Справа №295/4884/26
УХВАЛА

20.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене у кримінальному провадженні

№ 0000078 від 27.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить винести ухвалу, якою накласти арешт, із забороною відчуження, на належне підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначене у клопотанні, майно.

В клопотанні прокурор зазначила, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Житомирської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 27.06.2025 року, за підозрою головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Сєвєродонецьк» Луганської митниці Державної митної служби України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 5 годині президентом рф путіним в.в. оголошено про початок спеціальної військової операції на території України.

Того ж дня, близько 5 години 10 хвилин, ЗС рф, що діяли за наказом керівництва рф, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формуваннях, після чого, збройні формування рф, іррегулярні незаконні збройні формування та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані рф, сухопутним шляхом, зайшли на суверенну територію України, з метою повалення конституційного ладу та захоплення державної влади України, зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме: незаконно вторглися на територію України через державні кордони України у Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

З метою відсічі військовій агресії рф, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який, у подальшому, неодноразово продовжено та він триває на даний час.

Відповідно до розділу II «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №376 від 28.02.2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року за № 380/43786 (зі змінами), вся територія Сєвєродонецької територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області, у тому числі - місто Сіверськодонецьк, тимчасово окуповані російською федерацією з 25.06.2022 року.

Встановлено, що громадянку України - ОСОБА_4 , у відповідності до наказу Луганської митниці Державної митної служби України № 123-О від 29.06.2021 року, призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Сєвєродонецьк» Луганської митниці з 01.07.2021 року, з посадовим окладом 8250 грн., у порядку переведення зі Східної митниці Держмитслужби, з укладенням контракту про проходження державної служби, а також встановлено надбавки до посадового окладу за раніше присвоєне звання радника митної служби ІІІ рангу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 року № 310 «Питання оплати праці посадових осіб та працівників Державної митної служби».

Під час вступу на державну службу до органів державної влади України 11.05.1999 року, ОСОБА_4 склала присягу державного службовця та урочисто присягла вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки.

Статтю 543 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.

Відповідно до статей 546 та 547 МК України, митними органами є митниця та митний пост.

Частиною 2 статті 544 МК України визначено основні завдання митних органів, зокрема: 1) забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань митної справи; 2) забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними відповідно до закону; 3) створення сприятливих умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України, здійснення разом з митними органами інших держав заходів щодо удосконалення процедури пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю та митного оформлення; 4) здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо; 5) аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю; 6) забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з гарантами, що надають гарантії; 7) застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки; 7-1) здійснення державного експортного контролю в межах повноважень, покладених на митні органи відповідно до цього Кодексу та інших законів України; 8) здійснення контролю за дотриманням правил переміщення валютних цінностей через митний кордон України; 9) сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушеннями охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів; 10) запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України; 11) здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; надання авторизацій; 12) ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності; 13) ведення митної статистики та обмін даними митної статистики з митними органами інших країн; 14) проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження; 15) здійснення обміну документами та інформацією (у тому числі електронною) з іншими державними органами України, митними, правоохоронними та іншими органами іноземних держав; 16) впровадження, розвиток та технічне супроводження систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і технологій в митній справі, автоматизація митних процедур; 17) здійснення міжнародного співробітництва у сфері митної справи, залучення зовнішніх ресурсів для забезпечення діяльності митних органів; 18) кінологічне забезпечення діяльності митних органів; 19) управління об`єктами інфраструктури митних органів, розбудова митного кордону; 20) здійснення інших визначених законом повноважень, покладених на митні органи.

Статтею 569 МК України визначено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Окрім цього, відповідно до п. 1 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 227 від 06.03.2019 року (далі - Положення), Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Пунктом 3 Положення визначено, що основними завданнями Державної митної служби України є:

1) забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі;

2) забезпечення реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил;

3) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної митної політики на розгляд Міністра фінансів.

Враховуючи те, що працівники Державної митної служби України, у відповідності до покладених на них завдань, передбачених Митним кодексом України та Положенням про Державну митну службу України, виконують правозастосовні та правоохоронні функції, а тому є працівниками правоохоронного органу, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».

Водночас, Федеральна податкова служба (рос. Федеральная налоговая служба) федеральний орган виконавчої влади, що здійснює функції з контролю та нагляду за дотриманням законодавства про податки та збори, за правильністю обчислення, повнотою та своєчасністю внесення до відповідного бюджету податків, зборів та страхових внесків, у випадках, передбачених законодавством рф, за правильністю обчислення, повнотою та своєчасністю внесення до відповідного бюджету інших обов`язкових платежів, за виробництвом та обігом тютюнової продукції, за застосуванням контрольно-касової техніки, а також функції органу валютного контролю в межах компетенції податкових органів.

В свою чергу, федеральний бюджет рф це централізований грошовий фонд, що затверджується законом та забезпечує фінансування функцій федеральної влади.

При цьому, федеральний бюджет рф передбачає витрати з-поміж іншого, на національну оборону та безпеку рф, які покривають військові витрати рф на здійснення збройної агресії проти України.

Федеральна податкова служба рф здійснює свою діяльність безпосередньо та через свої територіальні органи у взаємодії з іншими федеральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади суб`єктів рф, органами місцевого самоврядування та державними позабюджетними фондами, громадськими об`єднаннями та іншими організаціями.

Відповідно до ст. 101.4 Податкового кодексу рф, при виявленні фактів, що свідчать про порушення законодавства про податки та збори, відповідальність за які встановлена податковим Кодексом (за винятком податкових правопорушень, справи про виявлення яких розглядаються у порядку, встановленому статтею 101 цього Кодексу), посадовою особою податкового органу протягом 10 днів з дня виявлення зазначеного порушення повинен бути складений у встановленій формі акт, який підписується цією посадовою особою та особою, яка вчинила таке порушення. Про відмову особи, яка вчинила порушення законодавства про податки та збори, підписати акт робиться відповідний запис у цьому акті.

Відповідно до ч. 8 ст. 101.4 Податкового кодексу рф, за результатами розгляду акту та доданих до нього документів та матеріалів керівник (заступник керівника) податкового органу виносить рішення у строк, передбачений пунктом 6 цієї статті:

1) про притягнення особи до відповідальності за податкове правопорушення;

2) про відмову у притягненні особи до відповідальності за податкове правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 101.4 Податкового кодексу рф, у рішенні про притягнення особи до відповідальності за податкове правопорушення викладаються обставини допущеного правопорушення, зазначаються документи та інші відомості, що підтверджують зазначені обставини, доводи, що наводяться особою, що притягується до відповідальності, на свій захист, та результати перевірки цих доводів, рішення про притягнення особи до відповідальності за конкретні податкові правопорушення із зазначенням статей цього Кодексу, які передбачають відповідальність за дані правопорушення, та вживані заходи відповідальності.

Відповідно до ч. 13 ст. 101.4 Податкового кодексу рф, за виявленими податковим органом порушеннями законодавства про податки та збори, за які особи підлягають притягненню до адміністративної відповідальності, уповноважена посадова особа податкового органу складає протокол про адміністративне правопорушення. Розгляд справ про ці правопорушення та застосування адміністративних санкцій щодо осіб, винних у їх вчиненні, провадяться податковими органами відповідно до законодавства рф про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, на Федеральну податкову службу рф покладено завдання щодо здійснення правоохоронної діяльності на території рф.

Таким чином, територіальні органи Федеральної податкової служби рф є правоохоронним органом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Сєвєродонецьк» Луганської митниці Державної митної служби України, не виконала вказівку керівництва Держмитслужби щодо евакуації особового складу митного посту «Сєверодонецьк» Східної митниці із зони бойових дій та після 24.02.2022 року на підконтрольну українській владі територію не повернулася.

У подальшому, у порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, у ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не раніше 24.02.2022 року, виник умисел на вчинення державної зради, шляхом переходу на бік ворога держави-агресора рф.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з серпня 2022 року, але не пізніше 30.03.2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території рф, громадянка України ОСОБА_4 , будучи державним службовцем, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Сєвєродонецьк» Луганської митниці Державної митної служби України, маючи спеціальне звання радника митної служби ІІІ рангу, будучи працівником правоохоронного органу України, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що вона вчиняє державну зраду, в умовах воєнного стану, добровільно вступила на службу до Федеральної податкової служби рф, яка є правоохоронним органом на території рф, та станом на 06.04.2023 року, перебувала на посаді державного податкового інспектора відділу камеральних перевірок №1 ІНПС росії по м. Сергієв Посад Московської області, де проходить службу на даний час.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 27.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція частини 2 статті 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обставини, що дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Згідно з інформаційною довідкою № 460326752 від 15.01.2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_4 на праві власності належать:

-земельна ділянка № 619/2 з кадастровим номером :01:001:0055 площею 2.3288 га, розташована на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельна ділянка № 1287 з кадастровим номером :07:001:0195 площею 0.8022 га, розташована на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельна ділянка № 2020 з кадастровим номером :01:009:0134 площею 0.1732 га, розташована на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0054 площею 0.7269 га, розташована на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);

-земельна ділянка № 106 з кадастровим номером :07:001:0050 площею 4.1247 га, розташована на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);

- квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту майна 32259342).

Крім цього, відповідно до вищевказаної довідки, на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 належить гараж № 23 квартал Ватутіна, м. Старобільськ, Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкту майна 27891427).

У судове засідання прокурор не з?явилася, у прохальній частині клопотання зазначила про те, що просить розглянути вказане клопотання без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

З метою необхідності забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, який допускається з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, на належне підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:

-земельну ділянку № 619/2 з кадастровим номером :01:001:0055 площею 2.3288 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельну ділянку № 1287 з кадастровим номером :07:001:0195 площею 0.8022 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельну ділянку № 2020 з кадастровим номером :01:009:0134 площею 0.1732 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251);

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0054 площею 0.7269 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);

-земельну ділянку № 106 з кадастровим номером :07:001:0050 площею 4.1247 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51);

- квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта майна 32259342);

-гараж № 23 квартал АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта майна 27891427).

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: