Справа № 524/3020/26
Провадження №1-кс/524/717/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

неповнолітнього власника майна ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

23.03.2026 року прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки Red Mi note 12 у корпусі фіолетового кольору в чорному полімерному чохлі, із накладенням заборони користуватися, відчужувати, розпоряджатися мобільним телефоном, залишивши його на зберіганні в камері схову Кременчуцького РУП за адресою: вул. 29 Вересня, 6, м. Кременчук, Полтавська область.

Клопотання обґрунтоване тим, що 22.03.2026 року до Кременчуцького РУП надійшло повідомлення з лінії 102 про те, що 22.03.2026 о 15 год. 25 хв. за адресою: м. Кременчук, вул. Богдана Хмельницького в ході патрулювання працівниками БПП м. Кременчука виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких було виявлено невідому речовину зовні схожу на наркотичну, яку в подальшому було вилучено СОГ.

За вказаним фактом 23.03.2026 року внесено відомості до ЄРДР №0000163 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

22.03.2026 року в ході огляду місця події дізнавачем СД Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 в м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького біля буд.92, у неповнолітнього ОСОБА_4 в присутності матері - ОСОБА_5 , та захисника - ОСОБА_3 виявлено та вилучено мобільний телефон Red Mi note 12 у корпусі фіолетового кольору в чорному полімерному чохлі.

Прокурор прохає накласти арешт на вилучений телефон, що належать ОСОБА_4 , з метою збереження речового доказу та проведення необхідних експертиз.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, зазначила, що вилучений мобільний телефон є речовим доказом, може містити листування та контакти осіб, у яких придбавалися наркотичні засоби, а тому слід провести огляд телефону за допомогою експерта, який володіє спеціальними знаннями, аби виявити приховану інформацію і не втратити наявні дані.

Представник неповнолітнього власника майна адвокат ОСОБА_3 проти накладення арешту на мобільний телефон заперечив. Послався на те, що арешт майна є винятковим заходом. На думку адвоката прокурором не доведено доказове значення мобільного телефону. Також, адвокат зазначив, що мобільний телефон є інструментом навчання для ОСОБА_4 , який навчається у ПТУ на електрозварювальника. Вилучення мобільного телефону обмежить право на освіту ОСОБА_4 , оскільки за допомогою телефону він відвідує онлайн лекції, завантажує підручники та інші навчальні матеріали. Крім того, адвокат вказав на те, що дізнавач вже оглядав телефон і мав достатньо часу провести з ним необхідні слідчі дії та експертизи.

Неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 просили не накладати арешт на мобільний телефон, посилаючись на те, що він потрібен у процесі навчання. При цьому, ОСОБА_5 повідомила, що не має змоги придбати сину інший мобільний телефон.

На запитання суду ОСОБА_4 пояснив, що разом зі своїм другом вони справді намагалися придбати наркотичний засіб у дівчини на ім`я ОСОБА_9 , з якою спілкувалися.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, неповнолітнього власника майна та його законного представника, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що дійсно, 23.03.2026 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000163 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за фактом виявлення 22.03.2026 року у неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_4 працівниками патрульної поліції в м.Кременчуці по вул.Богдана Хмельницького невідомої речовини схожої на наркотичну.

22.03.2026 року за результатами огляду місця події виявлено та вилучено полімерний зіп-пакет з невідомою речовиною. Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 в присутності захисника та законного представника добровільно видав мобільний телефон Red Mi note 12.

Згідно письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_4 , наданих ним в присутності законного представника ОСОБА_5 , 22.03.2026 року вони разом з другом в особистих повідомленнях листувалися зі знайомою близько двох місяців Софією, аби вона придбала їм марки для власного вживання. Того ж дня Софія відправила геолокацію з координатами, де можна забрати марки. ОСОБА_4 разом з другом прибув на місце між гаражів по вул.Б.Хмельницького, де знайшов зіп-пакет з маркою.

Постановою старшого дізнавача від 23.03.2026 року мобільний телефон марки Red Mi note 12 у корпусі фіолетового кольору в чорному полімерному чохлі визнано речовим доказом.

Метою застосування арешту у цьому кримінального провадження є необхідність збереження речового доказу, оскільки мобільний телефон у цьому кримінальному провадженні може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення (зокрема, щодо обставин придбання наркотичного засобу).

З вилученим телефоном не виключається проведення оглядів, зокрема, для більш повного дослідження списку контактів (зокрема, для встановлення осіб причетних до розповсюдження наркотичних засобів), SMS та MMS повідомлення від абонентів, історії викликів (журнал дзвінків), листування користувача у застосунках обміну повідомленнями («Viber», «Skype», «Telegram», «WhatsApp» та ін.), можливих відомостей про геолокацію, графічних файлів (цифрові фотографії користувача), відеофайлів, аудіофайлів, які можуть містити інформацію про вчинене кримінальне правопорушення.

Також, оскільки вилучений телефон є цифровим пристроєм, в ході досудового розслідування може бути призначена експертиза комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, за допомогою якої можна виявити, проаналізувати та відновити інформацію, яка може бути доказом у кримінальному провадженні. Проведення вказаної експертизи також надасть змогу для коректного копіювання виявленої інформації на наданий цифровий носій (оптичний пристрій).

На думку суду на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт мобільного телефону, який є речовим доказом, виправдовує тимчасове втручання у право власності.

Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України, вказаний вид заходу забезпечення має тимчасовий характер і може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності потреб у його подальшому застосуванні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу, проведення з ним необхідних експертиз та слідчих дій, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне задовольнити подане клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Red Mi note 12 у корпусі фіолетового кольору в чорному полімерному чохлі, який належать на праві власності неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із накладенням заборони користуватися, відчужувати, розпоряджатися мобільним телефоном, залишивши його на зберіганні в камері схову Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул.29 Вересня, 6.

Копію ухвали слідчого судді вручити прокурору, власнику майна, його захиснику, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1