Справа №760/4999/26 Провадження №1-кс/760/2851/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000437, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000437, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

26 лютого 2026 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25 лютого 2026 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 21.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України. Згідно відомостей, внесених до ЄРДР, на території Київської області невстановлена особа планує здійснити терористичний акт з застосуванням зброї та вибухових пристроїв. На виконання доручення прокурора проведеними оперативним підрозділом слідчими (розшуковими) діями встановлено, що 19.11.2025 до невстановленої особи звернулися ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вчинення у м. Бровари терористичного акту. При цьому, вказана невстановлена особа, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за грошову винагороду у в розмірі, еквівалентному 15 000 доларів США, в обумовлений останніми час повинна приїхати у м. Бровари, та в обумовленому ними ж місці дістати із схованки (схрону) 2 (два) РПГ-18 «Муха», які будуть знаходитись у кілометровій відстані від жилого будинку та гаражу, котрі у подальшому потрібно знищити. Відповідно до проведених оперативним підрозділом розшукових заходів, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також використовує у свої вказаній вище протиправній діяльності автомобіль марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ). Разом з тим, встановлено, що до вказаної протиправної діяльності може бути причетним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, з метою прикриття вищевказаної протиправної діяльності, виготовляє підроблені документи співробітників правоохоронних органів, перепустки на безперешкодне пересування у комендантську годину, якими користується сам, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 23.02.2026 у житлі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2026 проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено добровільно надані ОСОБА_4 речі, а саме: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці. При цьому, як заявив ОСОБА_4 , вказані вище документи поліцейського є підробленими, оскільки він не проходить і проходив військову службу в органах поліції. Постановою слідчого від 23.02.2026 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні компютерно-технічної експертизи вказаного мобільного телефону. Таким чином, вилучені речі та документи мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки відомості, які в них містяться, можуть бути доказами вищевказаної протиправної діяльності. Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, ураховуючи, що вказані вище речі та документи, як самостійно так і в сукупності з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, є необхідність у накладенні арешту на них. Метою арешту вилучених речей та документів є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді - необхідно накласти арешт на зазначене майно. Незастосування такого заходу забезпечення як накладення арешту на вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, псування, перетворення у зв`язку із чим буде неможливо досягти меті дієвості кримінального провадження, установлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, та доведення вини в суді. Враховуючи викладене просив накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000437, із забороною володіння, розпоряджання та користування, на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці.

Прокурор в судове засідання з`явився, вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Третя особа стосовно майна якої вирішується питання про арешт та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. 05.03.2026 року від представника - адвоката ОСОБА_7 слідчому судді надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000437, 21.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 258 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: на території Київської області невстановлена особа планує здійснити терористичний акт з застосуванням зброї та вибухових пристроїв (а.с. 4 - 5).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2026 року (справа №760/1013/26), клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000437 від 21.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, - задоволено; надано дозвіл слідчим слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також іншим слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000437, на обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , та яке на праві власності належить ОСОБА_17 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, а також відшукання і вилучення речей і документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільних телефонів, комп`ютерів, ноутбуків, системних блоків, планшетних комп`ютерів, інших носіїв інформації, на яких зберігаються відомості щодо організації, підготовки та вчинення терористичного акту; зброї, бойових припасів, грошових коштів, що призначені для оплати виконання вчинення терористичного акту; інших речей та документів, що мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані самостійно або в сукупності з іншими доказами як докази. При проведенні обшуку, за наявності такої потреби, слідчий може залучати як спеціалістів працівників відповідних підрозділів Державної служби України з надзвичайних ситуацій для надання технічної допомоги з відкриття замкнених приміщень.

Відповідно до Протоколу обшуку від 23 лютого 2026 року, при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці (а.с. 20 - 24).

Постановою про визнання речовими доказами від 23 лютого 2026 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000437 від 21.11.2025 року вилучені під час обшуку: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці (а.с. 25 - 27).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання слідчим Рапорт щодо виявленого кримінального правопорушення (а.с. 11), Доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України) (а.с. 12 - 13), Лист Головного управління Служби безпеки України ум. Києві та Київській області щодо виконання доручення (а.с. 14 - 15), Протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 21 листопада 2025 року (а.с. 16 - 19).

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000437 від 21.11.2025 року.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000437, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, та додані до нього матеріали,містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняпрокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000437, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 23 лютого 2026 року при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової діяльності департаменту внутрішньої безпеки (ДВБ) у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); посвідчення ГУ НП у Київській області на ім`я оперуповноваженого департаменту внутрішньої безпеки старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 № АНП 022174 (спеціальний жетон № 0087922); спеціальний жетон № 0087922 в обкладинці, яке належить ОСОБА_4 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1