Справа № 391/851/23
пров. 1-кп/393/33/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року селище Кам`янець

Колегія суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в режимі відеоконференції з Бобринецьким районним судом Кіровоградської області та з використанням власних технічних засобів, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 26.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження прокурором було подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню, яке обґрунтував тим, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на останнього передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків. В подальшому вказаний запобіжний захід ухвалами колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області неодноразово продовжено. 18.06.2025 року ухвалою вказаною колегією суддів змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт з 22-00 год до 06-00 год, на строк 2 місяці, який також неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2026 року на строк 2 (два) місяці, до 28.03.2026 року включно, із покладенням на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків. На даний час необхідність в продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому просив задовольнити подане ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_5 та просили застосували до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Мотивуючи вказане тим, що обвинувачений належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється у всі судові засідання, жодним чином не порушив свою процесуальну поведінку. Також обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду провести розгляд клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу без участі його другого захисника ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали думку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду провести розгляд клопотання прокурора щодо продовження йому запобіжного заходу без участі його захисника ОСОБА_10 та його інтереси представлені іншим захисником ОСОБА_7 , суд вважає за можливо провести розгляд клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 без участі захисника ОСОБА_10 та сторони потерпілого.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання прокурора, розглянувши відповідні матеріали, колегія суддів дійшла до такого.

Так, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на останнього передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків неодноразово продовжувався колегією суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області.

18.06.2025 року ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області було вирішено змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби, на строк 2 місяці, який в подальшому був неодноразово продовжений ухвалами суду, останній раз до 28.03.2026 року включно, із покладенням на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

Прокурор у своєму клопотанні вказує, що на даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжного заходу не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Згідно правового змісту ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається, з ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Надаючи оцінку ризику щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, колегія суддів вважає такі дії цілком вірогідними, а ризик доведеним.

Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК, належить до особливо тяжких злочинів, який карається позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його засудження до можливого покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Суд вважає, що є можливість істотно зменшити цей ризик встановленням певного обмеження поведінки обвинуваченого.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів виходить з того, що показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні; - встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, судом ще не завершено дослідження зібраних в межах кримінального провадження доказів, не допитано свідків, потерпілого та обвинувачених.

Суд вважає, що ризик, який зазначений у клопотанні прокурора, а саме - те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не були допитані безпосередньо в судовому засіданні продовжує існувати і є реальним. Обвинувачений на даному етапі має можливість його реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Щодо наявності інших ризиків передбачених п.п. 4-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема тих, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є необґрунтованими та недоведеними прокурором у судовому засіданні, в зв`язку з тим, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які нові відомості щодо вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню та під час судового засідання було підтверджено належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Водночас судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, хоча й офіційно не працює, проте, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, належно виконує покладенні на нього процесуальні обов`язки судом.

Отже, зазначені обставини свідчать про продовження існування ризиків вказаних в клопотанні прокурора, що обумовлює необхідність продовження строку дії, покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення, відсутність ризиків чи наявність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_5 , на більш м`який запобіжний захід наразі не встановлено, та доводи сторони захисту з цього приводу не є слушними, а застосований до останнього вищевказаний запобіжний захід на даній стадії судового провадження є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також забезпечить його належну процесуальну поведінку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказане клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 331, 371, 372, 392 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець, Бобринецького району Кіровоградської області, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, на строк 2 місяці, тобто з 16 березня 2026 року до 16 травня 2026 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 год вечора до 06-00 год ранку, без дозволу прокурора та суду;

2)прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі у процесуальних діях.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням покладених на нього обов`язків покласти на відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Звернення цієї ухвали до виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та начальнику відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошено її резолютивну частину 16.03.2026 року.

Повний текст ухвали виготовлений протягом трьох діб та оголошений 19.03.2026 року о 12:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3