Справа № 369/4906/26
Провадження № 1-кс/369/663/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий, в якому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, місто Артемівськ, Артемівського району, Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий-22.07.2025 Інгульським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на трок 5 років на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки - в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 квітня 2026 року.

В обґрунтування вимог клопотання вказував, що слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 19.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 п. 6, п. 11, ч. 1 ст. 263 України.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий - 22.07.2025 Інгульським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на трок 5 років на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки вчинив замах на умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за таких обставин.

Так, 19 січня 2026 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував поряд із під`їздом №2 по АДРЕСА_2 де очікував на ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю останнього та в цей час коли потерпілий пройшов повз останнього ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_5 дістав із наплічної сумки, яка знаходилась на ньому пістолет «Форт 12 Г». Близько близько 06 години 30 хвилин маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю, а саме умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , умисно зробив два постріли в сторону потерпілого ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх діянь та бажаючи настання наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_7 , маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувавши в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Незважаючи на те, що він вичинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_7 , відчуваючи сильний біль, усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, щоб запобігти своїй смерті почав просити про допомогу сторонніх людей. Після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, а саме утримуючи вище вказану вогнепальну зброю при собі попрямував до місця свого тимчасового проживання, а саме АДРЕСА_3 , де був затриманий працівниками поліції. В результаті дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, що згідно довідки КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 20.01.2026 діагноз сліпе проникаюче вогнепальне поранення лівої потиличної ділянки. Забій головного мозку табагатоуламковий перелом лівої потиличної кістки. Внутрішньошлуночковий крововилив. Стороннє тіло лівої тімяно-потиличної долі головного мозку.

Окрім цього, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об?єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід?ємними від фізичної чи юридичної особи.

Види об?єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об?єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі.

Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено обороноздатні), встановлюються законом. Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальним снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 з наступними змінами) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Разом з цим, ОСОБА_5 , в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше січня 2026 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, та вищенаведених нормативно-правових актів, у невстановленому досудовим розслідуванні місці знайшов пістолет марки «Форт 12 Г», який в подальшому переніс до свого тимчасового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив незаконне зберігання до моменту проведення обшуку та вилучення працівниками поліції. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, проти громадської безпеки, а саме: -у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з корисливих мотивів на замовлення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 6, п. 11, ч. 2 ст. 115 КК України; у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 115, п. 6, п. 11, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.01.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115, п. 6, п. 11, ч. 1 ст. 263 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115, п. 6, п. 11, ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.01.2026, відкритої ділянки місцевості за адресою: Київська область, с. Новосілки, по вул. Приміська, буд. 26Б, під час якого виявлено та вилучено: одна гільза з маркуванням «27001», змиви РБК у загальній кількості 2 шт., рушник зеленого кольору із слідами РБК, недопалки цигарок марки «Давідов»; протоколом огляду місця події від 19.01.2026, а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 з правої сторони біля сходів, під час якого виявлено та вилучено предмет золотистого кольору з наявною деформацією; протоколом допиту свідка від 20.01.2026 року ОСОБА_8 06.04.1959, яка повідомила, що перебуваючи на робочому місці помітила на моніторі екрану на який виведено відеозаписи з камер відео спостереження, як невідомий здійснив постріли у мешканця будинку; протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 20.01.2026 року в ході якого ОСОБА_8 впізнає особу ОСОБА_5 , як ту що здійснила постріли у мешканця будинку; протоколом огляду та перегляду відеозапису від 20.01.2026 року, на якому наявні зображення події, яка відбувалась біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 19.01.2026 за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi», який переломаний на 2 частини, мобільний телефон марки «Redmi» в чохлі, мобільний телефон марки «Nokia», рушник синього кольору, в середині якого знаходився предмет, ззовні схожий на пістолет марки «Форт 12 Г» з ПЗЗП (глушник) та магазин до нього, в середині якого 7 предметів, ззовні схожих на патрони, таблетки білого кольору, в кількості 13 штук, пачка з під цигарок жовтого кольору « Davidof», в середині якої знаходилася одна цигарка марки « Rotmans», змиви із спускового гачка, магазину, спускової скоби, ствола, рукоятки, ПЗЗП (глушника) та курка, недопалок цигарок «Davidof», Оригінали договору оренди житла та додатки до нього, головний убір, навушники чорного кольору, футляр до окулярів, пластиковий тримач до сім картки мобільного оператора « Lifecell»; протоколом допиту свідка від 20.01.2026 року ОСОБА_9 , яка зазначила, що була присутня в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , та в її присутності було виявлено і вилучено вище вказані речі; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 20.01.2026, який надав аналогічні покази, показам ОСОБА_9 ; довідкою КНП КОР Київська обласна клінічна лікарня від 20.01.2026 №123 в якій зазначено, що ОСОБА_7 поступив у відділення анестезіології інтенсивної терапії 19.01.2026 року з діагнозом: сліпе проникаюче вогнепальне поранення лівої потиличної ділянки, забій головного мозку, багато уламковий перелом лівої потиличної кістки, внутрішньошлуночковий крововилив, стороннє тіло лівої тім`яно-потиличної долі головного мозку; протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 19.01.2026 року та іншими доказами в своїй сукупності.

Строк досудового розслідування закінчується 20 березня 2026 року, однак, закінчити досудове розслідування у зазначений термін не є можливим, у зв`язку із тим, що в межах вказаного кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: провести судово - медичні експертизи; за результатами судово-медичних експертиз призначити та отримати висновки додаткових судово-медичних експертиз з метою встановлення механізму завдання тілесних ушкоджень; отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; отримати висновок судової психіатричної експертизи; провести інші слідчі (розшукові) дії, які необхідні для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування.

Закінчити досудове розслідування в кримінальному провадженні до 20 березня 2026 року не надається можливим, оскільки для закінчення розслідування необхідно отримати висновки експертів по вищезазначеним судовим експертизам, провести ряд слідчих (розшукових) дій та виконати вимоги ст. 290 КПК України, тобто надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Висновки вказаних експертиз матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після отримання висновків вищевказаних експертиз, з урахуванням зазначених у них відомостях, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих розшукових дій та проведення додаткових судових експертиз.

Проведення вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу, тому направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Орієнтовний строк, необхідний для проведення та завершення зазначених процесуальних дій, складає не менше одного місяця. Зазначені дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин, пов`язаних із обставинами правопорушення кримінального провадження, тривалістю виконання судових експертиз та виникнення необхідності у проведенні додаткових слідчих (розшукових) дій за їх висновками.

У зв`язку з чим постановою керівника Фастівської окружної прокуратури Київської області клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження задоволено, та визначено новий строк досудового розслідування три місяці з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто до 20 квітня 2026 року.

У той же час ризики, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування на даний час не зменшилися та не перестали існувати.

Так, ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115, п. 6, п. 11, ч. 1 ст. 263 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, умисним злочином, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 не перестали існувати, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, щодо вчиненого ним кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність в продовженні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов такого висновку.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

20.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за злочини, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний наразі не має стабільних джерел доходів для існування, раніше судимий, що може підштовхнути його до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 376 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП В Київській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 35 днів в межах строку досудового розслідування до 20 квітня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 17 березня 2026 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1