У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2026 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваної за ч. 1 та ч. 3 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2026 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2026 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрювана просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружена.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, рапортом про виявлення кримінального правопорушення; рапортом оперативного працівника про встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення; протоколом за результатами проведення НСРД у порядку ст. 261, 262, 274 КПК України, а саме огляд та виїмку кореспонденції, яка надходила на акаунт, яким користувалась ОСОБА_7 , у ході якого виявлено речовину схожу на психотропну речовину, із якої зроблено відбір зразка; висновком експерта, де зазначено, що речовинна у відібраному зразку з поштового відправлення є психотропною речовиною амфетаміном вагою 0,1247 г; протоколом за результатами проведення НСРД візуальне спостереження за ОСОБА_7 , де зазначено, що остання приїздила до поштомату ТОВ «Нова Пошта» під час отримання поштового відправлення, із якого відібрано зразок, та вказане поштове відправлення із психотропною речовиною перевезла до приміщення квартири за місцем свого проживання; протоколом обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено 18 полімерних згортків «закладок» та у 5 полімерних пакетиків із речовиною схожою на психотропну, а також засоби для фасування та зважування; висновком експерта щодо одного полімерного пакету з психотропною речовиною, вилученого під час обшуку, де зазначено що речовина у пакеті містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороно - PVP, вагою 21,4961 г.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважав не доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, з урахуванням положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, даних про особу підозрюваної, застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та підозрювана апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001067, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 307 КК України.

15.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років (ч. 1 ст. 307 КК України), та на строк від дев`яти до дванадцяти років (ч. 3 ст. 307 КК України).

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Підозрювана висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею, під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, є правильними.

Колегія суддів зазначає, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, та у разі доведеності її вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначеного ризику.

ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, оскільки підозрювана, не маючи обмежень у пересуванні, буде мати можливість особисто або через спільників, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь, а також свідків протиправної діяльності, які на даний час в повному колі невстановлені (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у сфері обігу наркотичних речовин, оскільки, її злочинна діяльність припинена співробітниками правоохоронних органів (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів щодо можливого вчинення підозрюваною особливо тяжкого злочину, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою, даних про її особу, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Хоча апелянт зазначає, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружена, але ці дані не є достатньою підставою для обрання підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо застави. Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя належним чином вмотивувавши рішення, обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2026 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3