УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2020 за № 0001347, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ч.1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримуються під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зазначивши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до них, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що були встановлені раніше, та на даний час не зменшились, зокрема, можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просила врахувати дані про осіб обвинувачених, їх соціальні зв`язки, тяжкість, обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, вказуючи на реальну загрозу життю та здоров`ю його родини у разі звільнення обвинувачених з-під варти.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт або заставу, враховуючи майновий та сімейний стан, наявність міцних соціальних зв`язків та стан здоров`я обвинувачених, вказуючи на необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України клопотання прокурора, відсутність та зменшення ризиків, що були встановлені раніше.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків, посилаючись на необґрунтованість ризиків. Також, посилався на те, що ОСОБА_11 раніше не судима, не має наміру ухилятися від слідства або суду, впливати на учасників провадження, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, також вказував на молодий вік обвинуваченої та стан здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_11 підтримала свого захисника та просила задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт за адресою мешкання, з покладенням обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження та наданих клопотань, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою для застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, які не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, також обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не мають доходів та міцних соціальних зав`язків, у кримінальному провадженні не допитано свідків та потерпілого. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших тяжких злочинів.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченим, тяжкість висунутого обвинувачення та наслідків, що настали, відсутність у обвинувачених офіційних, законних доходів та міцних соціальних зв`язків, вагомість наявних та досліджених доказів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинувачених під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.

Запропонований запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить запобігання раніше вказаним ризикам.

На даний час ризики, які зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, доводи сторони захисту та самих обвинувачених, зокрема, щодо задовільних характеристик, погіршення стану здоров`я, необґрунтованості клопотання та недопустимості доказів у кримінальному провадженні, не спростовують їх та є передчасними, так як судове слідство триває.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою на 60 днів.

На підставі п.1,2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки злочин, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого вони обвинувачуються, мав на меті спричинити загибель людини, крім того ОСОБА_10 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 30.01.2026 включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Строк дії ухвали до 30.01.2026 включно.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:

Судді: