Провадження № 1-кс/359/37/2026
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2026 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Бориспільської міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна вкримінальному провадженні № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України, -

встановив:

11 грудня 2025 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що СВ Бориспільського РУП ГУ НП Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2025 невстановлені особи із використанням спеціальної техніки здійснювали перевезення та розміщення відходів на територію земельної ділянки розташованої за координатами 50.3320559, 30.9202350, в місті Борисполі Київської області, чим вчинили забруднення земель відходами та іншими матеріалами, які є шкідливими для життя та здоров`я людей та довкілля, вчинених внаслідок порушення спеціальних правил.

Крім того, посадові особи органу місцевого самоврядування з метою одержання неправомірної вигоди, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, вчинили дії в інтересах одного з комунальних підприємств Бориспільського району Київської області, що завдало тяжких наслідків державним інтересам.

Протоколом огляду від 05 серпня 2025 року встановлено, що на земельні ділянці із координатами 50.3320559, 30.9202350, в місті Борисполі Київської області знаходиться велика кількість будівельного та побутового сміття. Зафіксовано роботу спеціальної техніки та систематичний завіз сміття сміттєвозами.

Протоколом огляду місцевості від 09.10.2025 із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Столичного округу та геодезиста встановлено, що на земельних ділянках із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077 розміщено велику кількість побутових та будівельних відходів.

Відповідно до інформації Бориспільської міської ради земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0077 визначено місцем тимчасового зберігання відходів на підставі рішення Бориспільської міської ради від 02 липня 2025 року за № 4435-66VIII.

Як однією з підстав прийняття вказаного рішення орган місцевого самоврядування посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 19 червня 2023 року № 625 про затвердження порядку управління побутовими відходами в особливих умовах.

Пунктом першим визначено, що Цей Порядок визначає особливості управління побутовими відходами в особливих умовах (далі - особливі умови): на територіях, які включаються до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджується Мінреінтеграції; під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного або воєнного характеру.

З наведеного вбачається, що зазначена постанова не може бути застосована на території м. Борисполя, отже Бориспільська міська рада не мала повноважень для прийняття такого рішення.

Також встановлено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про Управління відходами» не наділені повноваженнями визначати місця для тимчасового зберігання побутових відходів.

Таким чином рішення Бориспільської міської ради від 02 липня 2025 року за № 4435-66VIII винесено в порушення вимог земельного та природоохоронного законодавства.

Також, згідно листа Державної екологічної інспекції столичного округу, Листів від Бориспільської міської ради щодо отримання (погодження) відповідних висновків державної екологічної експертизи, висновків з оцінки впливу на довкілля, паспортів місць видалення відходів та дозволів на здійснення операцій з операції з оброблення відходів до Інспекції не надходило.

Постановами прокурора від 09 жовтня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.10 «дослідження наявності шкідливих речовин в навколишньому середовищі» проведення якої наразі не завершено та триває.

Постановою прокурора від 10 грудня 2025 року земельні ділянки із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001522.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0077 є Бориспіль-ська міська рада, .

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки :03:002:0076 є Комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводо-канал» .

Таким чином виникла необхідність накладення арешту на земельні ділянки із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що саме КП "ВУКГ" здійснює розміщення побутових відходів на територію земельних ділянок із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077.

Таким чином, з метою недопущення псування та перетворення земельних ділянок із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077, які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом їх подальшого засмічення відходами, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки шляхом заборони КП "ВУКГ", іншим фізичним та юридичним особам, суб`єктам господарювання захоронення та розміщення відходів на території земельних ділянок із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Представник Бориспільської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту.

Представник КПВКГ «Бориспільводоканал» в судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку розгляду представник надав заперечення, згідно яких просив у задоволенні клопотання відмовити.

Враховуючи, що за змістом ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, то згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про кримінальні провадження, передбачені ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України.

Внесення цих відомостей до ЄРДР підтверджується витягом з кримінального провадження № 0001522.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 171 КПК України вказано, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинні враховуватися: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У частині 1 ст. 173 КПК України закріплено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що постановою прокурора від 10 грудня 2025 року земельні ділянки із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні№ 0001522.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0077 є Бориспільська міська рада, .

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки :03:002:0076 є Комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводо-канал» .

Завдання арешту передбачено в абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином виникла необхідність накладення арешту на земельні ділянки із кадастровими номерами :03:002:0076 та :03:002:0077, тому на зазначене майно слід накласти арешт з метою забезпечення його перетворення.

Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у клопотанні не зазначено.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вказане майно, що є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Однак, у клопотанні прокурора не вказано, які ознаки речового доказу має земельна ділянка, та які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати на собі це майно. Крім того, слід зазначити, що земельна ділянка взагалі не є матеріальним об`єктом, який може зберегти сліди злочинів. Також сама земельна ділянка є нерухомим майном і не може бути предметом приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування.

Постанова прокурора про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 10 грудня 2025 року є формальною, будь-яких підтверджень тому, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає вимогам ст. 98 КПК України не містить.

Визнання прокурором зазначеної земельної ділянки речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, само по собі, не може бути підставою для накладення арешту на це майно.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради від 02 липня 2025 року за № 4435-66VIII «Про визначення місця для тимчасового зберігання побутових відходів до їх оброблення у спосіб, що не становить загрози життю людей та навколишнього природного середовища» визначено земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0077 місцем для тимчасового зберігання побутових відходів до їх оброблення у спосіб, що не становить загрози життю людей та навколишньому природному середовищі (а.с. 49).

Обставин щодо того, що вищевказане рішення Бориспільської міської ради від 02 липня 2025 року за № 4435-66VIII «Про визначення місця для тимчасового зберігання побутових відходів до їх оброблення у спосіб, що не становить загрози життю людей та навколишнього природного середовища» скасовано слідчому судді не наведено.

Таким чином, органом досудового розслідування не спростовано правомірність винесення вищевказаного рішення.

Вказані обставини свідчать про те, що твердження сторони обвинувачення, зазначені в клопотанні, в частині того, що у досудового слідства є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку, її буде перетворено, є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0077 є Бориспільська міська рада, . Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки :03:002:0076 є Комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» . Дані земельні ділянки перебувають в користуванні КП «ВУКГ» та згідно Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 01 червня 2023 року, КП «ВУКГ» займається господарською діяльністю.

Отже, накладення арешту на земельну ділянку, шляхом заборони її користування, позбавляє КП «ВУКГ» можливості здійснювати господарську діяльність на вказаних земельних ділянках та отримувати доходи від її використання.

Враховуючи наведене, а також те, що санкціями ч.2 ст. 364 та ч.1 ст. 239 КК України не передбачено конфіскації майна, та що прокурором не доведено необхідності арешту земельних ділянок у кримінальному провадженні № 0001522 від 05 серпня 2025 року, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 371, ст. 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотанняпрокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна вкримінальному провадженні за № 0001522, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 16 березня 2026 року о 13 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1