Справа № 487/7456/25
Провадження № 1-кп/487/372/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001174 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. - 22.02.2011 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

2. - 13.04.2012 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

3. - 12.10.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

4. - 22.01.2013 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

5. - 12.03.2013 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнився 30.07.2014 р. згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014»;

6. - 01.06.2017 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

7. - 23.02.2018 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, звільнився 14.01.2021 за відбуттям строку покарання;

- обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2025, близько о 13:20, ОСОБА_4 , перебував біля входу до 3 під`їзду житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та з яким в подальшому у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 правою рукою наніс удар в область обличчя ОСОБА_4 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, в ході виниклої між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 бійки, наніс не менше 4 ударів кулаками та з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, із значною силою кулаком лівої руки заподіяв один удар в область підборіддя ОСОБА_7 , в результаті якого ОСОБА_7 впав, вдарившись головою об асфальт, та втратив свідомість.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, залишивши ОСОБА_7 в непритомному стані лежачого на асфальті біля сходів до під`їзду № 3 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки справа, субарахноїдального крововиливу лівої півкулі головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочину не визнав. Надав суду показання, згідно яких 31.08.2025 приблизно о 13.00 він перебував вдома у кв. АДРЕСА_3 . У подальшому, виходячи з під`їзду, він почув голос ОСОБА_8 . Пояснив, що вона проживає на другому поверсі. Він покликав її, вона виглянула у вікно та запросила його зайти до неї додому. Він піднявся до неї, там знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому він вийшов з квартири та поїхав у лікарню. Коли повернувся, побачив, що у ОСОБА_8 відкрите вікно та вона у вікні курила. Вона його запросила до квартири. ОСОБА_8 сказала ОСОБА_7 , щоб він скупився у магазині. ОСОБА_8 попросила його, щоб він пішов разом з ОСОБА_7 . Вони вийшли з під`їзду та ОСОБА_7 сказав йому, щоб він його проводив, та направився у сторону свого під`їзду. ОСОБА_7 був у стані алкогольного сп`яніння. Він покликав ОСОБА_8 та сказав їй, що ОСОБА_7 у магазин не йде та пішов додому. ОСОБА_8 сказала, що зараз спуститься та підійде. Він сказав ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 зараз спуститься. Він притримував двері у під`їзд та сказав ОСОБА_7 , що зараз підійде ОСОБА_8 . Після чого підійшла ОСОБА_8 та між нею та ОСОБА_7 розпочався конфлікт. Пояснив, що ОСОБА_7 повинен був скупитись за ОСОБА_8 кошти, які були перераховані ОСОБА_7 на картку другом ОСОБА_8 .

Пояснив, що ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватися в його сторону, погрожував йому. Зазначив, що ОСОБА_7 його три рази вдарив. Після третього удару він почав захищатися з метою самооборони. ОСОБА_7 він ударив один раз.

Також, пояснив, що не міг піти від ОСОБА_7 з метою уникнути бійки, тому що у подальшому ОСОБА_7 переслідував би його із-за цих подій та завдав би йому ушкодження, так як він не відповів на агресію ОСОБА_7 .

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засідання надав показання, згідно яких обвинувачений є його знайомим. 30.08.2025 він увечері йшов біля під`їзду, де проживає обвинувачений. Їх спільна знайома ОСОБА_9 сиділа на лавці, у неї було пиво. Він знаходився поряд з нею усю ніч. Під ранок вони пішли до неї у квартиру. У подальшому до квартири зайшов ОСОБА_4 . У квартирі вони вживали пиво. Він вирішив на телефоні подивитись рахунок на зарплатній картці. У нього почала блокуватися одна карта, а потім друга. Він пішов з квартири додому. Пам`ятає, що біля під`їзду його наздогнав ОСОБА_4 . Події, які відбувалися далі, не пам`ятає, прийшов до тями у ЛШМД.

Заявою ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2025, згідно якої вона просить вжити заходи до невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_11 », який 31.08.2025 близько 13.20 год., знаходячись біля під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження її сину ОСОБА_7 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2025, згідно якого ОСОБА_7 просить вжити заходи до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 31.08.2025 близько 13.20 год., перебуваючи біля під`їзду № 3 по вул. Лазурна 52 в м. Миколаєві, заподіяв йому тілесні ушкодження, в результаті яких його госпіталізовано до лікарні КНП «ЛШМД».

Протоколом огляду місця події від 31.08.2025, в ході якого оглянути прилегла територія до будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна 52, біля під`їзду № 3. В ході огляду на під`їзді виявлено камеру відеоспостереження.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2025 за участі ОСОБА_10 , згідно якого ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 31.08.2025 приблизно о 13.20 год., перебуваючи біля сходинок до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 почав наносити удари кулаком в ділянку голови ОСОБА_7 близько 4-5 разів, після яких останній втратив свідомість та впав між сходами та лавкою.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2025 за участі ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_4 як особу на прізвисько « ОСОБА_11 », яка 31.08.2025 близько 13.20 год. наніс тілесні ушкодження наглядному знайомому ОСОБА_13 .

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками складені відповідно до ст. 228 КПК України, підстав для визнання їх недопустимими доказами - відсутні.

Висновком експерта № 694 від 24.09.2025, згідно якого у ОСОБА_7 , 1984 р.н., мають місце тілесні пошкодження у вигляді перелому потиличної кістки справа, субарахноїдального крововиливу лівої півкулі головного мозку.

Дані тілесні пошкодження могли утворитись від одного ударного впливу.

Характер та локалізація даних тілесних пошкоджень свідчить про те, що вони могли утворитись при падінні з положення стоячи на площину, як з приданиям тілу прискорення, так і без нього з послідуючим ударом потиличної ділянки голови об тверде покриття землі. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк, вказаний в постанові - 31.08.2025 року, не виключається.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Діагноз «забій головного мозку середнього ступеню» при оцінки ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними та даними комп`ютерної томографії, згідно п.4.13.4 «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

Дані тілесні пошкодженням являються небезпечним для життя потерпілого згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

Після отримання даних тілесних пошкоджень потерпілий міг здійснювати будь- які активні дії в короткий проміжок часу від декількох десятків хвилин до декількох годин.

Будь-яких тілесних пошкоджень, характерних для самооборони потерпілого, в наданих медичних документах не мається.

При нанесенні тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений як передньою, так, і,задньою стороною тіла до нападника (нападників).

Будь-яких судово-медичних даних про характеристику травмуючого предмета не мається.

На момент звернення в лікувальний заклад у крові потерпілого знайдено етиловий спирт у концентрації 3,18 проміле, що відповідає тяжкому отруєнню.

Протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 31.08.2025, згідно якого на надані носії інформації здійснено копіювання показань технічних приладів та технічних засобів камер відеоспостереження, розміщених на 3 під`їзді житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, буд. 52, а саме записів з камер відео спостереження в період часу з 12:00 по 14:00 годин 31.08.2025.

Протоколом огляду предмету від 31.08.2025, в ході якого слідчим оглянуто CD-R диск білого кольору, який знаходиться в паперовому конверті №1.

У ході огляду слідчим встановлено наступне.

Файл під назвою:«3 под. Лазурна, 52».

Початком відеозапису у правому верхньому куті мається напис: 31.08.2025 11:39:06. Загальна тривалість вказаного відеозапису становить 12:07 хвилин. Відеозапис з камери відеоспостереження розташованої біля входу до під`їзду № 3 будинку № 52 по вулиці Лазурна у місті Миколаєві.

О 11:39:16 на відео зображена особа, яка в ході досудового розслідування встановлена як ОСОБА_7 , який одягнений в спортивні штани, кофту та кепку чорного кольору, тримає у правій руці сумку чорного кольору, піднімається по сходах до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , по його ході видно як останній перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, в цей час слідом за ОСОБА_7 йде особа, яка встановлена в ході досудового розслідування як ОСОБА_4 (Стоп кадр №1).

О 11:39:21 на відео ОСОБА_7 починає відчиняти двері до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , в цей час ззаду підбігає ОСОБА_4 та своєю правою рукою зачиняє двері не давши зайти ОСОБА_7 , та починає щось йому говорити (Стоп кадр № 2).

О 11:39:27 на відео двері по під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 зачинені та між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 починають розмовляти один з одним, при цьому ОСОБА_4 розмахує руками біля останнього (Стоп кадр № 3).

О 11:41:16 на відео ОСОБА_4 стоїть перед сходами до під`їзду та продовжує розмовляти з ОСОБА_7 (Стоп кадр №4).

О 11:41:26 на відео ОСОБА_4 стоїть на бетонному пандусі перед ОСОБА_7 , після чого останній наносить кулаком правої руки удар по обличчю ОСОБА_4 , в свою чергу останній відходить назад (Стоп кадр № 5).

О 11:41:44 на відео ОСОБА_4 знову підходить до ОСОБА_7 , та вже знаходячись на бетонному пандусі перед ОСОБА_7 намагається своєю лівою рукою взяти за праву руку ОСОБА_7 та потягнути його до себе (Стоп кадр № 6).

О 11:41:52 на відео ОСОБА_4 спустився з бетонного пандусу та киває головою ОСОБА_7 для того щоб останній спустився до нього (Стоп кадр № 7).

О 11:42:08 на відео ОСОБА_7 з ОСОБА_4 стоїть біля лавки вказаного під`їзду та в ході їхньої розмови ОСОБА_7 наносить удар рукою в обличчя ОСОБА_4 (Стоп кадр № 8).

О 11:42:14 на відео ОСОБА_4 та ОСОБА_7 починають один одному наносити удари кулаками в область обличчя (Стоп кадр № 9).

О 11:42:17 на відео ОСОБА_4 наносить удари кулаками в область голови та обличчя ОСОБА_7 (Стоп кадр №10).

О 11:42:22 на відео ОСОБА_4 наносить своїм лівим кулаком удар з розмаху збоку в ділянку підборіддя з права ОСОБА_7 , після чого останній падає на бетонне покриття між сходами та лавкою до вказаного під`їзду та втрачає свідомість. (Стоп кадр №11).

О 11:42:23 на відео після нанесеного удару ОСОБА_4 стоїть над ОСОБА_7 (Стоп кадр №12).

О 11:42:33 на відео ОСОБА_4 уходить з місця події, залишивши ОСОБА_7 лежати в непритомному стані між лавкою та сходів до вказаного під`їзду (Стоп кадр №13).

З відеозапису, що доданий до даного протоколу, вбачається як ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підходить до під`їзду та намагається відкрити двері у під`їзд. В цей час до ОСОБА_7 підходить ОСОБА_4 та притримує рукою двері у під`їзд і таким чином створює перешкоди ОСОБА_7 для входу у під`їзд, чим створює конфліктну ситуацію між ними.

У подальшому ОСОБА_4 відходить від дверей та стоїть перед сходами у під`їзд. Після чого знову ОСОБА_4 підходить по пандусу до ОСОБА_7 , який штовхає ОСОБА_4 . Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , маючи можливість піти та уникнути конфлікту, знову підходить по пандусу до ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 завдає йому удар кулаком в голову.

Після чого, ОСОБА_4 , маючи можливість піти та уникнути конфлікту, знову підходить по пандусу до ОСОБА_7 та намагається рукою взяти за руку ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 відходить та, стоячи біля під`їзду, робить рух головою, тим самим пропонує ОСОБА_7 підійти. Після чого, ОСОБА_7 кладе свою сумку на підлогу та спускається по сходах з під`їзду униз до ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 в цей час знімає кепку та телефон, який був у нього на шиї на ремінці. Такі дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 свідчать про те, що ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_7 вступити у бійку з ним.

У подальшому ОСОБА_7 наносить ОСОБА_4 удар рукою в голову. Після чого вони стають у стійки щоб битися. У подальшому ОСОБА_4 наносить ОСОБА_7 неодноразово удари кулаком (не менше 4) в голову. Останній удар ОСОБА_4 спричиняє лівою рукою, від якого ОСОБА_7 падає та б`ється головою об асфальт, втративши свідомість.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході судового розгляду прокурор відмовилась від допиту свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим вони судом не допитувалися. Крім того, забезпечити явку свідка ОСОБА_8 у судове засідання не виявилось можливим.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за:

- ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Аналізуючи надані суду докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена.

Доводи обвинуваченого про те, що він діяв у стані необхідної оборони не відповідають обставинам кримінального провадження, є неспроможними.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

В ході розгляду кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 сам спровокував конфлікт із ОСОБА_7 , не надаючи можливість останньому потрапити до під`їзду. ОСОБА_4 мав неодноразову можливість уникнути бійки та піти від ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_4 сам запропонував ОСОБА_7 вступити у бійку, що видно з відеозапису подій. Також, суду ОСОБА_4 пояснив, що не міг піти від ОСОБА_7 з метою уникнути бійки, тому що у подальшому ОСОБА_7 переслідував би його із-за цих подій та завдав б йому ушкодження, так як він не відповів на агресію ОСОБА_7 .

Такі обставини кримінального провадження та мотиви дій ОСОБА_4 не вказують на наявність необхідної оборони при заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З наданих доказів вбачається, що отримання потерпілим тяжкого тілесного ушкодження відбулось внаслідок його падіння та удару головою об асфальт, що відбулося внаслідок нанесення обвинуваченим ударів потерпілому.

Відповідно до ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і не прямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільні небезпечні наслідки і бажала їх настання. Інтелектуальні ознаки прямого умислу полягають в усвідомленні суспільне небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільне небезпечних наслідків. Усвідомлення суспільне небезпечного характеру свого діяння означає не тільки розуміння фактичної сторони того, що вчиняється, всіх обставин, що характеризують об`єктивні ознаки складу злочину (значущість об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин), а й розуміння соціального значення діяння, його соціальної шкідливості. Передбачення означає, що у свідомості особи склалося певне уявлення про можливі або неминучі наслідки свого діяння. При цьому передбачення має конкретний характер. Особа має чітке уявлення про те, що саме від її конкретного діяння неминуче настануть чи можуть настати певні суспільні небезпечні наслідки. Вольова ознака прямого умислу це бажання настання передбачуваних наслідків свого діяння.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільне небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільне небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

(постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 235/8504/15-к).

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст.121 КК є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

(постанова Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 754/9796/17).

Доводи захисника про недоведеність умислу ОСОБА_4 на вчинення інкримінованого правопорушення є необґрунтованими, не відповідають обставинам кримінального провадження.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений діяв умисно, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді того, що внаслідок нанесення ним неодноразово ударів в голову потерпілому (який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння) останній може різко впасти та ударитися головою об асфальт і внаслідок чого отримати тяжкі тілесні ушкодження. Однак, обвинувачений, не зважаючи на це, наносив потерпілому неодноразово удари у голову і хоча не бажав, але свідомо припускав настання таких наслідків (різке падіння потерпілого від неодноразових ударів в голову та отримання останнім тяжкого тілесного ушкодження внаслідок такого падіння).

Також, у зв`язку із викладеним, суд визнає необґрунтованою частину обвинувачення відносно ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_14 бажав настання суспільно-небезпечних наслідків своїх протиправних дій.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, його стан здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у строк покарання з 31.08.2025 р. до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2025 на майно, яке вилучено в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме на кепку чорного з жовтим кольором спереду, яку вилучено та упаковано в сейф пакет PSP2329189, футболку чорного кольору з написом «Ukraine» та брюки зеленого кольору (камуфляжні), які вилучено та упаковано разом у сейф пакет PSP 4306520, - скасувати.

Речові доказ:

-кепку чорного з жовтим кольором спереду, яку вилучено та упаковано в сейф пакет PSP2329189, футболку чорного кольору з написом «Ukraine» та брюки зеленого кольору (камуфляжні), які вилучено та упаковано разом у сейф пакет PSP 4306520, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_4 ;

-CD-R диск з відеозаписом з камери спостереження розташованого на 3 під`їзді житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, буд. 52, який перебуває у матеріалах судового провадження - залишити у матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1