ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/956/26 Справа № 201/5537/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 17 квітня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000359 від 24.03.2026 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Нова Каховка Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, востаннє 24.11.2025 Соборним районним судом м. Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання на іспитовий строк 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 17 квітня 2026 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 20 год 37 хв 12 червня 2026 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, тому пред`явлена йому підозра є обґрунтованою, а також стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК свідчить те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК свідчить те, що ОСОБА_7 вручено клопотання разом із додатками у вигляді копій матеріалів кримінального провадження, серед яких протоколи допитів свідків, що містять повні анкетні дані, адреса мешкань та мобільні телефони. Вказані особи судом ще не допитані, то ж перебуваючи на волі ОСОБА_7 може здійснювати тиск на свідків з метою зміни їх показів.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований. Також досудовим розслідуванням встановлено інформацію, що він можливо причетний до вчинення злочину, передбачений ч.5 ст. 407 КК. Крім того, ОСОБА_7 раніше судимий, останній раз 24.11.2025 року Соборним районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі статті 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, що також свідчить про ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, визнати пред`явлене повідомлення про підозру необґрунтованим та у разі залишення запобіжного заходу застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою як домашній арешт, особисте зобов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді, постановленою без належного аналізу повідомленої підозри доданих до клопотання доказів та ризиків. Вказує про необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків, які ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються доказами. Ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі суворості покарання. Ризик впливу на свідків може бути нівельованим шляхом покладення відповідного обов`язку утримуватися від спілкування з ними. У сторони обвинувачення відсутні реальні докази наявності ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. Слідчим суддею не наведено достатнього обґрунтування підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК, які б давали право суду не визначати розмір застави, з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

З матеріалів справи слідує, що у провадженні СВ ВП №2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області є кримінальне провадження №0000359 від 24.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

15 квітня 2026 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК.

15 квітня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, а саме у незаконному виробництві та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, які є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 07.04.2026, які повідомили про обставини знайомства з ОСОБА_11 , виготовлення та продаж ним амфетаміну, оренди квартири з метою конспірації діяльності, що розташована на другому поверсі двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та кв. АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку від 14.04.2026 вищевказаних квартир за даною адресою, який проводився за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , в ході обшуку було виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 67,8970 г, в ході особистого обшуку ОСОБА_7 виявлено 1 сліп-пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-26/13691-НЗПРАП від 15.04.2026 у своєму складі місить психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, масою 0,1018 г; висновком експерта № СЕ-19/104-26/13695-НЗПРАП від 15.04.2026, відповідно до якого надана на експертизу крісталічна речовина світло-бежевого кольору масою 91,7775 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 67,8970 г, та іншими матеріалами в сукупності, долученими до клопотання.

Окрім цього, прокурором в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції також були долучені до матеріалів справи протокол огляду телефону від 19.04.2026, відповідно до якого був оглянутий мобільний телефон, вилучений в ході обшуку квартир та в ході особистого обшуку ОСОБА_7 , в якому виявлено, зокрема фото пакування, схожого на зіп пакет з невідомою речовиною світлого кольору, що знаходиться на вагах чорного кольору, фото пакування, схожого на зіп пакет з невідомою речовиною «кристалічна» світлого кольору; протоколи допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 29.04.2026 та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 29.04.2026.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже, на даній стадії слідчий суддя та апеляційний суд не повинен керуватись стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки стадія досудового розслідування ще триває і здійснюється збір доказів та фіксування певних обставин, для забезпечення цього, зокрема і застосовуються запобіжні заходи.

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення інкримінованого йому злочину, апеляційний суд вважає непереконливими з огляду на сукупність доказів, долучених до клопотання слідчого.

В даному провадженні пред`явлена ОСОБА_7 підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність останнього до скоєння даного злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а санкція ч. 3 ст. 307 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, що заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а клопотання слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, є обґрунтованим.

Так, стосовно підозрюваного існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, яке за правилами ст. 12 КК є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Водночас, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

У зв`язку з чим, а також враховуючи те, що підозрюваному відомі дані свідків у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає, що існує достатня ймовірність того, що він, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів.

Стосовно ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, то апеляційний суд, як і слідчий суддя, зважає на особу підозрюваного, який є раніше судимим, офіційно не працевлаштований та не має легального постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків.

Апеляційний суд також зважає на характер інкримінованого ОСОБА_7 злочину проти здоров`я населення, який свідчить про підвищену суспільну небезпеку, зокрема, що останній, згідно з твердженням сторони обвинувачення, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, налагодили виробництво особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, для подальшого її збуту.

В сукупності із вищевикладеним у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства слідчий суддя також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, зокрема, що останній раніше судимий, останній раз 24.11.2025 Соборним районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК до обмеження волі строком на один рік зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК, має місце реєстрації, вік, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Вказані обставини у сукупності об`єктивно свідчать про існування реального ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, а доводи захисту про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків є необґрунтованими та спростовуються дослідженими матеріалами.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Окрім цього, слідчий суддя також врахував вимоги ст. 183 КПК та обставини вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у зв`язку з чим обґрунтовано не визначив заставу відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 182 КПК.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено. Застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо мотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 17 квітня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4