КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1407/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 і накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_6 подав в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора відбувся без участі власника майна та його представника, а про наявність оскаржуваної ухвали слідчого судді він дізнався лише 08 грудня 2025 року.

Що стосується оскаржуваної ухвали, то автор апеляції вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, представник стверджує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор і представник власника майна в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були завчасно проінформовані, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора і представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді представником ОСОБА_6 не був пропущений з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002561, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Органи досудового розслідування вважають встановленим, що група невідомих осіб шляхом обману заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , вчинивши таким чином шахрайство в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану.

21 жовтня 2025 року постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

27 жовтня 2025 року (клопотання датоване 23 жовтня 2025 року) прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження, відчуження і користування цим майном, а також з визначенням заборони державним реєстраторам та особам, уповноваженим на функції державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності, зміни власників, зміни форми власності зазначеного нерухомого майна.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року дане клопотання прокурора про арешт майна було задоволено частково і накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження, а в решті вимог клопотання відмовлено.

Задовольняючи частково наведене клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0002561, про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження, відчуження і користування цим майном, а також з визначенням заборони державним реєстраторам та особам, уповноваженим на функції державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності, зміни власників, зміни форми власності зазначеного нерухомого майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_8 , дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження, з огляду на те, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для часткового задоволення клопотання прокурора і накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження зазначеного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження, врахувавши при цьому й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження, діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно відсутності підстав для арешту майна, слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 і накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження і відчуження, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4