УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 753/3559/16-к

провадження № 51 - 3446 км 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

та в режимі відеоконференції:

захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника засудженого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні відновлені матеріали втраченого кримінального провадження № 753/3559/16-к щодо:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялти Автономної Республіки Крим(далі - АР Крим), громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 366 ч. 2, ст. 361 ч. 2 КК України,

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Феодосії АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 366 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця станиці Новокорсунської Тимошенківського району Краснодарського краю РФ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 366 ч. 2 КК України,

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродження с. Сосни Любанського району Мінської області Республіки Білорусь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції, ОСОБА_14 на вирок Феодосійського міського суду АР Крим від 27 квітня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 05 липня 2012 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ,

встановив:

Вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 27 квітня 2012 року засуджено:

ОСОБА_8 за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3 із застосуванням ст. 69, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки з конфіскацією частини майна. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_8 спеціального звання і рангу - радник митної служби 2 рангу;

ОСОБА_12 за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3 із застосуванням ст. 69, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки з конфіскацією частини майна. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_12 спеціального звання і рангу - інспектор митної служби 2 рангу;

ОСОБА_10 за ст. 255 ч. 1, ст. 364 ч. 3, ст. 368 ч. 3 із застосуванням ст. 69, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 7 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки з конфіскацією частини майна. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_10 спеціального звання і рангу - інспектор митної служби 1 рангу;

ОСОБА_13 за ст. 255 ч. 1 із застосуванням ст. 69, ст. 364 ч. 3 із застосуванням ст. 69, ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3, ст. 368 ч. 3 із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки з конфіскацією частини майна. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_13 спеціального звання і ранга - радник митної служби 2 рангу. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Цим же вироком ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 визнано винуватими за ст. 366 ч. 2 КК України, призначено кожному з них покарання за цей злочин та на підставі ст. 49 КК України звільнено від його відбування у зв`язку із закінченням строків давності кожного. Також цим вироком ОСОБА_8 виправдано за ст. 361 ч. 2 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 05 липня 2012 року апеляції державних обвинувачів залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

На зазначені вирок та ухвалу прокурор ОСОБА_14 подав касаційну скаргу, розгляд якої у касаційному суді призначено на 11 годину 40 хвилин 24 лютого 2026 року.

До початкукасаційного розгляду перший заступник керівника прокуратури АР Крим та міста ОСОБА_15 у межах повноважень, передбачених ст. 384 ч. 4, ст. 390 ч. 1 КПК України 1960 року, відкликав касаційну скаргу прокурора, про що 20 лютого 2026 року на адресу Верховного Суду надійшов відповідний лист (вх. № 3677/0/170-26 від 20.02.2026).

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність заперечень щодо відмови від касаційної скарги і наявність підстав для закриття касаційного провадження, думки захисників щодо закриття касаційного провадження, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 390 ч. 1 КПК України 1960 року до початку розгляду справи в касаційному суді особа, що подала скаргу, та особи, зазначені у частині четвертій статті 384 цього Кодексу, щодо скарги прокурора в межах його позицій, мають

право доповнити, змінити або відкликати її.

У разі відкликання касаційних скарг касаційний суд виносить ухвалу про закриття касаційного провадження, якщо іншими учасниками судового розгляду рішення не було оскаржене в касаційному порядку (ст. 396 ч. 2 КПК України 1960 року).

Як убачається з матеріалів провадження, касаційних скарг від інших осіб на вирок та ухвалу щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 не надходило і судові рішення у вказаній кримінальній справі іншими особами не оскаржені, а відкликання касаційної скарги відповідно до ст. 390 ч. 1 КПК України 1960 року є правом прокурора.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 390, 396 КПК України 1960 року, Верховний Суд

постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції, ОСОБА_14 на вирок Феодосійського міського суду АР Крим від 27 квітня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 05 липня 2012 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3