УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/6046/26 - к

провадження № 51 - 1161 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги представника ТОВ «Укрінформсервіс» - ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 23 березня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установив:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого

2026 року відмовлено в задоволенні скарги представника

ТОВ «Укрінформсервіс», в особі директора ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та Печерської окружної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0003242.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 23 березня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить переглянути ухвалу апеляційного суду

в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів (далі - Суд) вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно Кримінальний процесуальний кодекс (далі - КПК) визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За змістом ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора

в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Частиною 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається з змісту копії ухвали апеляційного суду, представник ТОВ -

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у

м. Києві та Печерської окружної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні

№ 0003242.

Це рішення постановлено в порядку ст. 303 КПК і не належить до передбачених

ч. 3 ст. 307 КПК переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені

в апеляційному порядку.

Відтак, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, з посиланням на положення ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження. Таке рішення є обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції Судом не встановлено.

Водночас, зважаючи на те, що кримінальне провадження було закрито прокурором на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, слідчий суддя небезпідставно роз`яснив скаржнику в ухвалі про можливість оскарження рішення прокурора про закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 26 КПК (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК).

Враховуючи наведене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ТОВ «Укрінформсервіс» - ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 березня 2026 року, через відсутність підстав для

її задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3