КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 03 березня 2026 року, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2026 року,

за участі:

в режимі відеоконференцзв`язку прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 10.01.2025 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 000806 від 09.05.2023.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скаргу на повідомлення про підозру задовольнити та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 10.01.2025 року, зобов`язати уповноважену особу (процесуального керівника, прокурора) у кримінальному провадженні № 000806 від 09.05.2023 року вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні про час та дату повідомлення ОСОБА_6 про підозру 10.01.2025 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повідомлення про підозру від 10.01.2025 року здійснено безпідставно та з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. ст. 3, 22, 276, 277 КПК України.

Зокрема, повідомлення про підозру складено, підписано та вручено не уповноваженою особою, а саме заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 , який відсутній у групі прокурорів у кримінальному провадженні.

Також зазначає, що слідчий, який виніс постанову про уточнення анкетних даних підозрюваного у повідомленні про підозру фактично вніс зміни до повідомлення про підозру у поза процесуальний спосіб.

На переконання сторони захисту, повідомлення про підозру не містить об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, у змісті повідомлення про підозру відсутнє обґрунтування того, у чому полягало саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а також відсутня будь-яка інформація з приводу притягнення цих осіб до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 КУпАП.

Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні відбуваються порушення прав та гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_6 , про що дійшла висновку за результатами розгляду звернення Національна асоціація адвокатів України.

Вважає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначила мотивів прийняття рішення, не спростовано та залишено поза увагою аргументи сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені захисником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 09.05.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

10 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26 травня 2025 року до слідчого судді ОСОБА_11 надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 10 січня 2025 року в рамках кримінального провадження № 0000806 від 09.05.2023.

20 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 10 січня 2025 року в рамках кримінального провадження № 0000806 від 09.05.2023 - відмовлено.

14 жовтня 2025 року Київським апеляційним судом скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року, оскільки, під час розгляду скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 10 січня 2025 року, слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.

11 листопада 2025 року зазначена скарга надійшла до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2026 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 10 січня 2025 року в рамках кримінального провадження № 0000806 від 09.05.2023 відмовлено.

Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Як встановила колегія суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що повідомлення про підозру складено, підписано та вручено не уповноваженою особою, а саме заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 , який відсутній у групі прокурорів у кримінальному провадженні не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є діючим адвокатом, про що, також неодноразово зазначено стороною захисту.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру здійснюється, у тому числі адвокату - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Разом з тим, системний аналіз положень статей 276-278 КПК України свідчить про те, що процедура повідомлення особи про підозру включає декілька процесуальних етапів, зокрема прийняття рішення про повідомлення про підозру, складання та підписання письмового повідомлення про підозру уповноваженою особою, а також вручення відповідного процесуального документа підозрюваному. При цьому виключні повноваження спеціально визначеного законом суб`єкта стосуються саме прийняття рішення про повідомлення про підозру та підписання відповідного письмового повідомлення, тоді як безпосереднє вручення такого повідомлення є процесуальною дією, яка може бути здійснена іншим уповноваженим учасником кримінального провадження.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (справа № 536/2475/14-к), визначення законом спеціального суб`єкта повідомлення про підозру означає необхідність складання та підписання такого повідомлення відповідною службовою особою, однак не передбачає обов`язкової її участі у подальших процесуальних діях, пов`язаних із врученням повідомлення про підозру.

Крім того, положення кримінального процесуального законодавства не містять вимоги щодо того, що Генеральний прокурор, чи його заступник повинні обов`язково здійснювати процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 складене та підписане заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 (а.с. 123, 149 т. 1), а відтак вимоги статті 481 КПК України вважаються дотриманими, вручення такого повідомлення іншою уповноваженою особою, а саме прокурором ОСОБА_7 за дорученням (а.с. 122, т. 1) не свідчить про порушення порядку повідомлення про підозру та не може бути підставою для визнання такого повідомлення незаконним.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомлення про підозру, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , яка узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Посилання сторони захисту висновок за результатами розгляду звернення Національної асоціації адвокатів України на порушення прав та гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_6 , саме по собі не свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки даний орган, не наділений повноваженнями встановлювати законність чи незаконність процесуальних рішень органів досудового розслідування чи прокурора.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2026 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний номер № 757/24071/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/2568/2026 Доповідач: ОСОБА_16

Категорія ст. 278 КПК