Справа №523/135/26
Провадження №1-кс/523/4210/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0005318 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 (далі - ДПП), на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0005318 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в порядку ст. 303 КПК України.

В обґрунтування поданої скарги представник скаржника зазначає, що 01.04.2026 року він звернувся до органу досудового розслідування із заявою про залучення ДПП в якості потерпілого в рамках кримінального провадження, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.12.2025 року було пошкоджено службовий транспортний засіб «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), чим Департаменту патрульної поліції завдано майнової шкоди.

Постановою від 04.04.2026 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання представника ДПП про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Представник скаржника вважає постанову слідчого незаконною, у зв`язку із чим звернувся до слідчого судді.

У поданій скарзі представник скаржника просить постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 04 квітня 2026 року в кримінальному провадженні №0005318 від 26 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - скасувати; зобов?язати старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 залучити Департамент патрульної поліції (, місцезнаходження юридичної особи: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, 3) до провадження № 0005318 від 26 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України як потерпілого; зобов?язати старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 залучити ОСОБА_3 як представника потерпілого - Департаменту патрульної поліції до провадження №0005318 від 26 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Представник ДПП ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав, просив задовольнити, так як ДПП було завдано матеріальну шкоду внаслідок ДТП.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду письмові заперечення на скаргу. В обґрунтування поданих заперечень, слідчий посилається на те, що потерпілим відповідно до ст. 286 КК України може бути особа (потерпілий), якій кримінальним правопорушенням заподіяно наслідки у виді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесні ушкодження. За таких обставин, на час розгляду заяви уповноваженого представника ДПП слідчим не встановлено правових підстав для задоволення заяви, що водночас не унеможливлює захист порушення прав ДПП у іншому порядку звернення в межах кримінального судочинства із цивільним позовом тощо. Просив провести розгляд скарги без його участі, в якій просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.

Приймаючи до уваги думку представника скаржника, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено в ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005318 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

26 грудня 2025 року о 02 год. 56 хв. на перехресті вул. Велика Арнаутська та вул. Преображенської в м. Одесі водій ОСОБА_5 , керуючи рухаючись по вул. Преображенська з боку вул. Базарна у напрямку вул. Пантелеймонівська не надав перевагу у русі та допустив зіткнення зі службовим транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), який рухався по вул. Велика Арнаутська, під керуванням поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир службового транспортного засобу «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) т.в.о командира взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини, перелому четвертого ребра з права.

01 квітня 2026 року за вих. №6788/41/13/11-26 представником ДПП до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві було подано заяву про залучення ДПП до провадження №0005318 від 26 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України як потерпілого.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті

Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві від 04 квітня 2026 року, яка була отримана представником Департаменту патрульної поліції 23 квітня 2026 року було відмовлено у визнанні потерпілим. В обґрунтування винесеної постанови, слідчий зауважив, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим у даному кримінальному правопорушенні вважається тільки така особа (потерпілий), якій спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Будь-яких інших порушень прав або настання інших наслідків, у тому числі матеріальних (таких, що тягнуть за собою матеріалі збитки), вказана стаття не передбачає.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.286 КК України, кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Предметом злочину, передбаченого ст.286 КК України є порушення правил безпеки дорожнього руху, в свою чергу, до об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, входять наслідки у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілого.

На думку слідчого судді, основним об`єктом кримінально правової охорони відповідно до ч. 1 ст.286 КК України є безпека дорожнього руху й експлуатації транспортних засобів, зазначених у примітці ч. 1 ст.286 КК України, а його додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони є життя та здоров`я особи.

В той же час, майно особи, яке було пошкоджено внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема певні транспортні засоби, не є ані основним, ані додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони за ч.1 ст.286 КК України, оскільки це не передбачено диспозиціями ч.1 ст.286 КК України.

В інших випадках, коли сама особа (її життя, здоров`я) чи її майно (інтерес, благо, права) не є додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони, який передбачений у диспозиції конкретної статті, але все одно їм була завдана моральна, фізична або майнова шкоди внаслідок вчинення певного кримінального правопорушення, тобто вони є додатковим факультативним об`єктом кримінально правової охорони, то ця особа може набути статусу цивільного позивача у кримінальному провадженні, якщо в порядку, встановленому КПК України пред`явить цивільний позов шляхом подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (стаття 61 КПК України).

Окрім цього, згідно з текстом оскаржуваної постанови слідчого зазначено про можливість звернення ДПП в межах кримінального судочинства із цивільним позовом.

Слідчий суддя зауважує, що ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування підстави для визнання ДПП потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.

Крім того, вимога представника Департаменту ПП зобов`язати слідчого залучити ДПП в якості потерпілої особи у кримінальному провадженні не може бути задоволена слідчим суддею в порядку статті 303 КПК України, так як відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до чого рішення слідчого судді про зобов`язання слідчого вчинити конкретні дії - залучити особу в якості потерпілої у кримінальному провадженні буде втручанням у процесуальні повноваження слідчого, а тому у задоволенні скарги в порядку статті 303 КПК України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0005318 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1