відображено у оскаржуваному вироку, експерт заперечила, що виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли бути спричинені палкою. Сторона обвинувачення стверджує, що тілесні ушкодження потерпілій були спричинені також палкою, діаметром близько 2,7 см, на якій відсутні сліди рук ОСОБА_6 , що підтверджується висновком судової дактилоскопічної експертизи, проте посилання на таку у вироку відсутнє і судом це не спростовано.

Зазначає, що суд першої інстанції відхилив всі клопотання сторони захисту, які стосувались проведення судового розгляду відповідно до вимог КПК України, а допит свідка ОСОБА_14 за пропозицією сторони обвинувачення не відбувся, оскільки свідок мобілізований, при цьому суд задовольнив відмову прокурора від допиту цього свідка. Таке рішення прямо суперечить вимогам ч.3 ст.23 КПК України

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 станом на 07 березня 2023 року у порядку ст.208 КПК України не затримувався, підозра йому не оголошувалась, його не допитували у якості підозрюваного, клопотання про обрання під вартою не вручалось. До 31 липня 2023 року, коли був затверджений обвинувальний акт у межах цього кримінального провадження, ОСОБА_6 незаконно перебував в СІЗО. До 32 липня 2023 року будь-яких слідчих дій з ОСОБА_6 не проводилось, зокрема слідчого експерименту.

Стверджує, що витрати на судові експертизи ухвалено стягнути із обвинуваченого, проте доказове значення цих експертиз у вироку не наведено. Натомість у оскаржуваному вироку зазначено, що вилучені два планшети та шість мобільних телефонів слід повернути власникам, проте власників цих предметів не встановлено, відтак вирок підлягає скасуванню з цієї підстави через неможливість його виконання. Ухвалено строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 07 березня 2023 року, але 07 вересня 2023 року обвинуваченого не затримували, а одразу взяли під варту.

Зазначає, що у ході судового розгляду мало місце порушення вимог ч.3 ст.363 КПК України до початку дебатів повний текст про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту про призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи та про відвід колегії суддів не було оголошено 04 листопада 2025 року до початку дебатів, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Також звертає увагу на те, що в оскаржуваному вироку не зазначено позиції прокурора та захисника щодо обвинувачення, та обставин винуватості ОСОБА_6 , що свідчить про безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та доводи захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурорів, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, вважають оскаржуване судове рішення законним, обгрунтованим та вмотивованим, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що у задоволення апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується покладеними в основу вироку наданими у судовому засіданні в суді першої інстанції показами потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Зокрема свідок ОСОБА_17 , зазначив суду першої інстанції про те, що в обвинуваченого ОСОБА_6 руки були у крові, таке враження що він змивав цю кров з рук і кров на руках підсохла.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується покладеними в основу вироку дослідженими у судовому засіданні в суді першої інстанції доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 06-07.03.2023 з додатками стенограмою даного протоколу, фототаблицею та оптичним диском з відеофіксацією згаданої слідчої дії, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду речей від 07.03.2023, з додатком фототаблицею, ОСОБА_6 запропоновано видати одяг в якому він був одягнений та взутий 06.03.2023. На що ОСОБА_6 надав: куртку чорного кольору; худі сірого кольору з капюшоном; спортивні штани чорного кольору; черевики чорного кольору;

-протоколом огляду трупа від 07.03.2023 ОСОБА_10 з додатками стенограмою та фото таблицею;

-висновком судово-медичної експертизи трупа № 300/2023 від 07.04.2023, а також додатками до висновку СМЕ № 300/2023 висновами супутніх судових експертиз, згідно яких встановлено, що причиною смерті гр-ки ОСОБА_10 , 1970 р.н., є тупа поєднана травма голови та грудної клітки у вигляді множинних синців та саден на різних ділянках голови, на грудній клітці, масивних крововиливів у м`які покрови голови, крововиливів під тверду та під м`які мозкові оболонки головного мозку, у тканину ворольєвого моста, крововиливів в м`язи грудей справа та зліва, множинних переломів ребер справа та зліва по різних анатомічних лініях, забою тканини правої легені, що призвело до набряку-набухання головного мозку з вклиненням продовгастого мозку у великий потиличний отвір, та гострої дихальної недостатності і ґрунтується судово-медичними даними експертизи її трупа та підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів. Враховуючи розвиток трупних змін, слід вважати, що смерть її могла настати біля 1-ї доби до розтину тіла. При судово- токсикологічній експертизі крові та субдуральної гематоми з трупа гр-ки ОСОБА_10 було виявлено етиловий спирт в крові 3,49 (проміле), в субдуральній гематомі 3,06 (проміле). Вказана концентрація алкоголю в крові при житті може викликати сильне алкогольне сп`яніння. Кров від трупа гр-ки ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізолематлютивіном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції за результатами допиту судово-медичного експерта ЛОБСМЕ ОСОБА_13 , яка проводила судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_10 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 є тупа поєднана травма голови і грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні, а могли бути спричинені внаслідок ударів, у тому числі руками та ногами, а також від неодноразової дії тупих предметів.

-оптичним носієм інформації (диск) з аудіозаписом на лінію 102 ГУНП у Львівській області від 06.03.2023, з абонентського номеру телефону НОМЕР_1 .

-протоколом огляду (аудіозапису) від 07.04.2023;

-протоколом огляду (аудіозаписів) від 21.04.2023;

-висновком судово-цитологічної експертизи № 83/2023ц. від 28.03.2023-

-висновком судово-цитологічної експертизи № 84/2023ц. від 30.03.2023

-висновком судово-цитологічної експертизи № 86/2023ц. від 28.03.2023

-висновком судово-цитологічної експертизи № 85/2023ц. від 28.03.2023

-висновком судово-цитологічної експертизи № 87/2023ц. від 27.03.2023

-висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 42/2023-мк від 10.04.2023 при дослідженні одягу підозрюваного ОСОБА_6 , що добровільно наданий останнім 07.03.2023 на носкових частинах підошов обох черевиків та на носкових частинах верху обох черевиків в місці з`єднання верху з підошвою виявлено накладання засохлої речовини червоно-бурого кольору, що нагадує кров, у вигляді помарок, які могли утворитись від контакту з закривавленим об`єктом.

-висновком судово-імунологічної експертизи № 359/2023-ім від 07.04.2023;

-висновком судово-імунологічної експертизи № 373/2023-ім від 04.04.

- висновком судово-медичної експертизи № 114/2023ц. від 28.04.2023

-речовими доказами, що були досліджені в судовому засіданні: палицею та чоловічими черевиками 45 розміру, які належать ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Колегія суддів визнає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про незаконність оскаржуваного вироку внаслідок істотного порушення вимог процесуального закону, а також викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого доводи про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КК України за відсутністю події кримінального правопорушення , не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів критично ставиться до апеляційних тверджень обвинуваченого про те, що кримінальне провадження базуються виключно на припущеннях, а суд першої інстанції необґрунтовано відхиляв клопотання захисника, та вважає такі доводи голослівними, що не підтверджуються доказами і є виключно позицією незгоди із ухваленими судовими рішеннями. Так, обвинувачений ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі не вказав та не обґрунтував належними доказами обставин, які, передбачені ст.415 КПК України, наявні у цьому кримінальному провадженні та слугували б підставами для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Щодо протоколу огляду місця події від 06-07.03.2023 року, то слід зазначити, що колегією суддів встановлено, що огляд місця події проведений відповідно до вимог ст.237 КПК України уповноваженою службовою особою слідчим СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ст. лейтенантом поліції - ОСОБА_19 на підставі повідомлення на лінію 102.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06-07.03.2023 з додатками стенограмою даного протоколу, фототаблицею та оптичним диском з відеофіксацією згаданої слідчої дії, який проводився за адресою: м. Львів, вул. Хвильового, 36/92, колегією судів встановлено, що такий огляд проведено у присутності понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , у слідчій дії також брали участь судові експерти, які використовували фотокамеру «Canon». Крім того, на переконання апеляційного суду, під час огляду місця події 06-07.03.2023, а також при складанні протоколу з додатками, не було допущено істотних порушень прав та свобод людини, що призводить до визнання доказів недопустимими (ст.87 ч.2 КПК України). Протокол підписаний понятими та учасниками без зауважень.

Не заслуговують на увагу апеляційні твердження обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_12 сумнівається у винуватості ОСОБА_22 . Зокрема, із заяв потерпілого ОСОБА_23 від 01 серпня 2023 року (Т.1 а.с.24), та від 17 жовтня 2023 року (т.1 а.с.82) слідує, що потерпілий просив підготовче засідання та судовий розгляд проводити без його участі,ствердив, що цивільний позов заявляти не буде, щодо міри покарання покладався на розсуд суду. Крім того, суд першої інстанції допитав ОСОБА_23 , який пояснив, що він являється двоюрідним братом ОСОБА_10 , в останньої з близьких родичів залишився тільки син ОСОБА_24 , який має неврологічний розлад розвитку, що впливає на соціальну взаємодію, спілкування людини. Зі слів останнього йому відомо, що ОСОБА_10 протягом останнього часу проживала з обвинуваченим ОСОБА_6 . Впродовж останніх більше п`яти років перед смертю ОСОБА_10 зловживала алкоголем, вела паразитичний спосіб життя, тому він з ОСОБА_10 не спілкувався. Про смерть ОСОБА_10 дізнався від ОСОБА_25 .

Спростовуючи апеляційні твердження захисника адвоката ОСОБА_9 про відсутність у матеріалах справи протоколу вилучення одягу та взуття (зокрема черевика) обвинуваченого ОСОБА_6 , на який суд першої інстанції посилається, як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до протоколу огляду речей від 07.03.2023, з додатком фототаблицею, ОСОБА_6 було запропоновано видати одяг в якому він був одягнений та взутий 06.03.2023. На що ОСОБА_6 надав: куртку чорного кольору; худі сірого кольору з капюшоном; спортивні штани чорного кольору; черевики чорного кольору. Тобто зазначений одяг, у тому числі і взуття, а саме черевик, обвинувачений ОСОБА_6 надав добровільно і постановою від 07 березня 2023 року (Т.1 а.с.64-65) зазначені речі визнані речовими доказами.

Крім того, згідно висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 42/2023-мк від 10.04.2023 при дослідженні одягу підозрюваного ОСОБА_6 , що добровільно наданий останнім 07.03.2023 на носкових частинах підошов обох черевиків та на носкових частинах верху обох черевиків в місці з`єднання верху з підошвою виявлено накладання засохлої речовини червоно-бурого кольору, що нагадує кров, у вигляді помарок, які могли утворитись від контакту з закривавленим об`єктом. Встановити в якому положенні по відношенню до потерпілої знаходився підозрюваний не надається можливим, можна лише вважати що під час виникнення помарок речовини червоно-бурого кольору, що нагадує кров, контактування з закривавленим об`єктом відбувалось носковими частинами черевиків. Що також доводить винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст .115 КК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не зазначено у оскаржуваному вироку посилання на дактилоскопічну експертизу, згідно якого на палці, що була оглянута у суді першої інстанції відсутні сліди рук обвинуваченого ОСОБА_6 . Так, висновком судово-медичної експертизи трупа № 300/2023 від 07.04.2023, трупа ОСОБА_10 встановлено, що причиною смерті гр-ки ОСОБА_10 , 1970 р.н., є тупа поєднана травма голови та грудей утворилася від неодноразової дії тупих твердих предметів по різних ділянках голови і грудної клітки, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та в даному випадку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Допитаний у суді першої інстанції експерт вказала, що тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні, а могли бути спричинені внаслідок ударів, у тому числі руками та ногами, а також від неодноразової дії тупих предметів.

Отже, відсутність відбитків пальців рук ОСОБА_6 на палиці, яка була оглянута у суді першої інстанції, у сукупності із наведеними у вироку доказами вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, не спростовує винуватості ОСОБА_6 , зважаючи на «неодноразовість дії тупих предметів, у тому числі ударів ногами та руками, що спричинили смерть ОСОБА_10 .

Не заслуговують на увагу апеляційні твердження захисника про те, що суд першої інстанції не допитав свідка ОСОБА_14 .. Із оскаржуваного вироку слідує, що ОСОБА_14 , згідно повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_26 призваний 30.04.2024 року на військову службу під час мобілізації та направлений у розпорядження військової частини НОМЕР_2 , тобто є мобілізований і перебуває в зоні ведення бойових дій. У зв`язку з наведеним, прокурор відмовився від допиту ОСОБА_14 в якості свідка.

Безпідставними є також доводи захисника про те, що ОСОБА_6 07 березня 2023 року не затримували, не оголошували підозру, не вручали клопотання про обрання під вартою.

Із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 07 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в умисному вбивстві, тобто у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Копія повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені, права підозрюваного оголошені та роз`яснені, що підтверджується підписом обвинуваченого та захисника ОСОБА_27 (Т.3 а.с.18-20). Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 був присутній у судовому засіданні, 07 березня 2023 року, яке відбулося у встановленому законом порядку, з участю захисника ОСОБА_27 за призначенням, тому доводи обвинуваченого, що будь-якої угоди про правову допомогу із адвокатом ОСОБА_27 він не укладав на увагу не заслуговують і ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_28 ( Справа № 466/2300/23, Провадження № 1-кс/466/451/23) клопотання слідчого задоволено та застосовано до (на той момент) підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, який надалі було неодноразово продовжено ухвалами слідчих суддів.

Крім того, доводи про не належність підпису ОСОБА_6 на повідомленні про підозру від 07 березня 2026 року, в цілому повторюють мотиви клопотання захисника про призначення судово-почеркознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні, які були предметом дослідження суду першої інстанції і ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2025 року, повний текст якої складено 04 листопада 2025 року, відмовлено у клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні (Т.3 а.с.50-51).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що доводи захисника про те, що повний текст згаданої ухвали не був оголошений до початку дебатів, що є порушенням на думку захисника вимог ч.3 ст.363 КПК України, є безпідставним. Згідно журналу судового засідання №5372966 головуючий суддя оголошував ухвалу про відмову у задоволенні клопотання захисника про при значення почеркознавчої експертизи (Т.3 а.с.46 зворот), яка оскарженню не підлягає, та одразу після цього оголосив перерву судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_29 для ознайомлення із м матеріалами справи.

Апеляційний суд не може погодитись із твердженням апеляційної скарги щодо стягнення із обвинуваченого ОСОБА_6 у дохід держави витрат за проведення судово-дактилоскопічної та судової молекулярної експертизи.

Так, суд першої інстанції не взяв до уваги зокрема висновок судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/114-23/5164-Д від 24.03.2023 та висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/114-23/5395-БД від 05.07.2023; з мотивів відсутності доказового значення згаданих експертиз у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, відповідно до Постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17 (51-4251кмо21) процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

При цьому, обов`язку зазначення доказового значення проведених експертиз щодо обвинуваченого, як зазначає захисник, норми КПК України, а також релевантна судова практика Верховного суду не встановлює.

Інші апеляційні доводи апеляційних скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином при перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження які тягнули б за собою скасування вироку чи підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 необґрунтованим и й доходить висновку, що судом, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального права, які б тягли за собою скасування або зміну вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2025 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000386 від 07 березня 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4