Справа № 699/2151/25
Номер провадження 1-кп/699/57/26
26.02.2026 м. Корсунь-Шевченківський
Зокрема, ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він як повнолітня особа вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України.
Під час розгляду справи, що стосується вчинення ОСОБА_2 дій сексуального характеру щодо неповнолітньої особи, він пояснив, що перебував у фактичних шлюбних стосунках з матір`ю постраждалої неповнолітньої дівчини - ОСОБА_3 . Одночасно, приблизно протягом року, мав сексуальні стосунки з неповнолітньою дочкою своєї співмешканки - ОСОБА_4 . Повідомив, що у співмешканки чотири дочки, три з них підлітки, одна молодшого шкільного віку. Зазначив, що потерпіла неповнолітня багато часу проводила з ним, завжди його супроводжувала. Він без оформлення трудових відносин працював у м. Миронівка Київської області, де з понеділка по п`ятницю проживав у гуртожитку, повертаючись на вихідні до місця свого постійного проживання. Неповнолітня потерпіла супроводжувала його та разом з ним проживала у гуртожитку, про що мати неповнолітньої знала. На думку обвинуваченого, матір неповнолітньої потерпілої здогадувалася про наявність між ним та дівчиною стосунків. У липні 2025 року про наявність між ним та неповнолітньою потерпілою стосунків стало відомо достеменно. Вказав, що ніколи не примушував неповнолітню до статевих стосунків, вона брала в них участь добровільно.
Обставини події вказують, зокрема, на неналежне виконання матір`ю потерпілої особи батьківських обов`язків, що могло сприяти виникненню ситуації, у якій неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стала потерпілою у кримінальному правопорушенні сексуального характеру.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час виховання неповнолітніх дітей створює умови, які можуть бути сприятливими для вчинення правопорушень щодо дітей та порушення їхніх прав.
З метою захисту цієї дитини та запобігання подібним випадкам щодо інших дітей необхідно суд вбачає необхідність у вжитті заходів реагування та профілактики.
Кримінальний процесуальний кодекс України 1960 року покладав на суд обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом
Чинний кримінальний процесуальний закон не врегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як то окрема ухвала чи постанова, які би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.
Однак, системний аналіз положень ч. 1 ст. 3, ст. 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до позиції Об`єднаної палати ККС, викладеної у постанові від 14.06.2021 по справі № 686/9636/18, суд може ухвалити судове рішення, яке не пов`язане із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.
Одним з принципів Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року є те, що дитина має право на захист від усіх форм фізичного чи психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.
Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.
Держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.
З урахуванням виявлених під час розгляду справи можливих порушень, з огляду на важливість суспільних відносин у сфері захисту прав дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали з метою звернення уваги Служби у справах дітей виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області на умови проживання та виховання ОСОБА_3 її неповнолітніх дітей в контексті можливого порушення їхніх прав.
На підставі ст. 369 КПК України, суддя
Довести до відома Службі у справах дітей виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області інформацію про вказані факти щодо умов проживання та виховання ОСОБА_3 її неповнолітніх дітей, з метою недопущення в майбутньому порушення прав дітей та вжиття із цього приводу відповідних заходів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1