1 УХВАЛАСправа № 335/6427/24 1-кс/335/745/2026
про відмову в задоволенні скарги
Захисник вважає, що зміст повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.12.2025 не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, зокрема повідомлення містить лише загальні формулювання щодо фактичних обставин інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, без зазначення часу, місця вчинення вказаних правопорушень, осіб, яким за версією слідства, підозрювана та інші підозрювані посприяли в ухиленні від мобілізації та від яких одержано неправомірну вигоду, не зазначено конкретну суму одержуваної неправомірної вигоди по кожному епізоду, не вказані інші суттєві обставини. На підтвердження обґрунтованості підозри не надано жодних матеріалів.
Повідомлення про підозру має характер загального тексту без будь яких даних про обставини, які підлягають доказуванню в розумінні ст. 91 КПК України, а також переконливих й достатніх доказів з доведення кожної обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити. Вважає, що всі перелічені доводи у оскаржуваному повідомленні, доводи не знайшли свого обґрунтування, лише має об`ємний зміст, без конкретики, без дат злочину.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо скасування підозри, оголошеної ОСОБА_6 , зазначив, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.12.2025 є обґрунтованим, що підозра відповідає вимогам, зокрема ст. 277 КПК України, під час досудового розслідування було встановлено злочинність 9-х осіб. Вважає доводи скарги безпідставними, заперечив щодо відсутності конкретизації у повідомленні про підозру, оскільки вона на думку сторони обвинувачення доводиться зібраними доказами, які наявні в матеріалах досудового слідства; щодо доводів захисника про період злочинів, зазначив, що всі періоди були визначені стороною обвинувачення. Також повідомив, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, сторонам відкрито доступ до матеріалів кримінального провадження, який триває.
Слідчий ОСОБА_5 просив у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.
Зокрема, згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді на досудовому провадженні підлягає оскарженню повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
16.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368-3, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
На даний час у кримінальному провадженні триває виконання вимог ст. 290 КПК України.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Отже, на стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомлення про підозру має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства, дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства (чи у передбачених ст. 276 КПК України випадках повідомлено про підозру; чи дотримано вимог щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України); чи повідомлення про підозру здійснено належним суб`єктом (слідчим або прокурором); чи дотримано порядку вручення письмового повідомлення про підозру).
Слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 могла вчинити кримінальні правопорушення про які їй було повідомлено про підозру.
В ході розгляду скарги встановлено, що доводи заявника фактично зведені до питань доведення винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.
Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.
Так, згідно оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру та про нову підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
ч. 2 ст. 255 КК України участь у злочинній організації;
ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362 КК України несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматичних системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групи осіб, вчинене у складі злочинної організації;
ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368-3 КК України одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у складі злочинної організації;
ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, вчинене у складі злочинної організації;
ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ст. 336 КК України пособництво в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчинене у складі злочинної організації;
ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України в вчиненні фінансових операцій або використання коштів одержаних злочинним шляхом, вчинені в особливо великому розмірі, у складі злочинної організації, яке відповідає вимогам закону та діючому кримінальному процесуальному законодавству.
Як слідує зі змісту оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 10.12.2025, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Під час вручення повідомлення про підозру було дотримано вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, які давали можливість дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368-3, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ст. 336, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що викладення змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення та стислого викладу обставин кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування/сторони обвинувачення, а тому викладаються у повідомленні про підозру у такому виді, як він вважає за необхідне. Як наслідок, ані сторона захисту, ані суд не можуть вимагати від сторони обвинувачення викладення змісту підозри за їх вимогою.
Беручи до уваги межі інституту оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката щодо невірної кваліфікацій дій підозрюваної та не встановлення стороною обвинувачення суттєвих обставин, які мають значення для висновку про наявність у діях підозрюваної ознак кримінальних правопорушень, що їй інкримінуються.
Подана скарга не містить належних доводів стосовно порушення стороною обвинувачення вимог ст.ст 276-279 КПК України під час складення та вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 10.12.2025. Зазначені в скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, допустимості та достатності доказів, а також наявності складу інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.
Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Між тим, слід також зазначити, що недоведеність підозри може бути підставою для подальшого закриття кримінального провадження чи ухвалення виправдувального вироку.
Під час розгляду не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б стали підставою для скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру та про нову підозру ОСОБА_6 . Захисником у судовому засіданні не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 від 10.12.2025.
При цьому, також обґрунтованість підозри ОСОБА_6 неодноразово підтверджувалась слідчими суддями при розгляді у цьому кримінальному провадженні ряду клопотань, під час розгляду яких в обов`язковому порядку мала перевірятись така обґрунтованість.
Наявне повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_6 доповнено лише ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України в вчиненні фінансових операцій або використання коштів одержаних злочинним шляхом, вчинені в особливо великому розмірі, у складі злочинної організації, яке відповідає вимогам закону та діючому кримінальному процесуальному законодавству.
Таким чином, відсутні підстави для висновку про недотримання стороною обвинувачення вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру та про нову підозру та порядку його вручення.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 276 278, 303 306, 309 КПК, слідчий суддя
Ухвала набирає законної сили після закінчення апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 9 березня 2026 року.

Повний текст ухвали виготовлений 16 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1