Справа № 161/4361/26 Провадження №11-сс/802/115/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000328 від 23.02.2026),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене з прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, стосовно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, в рамках кримінального провадження №0000328 від 23.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року клопотання слідчого задоволено та стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 визначено обчислювати з 18:52 год. 23.02.2026.

Взято підозрюваного ОСОБА_8 під варту із залу суду негайно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник, який діє в інтересах підозрюваного, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки твердження щодо необхідності застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою нічим не підтверджуються. Додані стороною обвинувачення докази можуть лише підтверджувати подію злочину і можливу причетність до його вчинення підозрюваного, що вказує на обґрунтованість підозри, а не на необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу заперечили і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів слідчим суддею правильно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що слідчими СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 23.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання 24 лютого 2026 року ОСОБА_8 у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Отже, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 до вчинення певних протиправних дій.

Разом з тим слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є запобіжні заходи.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами сторони обвинувачення у клопотанні та висновком слідчого судді щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя належним чином обґрунтував своє рішення, що потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою мотивована наявністю вказаних вище ризиків, що під час розгляду клопотання було доведено.

Встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи чи інших обставин, які б стримували його від ухилення від слідства та суду. Враховуючи наявність спільних знайомих із потерпілою існує реальний ризик незаконного впливу на свідків чи потерпілу шляхом переконання, тиску, узгодження позицій або використання спільних знайомих як посередників. Відсутність стабільного доходу, характер поведінки підозрюваного та відсутність належних стримуючих факторів посилює ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо особи підозрюваного фактично характеризують його в соціально-побутовому плані, проте не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про застосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, наведені захисником твердження про наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 , його молодий вік, не стали стримуючим фактором при вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а тому не доведено, що наявність таких обставин зможе сприяти дотриманню належної процесуальної поведінки підозрюваним під час досудового розслідування.

Отже, наведені обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у своїй сукупності вказують на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти заявленим ризикам, які є реальними, і слідчий суддя правильно виснував це у своєму рішенні та обґрунтовано застосував стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи апеляційної скарги були фактично досліджені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу і їм надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

З огляду на викладене вище законних підстав для скасування ухвали слідчого судді з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді