Справа № 953/161/26
н/п 1-кс/953/1284/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000028 від 09.01.2026 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, який не одружений, має вищу освіту, є фізичною особою підприємцем, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адерсою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив :

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 09.01.2026 о 18:30 ОСОБА_6 керував автомобілем «AUDI A4», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по пр. Ювілейному, зі сторони вул. Познанської, в напрямку пр. Тракторобудівників в м. Харкові.

Під час руху в районі будинку №63 по пр. Ювілейному м. Харкова ОСОБА_6 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому зліва направо рухався пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проявив неуважність, діючи необережно, своєчасно не зменшив швидкість руху і не зупинив керований автомобіль та не надав дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та продовжуючи рух допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку його руху.

?Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , від отриманих травм загинула на місці ДТП.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

09.01.2026 о 21:30 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_6 був затриманий.

10.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в ході досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

11.01.2026 ухвалою Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.03.2026 включно.

В подальшому під час розслідування кримінального провадження було проведені наступні слідчі та процесуальні дії: призначено судово-медичну експертизу, щодо причини смерті ОСОБА_8 ; проведено допит свідка ОСОБА_9 від 12.01.2026; призначено автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу; допитано в якості потерпілого чоловіка загиблої ОСОБА_10

05.03.2026 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 09.04.2026.

Таким чином, після спливу строку тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно вирішити питання про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

?На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

? ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та у випадку доведеності вини останнього, міра покарання, що може бути застосована до нього та складатиме від трьох до восьми років позбавлення волі, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування.

Перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків, враховуючи, те що йому відомі всі їх дані та місця проживання, перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу не пов`язаним з позбавленням волі він зможе впливати на них.

Перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_6 може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення вказує, що вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж як винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, вказував на недоведеність ризиків, зазначив, що підозрюваний з першого дня визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, на момент ДТП він був тверезий, не скрився з місця ДТП, самостійно викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції, не намагався викривити обставини ДТП. З потерпілими ведуться переговори про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та вони на стадії погодження сум для відшкодування. ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, є фізичною особою-підприємцем, для відшкодування матеріальної та моральної шкоди підозрюваному треба бути на волі, щоб заробити кошти на їх відшкодування. Просив визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, вказував на недоведеність ризиків, підтримав позицію захисника ОСОБА_4 , зазначив, зокрема, що докази на обґрунтованість клопотання про продовження строку тримання під вартою в клопотанні відсутні, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав позицію захисників.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000028 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2026 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 59 днів, тобто до 09.03.2026 включно.

Заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 05.03.2026 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 3 (трьох) місяців, тобто до 09.04.2026.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 10.01.2026, потерпілого ОСОБА_11 від 10.01.2026, свідка ОСОБА_12 від 10.01.2026.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, має вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти безпеки дорожнього руху, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, на 35 днів, до 09.04.2026 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке спричинило загибель людини.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 35 (тридцять п`ять) днів - до 09 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 06 березня 2026 року до 09 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1