Номер провадження:1-кп/521/1246/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 року за № 0001539, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хаджибейського районного суда міста Одеси перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2025 року за № 0001539, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

31.03.2026 р. на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано відсутністю на теперішній час підстав, для утримання ОСОБА_4 під вартою, необґрунтованістю клопотання та відсутністю доказів на підтвердження ризиків. Крім того, зазначає, що обвинувачена має малолітню дитину та батько обвинуваченої служить в ЗСУ.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи не зменшенням на теперішній час ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, заслухавши обвинувачену та її захисника, прокурора, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Частиною 1 статті 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Тобто, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених вимогами ст.177 КПК України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Ризики, які зазначені в ухвалі суду щодо продовження строків тримання під вартою, на думку суду не зменшились, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Крім того, суд доходить висновку про те, що обраний обвинуваченій запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Також при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу суд приймає до уваги, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні перебуває на стадії дослідження доказів, при цьому допит свідків та обвинуваченої не здійснювався, позиція обвинуваченої щодо визнання винуватості неодноразово змінювалася.

Разом з цим, надані дані захисником про особу обвинуваченої, не зменшують існуючих ризиків, оскільки їх більша частка існувала і на час вчинення дій згідно з обвинуваченням, а саме: має місце проживання у м. Одесі, судом вперше притягується до кримінальної відповідальності, має малолітню дитину, батько обвинуваченої є військовослужбовцем, а тому вони не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Окрім того, раніше в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дочка проживала з її матір`ю в Чернігівській області до затримання і проживає дотепер. Суд зауважує, соціальні зв`язки ОСОБА_4 не можуть нівелювати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та не є тим стримуючим фактором, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченою.

Щодо доводів сторони захисту стосовно того, що батько обвинуваченої- ОСОБА_6 на теперішній час проходить військову службу, суд приходить до висновку про те, що посилання на зазначену обставину жодним чином не зможе зменшити ризики, які встановлені судом.

Суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, необхідно залишити у раніше визначеному розмірі - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та розміру застави.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001539 від 04.11.2025 року,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1