1Справа № 335/1486/26 1-кс/335/552/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 до суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він зазначає наступне: «Мною були подані заяви та скарги процесуальному керівнику в обласну прокуратуру. Прокуратура не виконала свої обов`язки та переклала їх на ДБР. Прошу витребувати мої заяви про які йде мова в додатку та зобов`язати виконати вимоги законодавства та внести заходи реагування, надати вказівки. Якщо термін оскарження сплив, прошу поновити.»

Слідчий суддя, вивчивши надані скаржником матеріали, приходить до наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування регулюються §1 Глави 26 КПК України.

Перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування є вичерпним.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

За загальними вимогами, які згідно з КПК України пред`являються до форми та змісту скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, скаржник має подати письмову скаргу певної форми і змісту, у вступній частині якої необхідно, зокрема, зазначити назву рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що оскаржується. У мотивувальній частині скаржник має викласти зміст рішення, дії чи бездіяльності, що оскаржується, з посиланням на докази, якими обґрунтовується скарга, та із зазначенням норми закону, що регулює відповідні відносини. У резолютивній частині скаржник повинен сформулювати вимогу щодо скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію або вчинити певну дію.

Разом з тим, скарга ОСОБА_2 є неконкретизованою, оскільки з її змісту неможливо зрозуміти, що просить скаржник, яку саме бездіяльність (пункт і частина ст. 303 КПК України) він оскаржує.

Слідчий суддя вважає, що подана скарга є неконкретизованою, оскільки є незрозумілим, що саме є предметом поданої скарги, і в невиконанні яких саме дій вказана бездіяльність полягала, мотиви скарги є незрозумілими. Оскарження абстрактної бездіяльності статтею 303 КПК України не передбачено.

Також, слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи заявника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Перекладання обов`язку доведення дотримання заявником строку на слідчого суддю чинним КПК України не передбачено.

Як передбачено ч. 2 ст. 304 КПК України, п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 р. N 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги.

За таких обставин, оскільки подана скарга є не конкретизованою та викладена незрозуміло, слідчий суддя не може вирішити питання про відкриття провадження за скаргою, тому вважає за необхідне повернути скаргу скаржнику.

Одночасно скаржнику роз`яснюються вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1