Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
755/4062/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; арешт майна.
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 27.03.2026
Номер судового провадження: 1-кс/755/1239/26
Справа №:755/4062/26
Провадження №: 1-кс/755/1239/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту, у рамках кримінального провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що 13.03.2026 року до ЧЧ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт співробітника о/у Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, про те, що ним в ході виконання покладених на нього функцій встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 невідомими особами в супереч ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» облаштовано заклад для надання послуг з грального бізнесу. В вказаних діях невідомих осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Так, 13.03.2026 року у період часу з 20 годин 15 хвилин по 21 годин 35 хвилин слідчим у кримінальному провадженні у присутності двох понятих, проведено обшук нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- Стільці металеві у кількості 8(восьми) штук;

- офісні стільці у кількості 3 (трьох) штук;

- комп`ютерні столи у кількості 12 (дванадцяти) штук;

- комп`ютерні монітори у кількості 17 (сімнадцяти) штук;

- системні блоки у кількості 8 (восьми) штук;

- камери відеоспостереження у кількості 7 (семи) штук;

- клавіатури комп`ютерні у кількості 16 (шістнадцяти) штук;

- оптичні комп`ютерні мишки у кількості 16 (шістнадцяти) штук;

- кавова машина у кількості 1 (однієї) штуки;

- пилосос у кількості 1 (однієї) штуки;

- термопрінтер у кількості 1 (однієї) штуки.

13.03.2026 року, вищевказані речі постановою слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався, у зв`язку з відсутністю відомостей про нього.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Приписами статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного за № 0000626 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, кримінальне провадження здійснюється за фактом надання послуг з грального бізнесу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Київської міської ради від 25.08.2022 № 4957/4998 в місті Києві відбулося перейменування вулиці Івана Сергієнка на вулицю Пластова.

Дослідивши доданий до клопотання протокол обшуку, встановлено, що 13.03.2026 року слідчими СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було проведено несанкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, до клопотання долучена копія постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , про проведення невідкладного обшуку в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, буд. 2/35, зміст якої взагалі не містить обґрунтування невідкладності проведення вказаного обшуку.

Так, ухвалою слідчого судді від 19.03.2026 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку (постфактум) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Крім того, в своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яка на даний час не існує, при цьому жодним чином не обґрунтовує необхідності накладення такого арешту, а також не зазначає власника приміщення.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...