Справа № 175/5116/21
Провадження № 1-кп/175/189/21
У Х В А Л А

про оголошення у міжнародний розшук

12 лютого 2026 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора про оголошення у міжнародний розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000488 від 01.11.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України, ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням обґрунтувавши його тим, що ухвалою суду від 20.02.2023 обвинувачену ОСОБА_4 оголошено у розшук та сектором карного розшуку ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області заведено оперативно-розшукову справу. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_4 28.03.2022 перетнула державний кордон у пункті пропуску «Краківець» (виїзд до Республіки Польща) та в Україну не поверталася. Враховуючи, що місце знаходження обвинуваченої на території України не встановлено, а наявні дані підтверджують факт її виїзду за кордон, прокурор вважає, що застосування механізмів міжнародного правового співробітництва є єдиним можливим способом забезпечення її явки до суду та посилаючись на ст. 575 КПК України, згідно якої видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання під вартою і зважаючи на існування ризику, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України просить оголосити обвинувачену ОСОБА_4 у міжнародний розшук та обрати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити заявлені вимоги.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, матеріали судової справи, дійшов наступних висновків.

Ухвалою суду від 20.02.2023 було задоволено клопотання прокурора та оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_4 , яка згідно долучених до клопотання документів з 28.03.2022 перебуває за межами України.

За змістом ч. 1 ст. 335 КПК України, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Під ухиленням від явки суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. Особою, яка ухиляється від суду, визнається відома цим органам особа як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від суду.

Належною процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну.

Норми КПК України не містять визначення терміну «міжнародний розшук», при цьому таке поняття використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст. 139, 297-1, 297-4, 323 КПК України). Зважаючи на це у даному випадку застосуванню підлягають загальні положення ст. 9 КПК України, відповідно до вимог якої, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу.

З системного аналізу норм КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» та інших відомчих нормативно-правових актів, можна дійти висновку, що законодавство передбачає три види розшуку: 1) внутрішньодержавний (національний) розшук; 2) міждержавний розшук; 3) міжнародний розшук.

Внутрішньодержавний (національний) розшук осіб направлений на розшук осіб, які вчинили кримінальне правопорушення на території України. Такий розшук може здійснюватися шляхом проведення уповноваженими суб`єктами відповідних ОРЗ, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій у межах ОРС або кримінального провадження.

Міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави - ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється даний розшук, так і за суб`єктами, які його здійснюють.

Разом з цим, главою 44 КПК України врегульовано питання видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція). Зокрема, передбачено, що клопотання про видачу особи готує прокурор, слідчий, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок. Екстрадиція в розумінні Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 передбачає двосторонні відносини між запитуючою та запитуваною сторонами, згідно яких договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Тобто, в даному випадку, екстрадиція як процедура міжнародного співробітництва відбувається вже після того, як особу оголосили в міжнародний розшук задля відшукання та затримання.

За змістом клопотання прокурора, з доданих до нього матеріалів, а також матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні судом оголошена у внутрішньодержавний (національний розшук). За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_4 28.03.2022 перетнула державний кордон у пункті пропуску «Краківець».

Разом з цим, встановлення місця перебування обвинуваченої та доставлення її до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження, а тому є потреба в оголошенні її в міжнародний розшук.

Що стосується вимог клопотання в частині застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд виходить з наступного.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оцінюючи наведений у клопотанні ризик, передбачений пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги наступне. 24.02.2022 розпочалася військова агресія рф проти України, яка супроводжувалася масованими обстрілами українських міст, в тому числі і м. Дніпра, а тому суд допускає, що дії обвинуваченої по виїзду за кордон, яка має на утриманні двох доньок 2010 та 2017 року народження, були обумовлені метою збереження їх життя, і вважає зазначений прокурором ризик переховування обвинуваченої від суду не доведеним та таким, що містить ознаки припущення.

У свою чергу інших ризиків, визначених у ст. 177 КПК України у клопотанні не зазначено.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Враховуючи, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, незаміжня та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому без доведення ризиків, визначених у ст. 177 КПК України обрання їй найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде виправданим та необхідним.

Керуючись ст. ст. 177, 193, 369-372, 575 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Оголосити в міжнародний розшук обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровська, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

До розшуку обвинуваченої судове провадження зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1