Справа № 645/352/26
Провадження № 1-кп/645/301/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 (дистанційно, в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_12 (дистанційно, в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 р. обвинуваченим

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. В. Ужора, Ломоносівського району, Ленінградської області РФ, громадянці України, яка має вищу освіту, не одружена, пенсіонерка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 18.01.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296, ст.70 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, звільнений 10.07.2009 року на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.07.2009 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 4 дні позбавлення волі;

- 18.10.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- 17.06.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 18.04.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 27.03.2017 року на підставі ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.04.2016 року по 19.05.2016 року, 29 серпня 2018 року звільнився з «Харківської виправної колонії №43» на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 28.08.2018 року згідно зі ст.3 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року;

- 22.01.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту на 3 місяці, прибув 01.10.2020 року до «Диканівської виправної колонії» (№12) Харківської області, звільнений 11.12.2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023).

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачується в тому, що під організаційним керівництвом ОСОБА_6 група осіб у складі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 упродовж 2020-2022 років шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів та спеціально створених (для імітації внесення відповідного майна до статутного капіталу) юридичних осіб (ТОВ «ФАРІНБУД» і ТОВ «РАФІНБУД»), заволоділи об`єктом незавершеного будівництва та земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , які за життя належали ОСОБА_14 . Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому, у зв`язку з неприйняттям спадщини після смерті вказаної особи упродовж визначеного законом строку та після спливу 1 року з моменту смерті спадщина підлягала переходу у власність Харківської міської територіальної громади (потерпілої) за правилами відумерлості (ст. 1277 ЦК України). Після заволодіння згаданим нерухомим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (під організаційним керівництвом останнього) легалізували вказані об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, здобуті злочинним шляхом, відчуживши це майно на користь добросовісного набувача ОСОБА_15 . Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 09.02.2026 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, а саме: до 09.04.2026 включно, та визначено суму застави. На теперішній час строк тримання ОСОБА_10 під вартою спливає, проте і надалі існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставами для продовження ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується в тому, що в період часу з 28.09.2021 по 22.11.2022 очолювана ОСОБА_6 організована злочинна група у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи повторно, із залученням ОСОБА_9 , яка не була обізнана про плани групи, шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів, шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про проведення державної реєстрації права власності на ім`я підставної особи, заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , ринкова вартість якої на момент вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №10458 від 24.12.2024, становила 769 817 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму. Окрім того, під організаційним керівництвом ОСОБА_6 група осіб у складі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 упродовж 2020-2022 років шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів та спеціально створених (для імітації внесення відповідного майна до статутного капіталу) юридичних осіб (ТОВ «ФАРІНБУД» і ТОВ «РАФІНБУД»), заволоділи об`єктом незавершеного будівництва та земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , які за життя належали ОСОБА_14 . Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому, у зв`язку з неприйняттям спадщини після смерті вказаної особи упродовж визначеного законом строку та після спливу 1 року з моменту смерті спадщина підлягала переходу у власність Харківської міської територіальної громади (потерпілої) за правилами відумерлості (ст. 1277 ЦК України). Після заволодіння згаданим нерухомим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (під організаційним керівництвом останнього) легалізували вказані об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, здобуті злочинним шляхом, відчуживши це майно на користь добросовісного набувача ОСОБА_15 . Також встановлено, що під організаційним керівництвом ОСОБА_6 група осіб у складі ОСОБА_17 та ОСОБА_9 упродовж 2022-2023 років шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів, шляхом проведення державної реєстрації права власності за підставною особою ( ОСОБА_17 ) та подальшого підписання договору купівлі-продажу на користь підконтрольної організатору особи ( ОСОБА_9 ), заволоділи житловим будинком АДРЕСА_5 , чим спричинили законній потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 09.02.2026 відносно обвинуваченої ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме: до 09.04.2026 включно, та визначено суму застави. На теперішній час строк тримання ОСОБА_9 під вартою спливає, проте і надалі існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставами для продовження ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_9 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останньої, виконання нею процесуальних обов`язків, попередження незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення ризиків. Пояснив, що ухилятися від суду не буде, на свідків впливати не зможе, оскільки вони йому не знайомі. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, у зв`язку із необґрунтованістю підозри та недоведеністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначив, що прокурор не обґрунтував неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту. ОСОБА_10 вже тривалий час перебуває під вартою. Просив змінити ОСОБА_10 запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави, оскільки тривале невнесення застави свідчить про те, що її розмір є непомірним.

Прокурор заперечував проти зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , вважав можливим змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_7 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та клопотання ОСОБА_10 і його захисника про зміну запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та клопотання ОСОБА_10 і його захисника про зміну запобіжного заходу покладалася на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_9 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , підтримала думку захисника ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_12 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та клопотання ОСОБА_10 і його захисника про зміну запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_11 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та клопотання ОСОБА_10 і його захисника про зміну запобіжного заходу, підтримала клопотання захисника, вважала за доцільне змінити запобіжний захід ОСОБА_10 на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 та клопотання ОСОБА_10 і його захисника про зміну запобіжного заходу просив врахувати, що стороною обвинувачення не доведено суб`єктивну сторону злочину та вважав за можливе змінити запобіжний захід на більш м`який.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , остання заперечувала. Пояснила, що переховуватися від суду вона не планує, як і не буде впливати на свідків, оскільки з ними не знайома. Зазначила, що має міцні соціальні зв`язки - цивільного чоловіка, який за станом свого здоров`я потребує її допомоги. Окрім того, пояснила, що умови СІЗО погано впливають на її стан здоров`я. У неї є проблеми із щитовидною залозою, хребтом, каміння у нирках, а у слідчому ізоляторі лікарі вузьких спеціальностей відсутні. Просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, у зв`язку із необґрунтованістю підозри, недоведеністю ризиків. Пояснив, що вона не була обізнана у злочинних намірах. Окрім того, ОСОБА_9 досягла 70 річного віку, має хронічні захворювання, її цивільний чоловік не може сам себе обслуговувати, потребує догляду з її боку. Також зазначив, що ОСОБА_9 майже рік тримається під вартою, за весь цей час вона не знайшла коштів для внесення застави, тому такий запобіжний захід не є альтернативним. Просив змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який, непов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор заперечував проти зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 . Зазначив, що вона є невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Просив змінити запобіжний захід останній на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та клопотання ОСОБА_9 і її захисника про зміну запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та клопотання ОСОБА_9 і її захисника про зміну запобіжного заходу покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , підтримав думку захисника ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_12 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та клопотання ОСОБА_9 і його захисника про зміну запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_11 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та клопотання ОСОБА_9 та її захисника про зміну запобіжного заходу, підтримала клопотання захисника, вважала за доцільне змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та клопотання ОСОБА_9 та її захисника про зміну запобіжного заходу підтримав позицію захисника ОСОБА_4 . Зазначив, що ризики, перелічені у клопотанні прокурора є недоведеними, тому просив змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на домашній арешт.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторін захисту, дослідивши клопотання прокурора та додані до них документи, суд приходить до наступного.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.05.2025 ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави, який неодноразово було продовжено.

Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19.12.2025 строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 продовжено до 16.02.2026 р., але не більш ніж до початку підготовчого судового засідання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави, який неодноразово було продовжено.

Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2025 строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 продовжено до 16.02.2026 р., але не більш ніж до початку підготовчого судового засідання.

Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 09.02.2026 відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 09 квітня 2026 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 908400,00 гривень - до сплину строку тримання під вартою.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 закінчується 09.04.2026 р., що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 згідно ч. 6 ст. 12 КК України обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, за віком та станом здоров`я обвинувачених відсутні протипоказання для застосування до них такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , через тяжкiсть вчинених ними кримінальних правопорушень та покарання, яке може їм загрожувати, можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть залишити та змінити своє фактичне місце проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків оскільки обвинуваченим відомі адреси проживання свідків, їх номери телефонів, імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зможуть впливати на вказаних учасників кримінального провадження шляхом психологічного тиску на свідків, їх знайомих та родичів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Прокурор зазначає, що з викладеного вище випливає, що наявні обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, можуть переховуватись від органів досудового слідства та суду, при цьому обґрунтованість цих ризиків полягає в тому, що останні стійких соціальних зв`язків не мають. Можливість призначення покарання обвинуваченим у вигляді реального позбавлення волі за особливо тяжкі злочини можуть викликати загрозу втечі обвинувачених.

Крім того, необхідно забезпечити присутність обвинувачених для встановлення обставин, які підлягають доведенню згідно ст.ст. 2, 91 КПК України, їх особисту явку до суду для безпосереднього дослідження обставин злочину за їх участю.

Також, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відомі контакти свідків у даному кримінальному провадженні, тому є підстави вважати, що останні можуть незаконно впливати на учасників провадження, які під їх тиском можуть дати неправдиві свідчення.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у сукупності з іншими обставинами.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів, можуть вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинувачених або інших зацікавлених осіб на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи, що на даній стадії судового слідства вони ще не допитані.

З урахуванням наведеного, суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинувачених: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.

На підставі викладеного, встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Щодо клопотання обвинувачених та їх захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання ними процесуальних рішень у справі.

Розглядаючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених на цій стадії судового провадження.

Отже, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є неможливим. За таких обставин, клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 908400,00 гривень, з покладенням на обвинувачених обов`язків, визначених ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.07.2025 р. та ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.05.2025 р., відповідно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, під час судового засідання судом не встановлено підстав для зміни розміру застави, визначеної ухвалами Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.05.2025 р. та від 17.07.2025 р.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 199, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 29 травня 2026 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 908400,00 гривень - до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_10 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2021 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -- задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 29 травня 2026 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 908400,00 гривень - до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_9 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченої обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з - під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_9 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за які передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченої та її явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченої; забезпечувати явку, належно повідомленої обвинуваченої до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченої.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самої обвинуваченої обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали до 29.05.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 01.04.2026 р.

Суддя ОСОБА_1