Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/135/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 401/3154/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2025, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого 09.05.2024 внесені до ЄРДР за № 0000331, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисники-адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого 09.05.2024 внесені до ЄРДР за №0000331 задоволено. Обрано підозрюваному за ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України - тобто, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_7 (згідно з даними закордонного паспорта Республіки Білорусь № НОМЕР_1 , виданий 26.01.2024 ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Білорусь, громадянин Республіки Білорусь, який має вищу освіту, керівник ЗАТ «Центр ліквідації підприємств», розташованого за юридичною адресою: АДРЕСА_1 .

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Було встановлено, що ОСОБА_7 являється громадянином Республіки Білорусь, засоби для зв`язку відсутні.

Одночасно, при перевірці інформації щодо перебування підозрюваного ОСОБА_7 на території України, відповідно до даних системи «АРКАН», слідчим суддею встановлено, що останній у період часу з 01.01.2020 по 21.03.2025 державний кордон не перетинав, відповідно перебуває на території Республіки Білорусь.

На стадії досудового розслідування маються підтверджені і достовірні відомості, що належним чином повідомлений про підозру ОСОБА_7 перебуває за межами України, умисно переховується у такий спосіб від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, в зв`язку з чим підлягає оголошенню в міжнародний розшук для подальшого, у відповідності до ч.6 ст.193 КПК України, розгляду судом клопотання слідчого та прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для здійснення його міжнародного розшуку каналами і можливостями Інтерполу.

10.04.2025 постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням процесуального керівника, підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя погоджується із висновком слідчого про наявністю ризику незаконного впливу на потерпілих.

Слідчий суддя зазначив, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_7 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст.193 КПК України суд позбавлений можливості обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді отримав 11.02.2026 після ознайомлення з матеріалами справи.

Вказує, що підозрюваний не був належним чином повідомлений та не був присутнім під час розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу, не було залучено захисника до розгляду клопотання, що є істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що у сторони обвинувачення не існувало жодних перепон щодо використання єдиного законного механізму вручення спеціальному суб`єкту особі, що проживає за кордоном, письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч.8 ст. 135 КПК України.

Проте повідомлення про підозру було направлено ОСОБА_7 на електронну адресу, яку було створено працівниками правоохоронних органів з метою створення уяви слідчого судді щодо нібито дотримання процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру. Вказана електронна адреса підозрюваному не належала, ним не створювалася.

Вважає підозру необґрунтованою, повідомлення про підозру містить загальні твердження без підтверджуючих доказів.

Вказує, що ОСОБА_7 , який є керівником ЗАТ «центр ліквідації підприємств», упродовж останніх 16 років профільно займається реорганізацією юридичних осіб, спрямованою на структурування фінансового балансу підприємств, відновлення їх платоспроможності або завершення діяльності у порядку, передбаченому законом Республіки Білорусь. Сам по собі характер такої професійної діяльності не може свідчити про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих подій або про наявність злочинного умислу.

Сторона обвинувачення не навела жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_7 будь-яких дій, спрямованих на ліквідацію зазначених підприємств.

Ризики зазначені стороною обвинувачення вважає необґрунтованими та безпідставними.

В запереченні на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 прокурор ОСОБА_9 зазначила, що слідчим суддею жодним чином не допущено будь-яких порушень, у тому числі незабезпечення права на захист, незаконної відмови у доступі до правосуддя, засад рівності та змагальності сторін та грубого порушення прав людини, що призвело до негативних наслідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів справи вбачається, що участь в судовому засіданні суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 не брав. Фактично отримав копію ухвали 11.02.2026, після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується матеріалами клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18 (провадження №51-6470кмо18) зазначила, що у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення у порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.

Таким чином, у зв`язку з необізнаністю сторони захисту з наявністю судового рішення, що строк для подачі апеляційної скарги пропущений з поважних причин, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону та ухвалив незаконне рішення у зв`язку з процесуальними порушеннями.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час перевірки місця знаходження ОСОБА_7 , було встановлено, що останній являється громадянином Республіки Білорусь, засоби для зв`язку відсутні.

Одночасно, при перевірці інформації щодо перебування підозрюваного ОСОБА_7 на території України, відповідно до даних системи «АРКАН», встановлено, що останній у період часу з 01.01.2020 по 21.03.2025 державний кордон не перетинав, відповідно перебуває поза межами України.

Згідно постанови слідчого від 10 квітня 2025 року підозрюваний ОСОБА_7 оголошений в міжнародний розшук.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, відповідно до вимог ч.6 ст. 193 КПК України, повинен ретельно перевіряти, чи доведені прокурором підстави, передбачені ст.177 КПК України, а також ту обставину, що особа відносно якої подано клопотання про обрання запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження, є підозрюваною.

В даному випадку, слідчим суддею при розгляді цього клопотання та прийнятті рішення, вказаних вимог дотримано не було, не перевірено доводи, наведені у клопотанні, у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Також, відповідно до п.2 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Частиною 1 ст.278 КПК України, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.3 ст.111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.7 ст.135 КПК України повістка по виклик особи, яка проживає за кордоном вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана ВР України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено на електронну адресу останнього, що не заперечувалось стороною обвинувачення. При цьому, в матеріалах справи відсутні і в ході судового і апеляційного розгляду стороною обвинувачення не надані належні докази направлення вказаного повідомлення саме на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.136 КПК України надіслана на електронну адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти, та лише якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу електронної пошти.

Сторона захисту зазначила, що електронна пошта, яка зазначена в матеріалах клопотання та на яку було направлено повідомлення про підозру ОСОБА_13 останнім створена не була та в нього дана електронна пошта відсутня.

Сторона обвинувачення не надала належного обґрунтування на заперечення сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_7 має власну веб-сторінку ЗАТ «Центр ліквідації підприємств», на якій зазначені його контактні дані, зокрема, поштова адреса, номери телефонів, адреса поштової скриньки, месенджери. Проте на жодну відому та загальнодоступну електронну пошту лист із повідомленням про підозру не надходив.

Матеріали клопотання не містять жодних відомостей на підтвердження спроб встановлення місцезнаходження особи.

Перевіркою матеріалів справи та в ході апеляційного розгляду не встановлено жодних обставин, які би підтверджували вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру в один зі способів, передбачених для вручення особі, яка перебуває за кордоном, повідомлення про підозру. При цьому уповноважена особа, яка здійснює виклик (або здійснює вручення повідомлення про підозру), має володіти інформацією (бути обізнаною) щодо проживання відповідної особи за кордоном. Стороною обвинувачення не надано підтвердження щодо звернення в рамках досудового розслідування до уповноваженого підрозділу з метою встановлення реального місцезнаходження особи.

За приписами ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, водночас кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення ст.6 §3(с) Конвенції, передбачає право обвинуваченого використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, а також право на безоплатну правову допомогу за браком коштів, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Національне процесуальне законодавство передбачає механізм залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії (ст.ст.49, 53 КПК України).

Згідно вимог ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

П.4 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту;

У відповідності до ч.3 ст.54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до ст..20, 42, 276, 278 КПК України, особа має право бути негайно та детально поінформованою про суть та підстави підозри зрозумілою для неї мовою.

Відповідно до ч.3 ст.29 КПК України, особам, які не володіють державною мовою, забезпечується право користуватися послугами перекладача та отримувати процесуальні документи у перекладі.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено українською мовою, матеріали клопотання не містять відомостей щодо забезпечення належного перекладу на мову, якою підозрюваний володіє.

Зважаючи на викладені приписи суд першої інстанції на час розгляду в клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , зважаючи на те, що його підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.190 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, сам ОСОБА_7 не є громадянином України, та орган досудового розслідування не володіє відомостями чи володіє останній мовою, якою ведеться кримінальне провадження - участь захисника є обов`язковою з метою дотримання права на захист та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особи яка притягується до кримінальної відповідальності.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для вручення повідомлення про підозру в цьому кримінальному провадженні.

На підтвердження ризику переховування в матеріалах клопотання відсутні відомості щодо належного виклику ОСОБА_7 у відповідності до положення ч.1 ст.566 КПК України «Особу, яка перебуває за межами України, для провадження слідчих чи інших процесуальних дій на території України викликають повісткою на підставі запиту (доручення) про міжнародну правову допомогу», та вчинення останнім реальних дій які б свідчили про переховування від слідчого, прокурора або суду.

Сама собою обставина неприбуття особи на виклик слідчого, прокурора або судовий виклик, як і факт перебування за межами України чи населеного пункту, на території якого розташовано відповідний орган досудового розслідування/суд, не є беззаперечним і достатнім доказом переховування такої особи, не свідчить про недотримання нею процесуальних обов`язків. Органом досудового розслідування, в порушення вимог ст. 281 КПК України, слідчому судді не надано інформації про те, що ОСОБА_7 належним чином повідомляли у цьому кримінальному провадженні про виклик до слідчого чи прокурора, а останній без поважних причин не з`являвся на такі виклики.

З огляду на вказане клопотання слідчого не містить достатніх і переконливих відомостей, які вказують на ознаки залишення особою території України і перебування за її межами з метою переховування від органу досудового розслідування і суду. В цій частині сторона обвинувачення посилається виключно на сам лише факт, що ОСОБА_7 перебуває за межами України. Однак, сама по собі ця обставина не є беззаперечним доказом саме з метою переховування від слідства і суду.

Колегія суддів вважає неспроможним рапорт оперуповноваженого СКП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 , відповідно до якого ним в ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000331 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.5 ст.190 КК України, було здійснено виїзд до Посольства Республіки Білорусь, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 3. Вході виїзду було встановлено, що Посольство Республіки Білорусь на даний час не працює та будівля вказаної установи є повністю зачиненою. (а.к.116).

Під час розгляду апеляційної скарги, стороною захисту було надано відповідь на адвокатський запит відповідно до якого ГУНП в Кіровоградській області Олександрійського РВП ВП №1 зазначено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_15 у період з 01.01.2025 по 01.05.2025 до м.Києва не прибував, що вказує на спростування звернення до Посольства Республіки Білорусь особисто лейтенантом поліції ОСОБА_15 .

Необхідно зауважити, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не було надано належних та обґрунтованих відомостей, якими б підтверджувався можливий вплив на учасників кримінального провадження, зважаючи на те, що будь-які докази на підтвердження наявного ризику у матеріалах клопотання відсутні. Колегія суддів констатує, що твердження органу досудового розслідування щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є лише припущенням.

Враховуючи в сукупності встановлені в ході апеляційного розгляду обставини про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про оголошення ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, що давало би суду підстави розглядати клопотання та приймати за результатами його розгляду рішення про обрання запобіжного заходу у відсутності особи, наявність порушення права на захист особи при розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу сторони захисту слід задовольнити, а винесену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ухвалу слідчого судді відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк захиснику-адвокату ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2025.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого 09.05.2024 внесені до ЄРДР за № 0000331 відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2