Провадження № 1-кп/742/84/26
Єдиний унікальний № 747/395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі членів колегії: головуючої - судді ОСОБА_1 , судді - ОСОБА_2 , при секретарі судового засідання ОСОБА_3 , за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав письмові клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_5 прокурором констатовано наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховуватися від суду обгрунтовується тим, що як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_5 у разі визнання їх винуватими, усвідомлюючи можливість призначення їм реального покарання, всіма можливими способами будуть намагатися уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, в тому числі шляхом переховування від суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, - незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , не перебуваючи під вартою, матимуть реальну можливість впливати на свідків, місце проживання яких їм достовірно відоме, з метою надання таких показів, які спростують їхню вину.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, - вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення обгрунтовується тим, що як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_5 ніде не працюють та не мають постійного джерела прибутку, тому можуть вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані зі збутом психотропних речовин. Оскільки на даний час вказані вище ризики продовжують мати місце, то з метою запобігання виконанню обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покладених на них процесуальних обов`язків прокурор і просив суд продовжити їм дію запобіжного заходу у виді саме тримання під вартою до 60 днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні заперечили проти задоволення даних клопотань, просили такий змінити на інший, більш м`який, посилаючись на недоведеність вказаних ризиків.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зауважив, що ОСОБА_5 перебуває під вартою вже 1 рік 8 місяців. Станом на дату розгляду клопотання не вивчено жодного доказу, допитано лише двох свідків. Таким чином, розгляд кримінального провадження не проводиться, ОСОБА_5 безпідставно перебуває під вартою, внаслідок чого нівелюються його права.

На думку захисника, ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.02.2025, 22.07.2025 та 10.12.2025 про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийняті з порушенням Конституції України та КПК України, а відтак його тримання під вартою є незаконним взагалі.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши наведені у клопотаннях доводи, члени колегії суддів дійшли наступних висновків.

Розгляд даного кримінального провадження здійснюється колегією суддів у складі: головуюча суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Станом на 03.02.2026 суддя ОСОБА_9 перебуває на навчанні.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Кожен під час розгляду будь-якої справи, в тому числі кримінальної, щодо діяння, у вчиненні якого обвинувачується, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості.

Частинами 3 , 4 статті 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 КПК України.

Відповідно до вимог ч.6 статті 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Частину шосту статті 615 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-р(II)/2024 від 18.07.2024. Частина шоста статті 615 утрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Таким чином, на даний час питання продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у справах, які розглядаються колегіальним складом суду, за відсутності члена колегії не врегульовано.

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Аналізуючи вказані норми права, члени колегії суддів дійшли висновку, що якщо в умовах меншої загрози (карантин) законодавець визнав можливість розгляду питання про продовження запобіжного заходу одним суддею, то в умовах воєнного стану застосування аналогії є ще більш виправданим, а тому з метою забезпечення безперервності судового процесу уникнути ситуацій, коли особи, які становлять загрозу, можуть бути звільнені через неможливість зібрати повний склад суду, дотриматися балансу між гарантіями правосуддя та необхідністю ефективного кримінального провадження в екстремальних умовах можливо застосувати аналогію закону та вирішити питання щодо продовження строку запобіжного заходу за відсутності головуючого наявним складом суддів, які входять до складу цієї колегії суддів відповідно до вимог пункт 20-5 Перехідних положень КПК України.

Дана позиція відповідає і пункту 5 роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду від 03.03.2022 року №2/0/2-22 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану", зокрема, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 КПК України, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки суддя ОСОБА_9 зі складу колегії суддів перебуває на навчанні, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим спливає 07.02.2026, враховуючи невідкладність розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим, суд дійшов висновку про необхідність вирішення даного питання членами колегії суддями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, членами колегії суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , у зв`язку з перебуванням головуючої судді ОСОБА_1 на лікарняному, вже було постановлено ухвалу від 13.02.2025 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 06.03.2025.

Головуючою суддею ОСОБА_1 , у зв`язку з перебуванням членів колегії ОСОБА_2 та ОСОБА_9 у відпустках, було постановлено ухвалу від 22.07.2025 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 20.11.2025.

Отже, твердження адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про постановлення відповідних ухвал не повноважним складом суду були предметом розгляду апеляційним судом.

У відповідних ухвалах колегії суддів від 06.03.2025, 20.11.2025, а також від 16.05.2025 та 23.09.2025, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого переконання про розгляд як 13.02.2025, так і 22.07.2025 клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суддями зі складу колегії суддів в межах їх повноважень.

Так, судом встановлено, що ухвалою колегії суддів Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 20.12.2025.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06.11.2025 ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 23.10.2025 залишено без змін.

Заслухавши думку учасників судового провадження та враховуючи, що на даний час строк тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спливає 07.02.2026, однак розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинувачених під вартою та наведені в попередніх судових рішеннях про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених, які продовжують існувати, а саме характер висунутого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, які мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинувачених, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та всі наявні в матеріалах провадження дані про особи обвинувачених.

Тому, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, об`єктивних обставин, та даних про особи обвинувачених, які не мають сталих соціальних зв`язків, заробітків, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

Наразі кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотань прокурора судовий розгляд ще не завершений, а тому наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, і ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не досягли такого рівня, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Усі наведені строною захисту обставини були враховані, але вони не спростовують тих встановлених обставин та даних про особи обвинувачених, які ставлять під сумнів виконання ними всіх покладених на них процесуальних обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 тяжких захворювань, згідно з відповіддю начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Чернігівській області», не перешкоджає триманню його під вартою. Даних щодо неможливості утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах СІЗО за станом здоров`я, матеріали справи не містять і строною захисту суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжити до 04.04.2026, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 04.04.2026, без визначення розміру застави.

В частині продовження запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з часу проголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали оголошено 09.02.2026 о 8 год. 45 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11