Провадження № 1-кп/484/248/26
Справа № 484/803/26
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду та

продовження строку запобіжного заходу

04.03.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002192 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, дітей не має, інвалідності не має, проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 та подальшому на посаді сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_2 у військовому званні солдат, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України.

Прокурор вважав за можливе призначити справу до розгляду.

Обвинувачений та захисник проти призначення справи до розгляду не заперечували.

Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та вказане кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області. Угод про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Отже, вислухавши думку учасників процесу, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, вирішивши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та вчинивши всі необхідні дії, суд приходить до висновку про те, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Під час судового засідання прокурор також заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 99840грн. Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, отже може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності; перебуваючи на волі він може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадження з метою зміни їх показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є військовослужбовцем, та у разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст.407-408 КК України. Також прокурор вказала, що застосувати більш м`які запобіжні заходи до обвинуваченого неможливо, оскільки такі вони не забезпечать належної його поведінки.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував та просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. Захисник також заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, отже може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику. Свідки у кримінальному провадженні судом не допитані, отже існує ризик, що обвинувачений може вживати заходи для впливу на свідків з метою зміни показань.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлені.

Обвинувачений є військовослужбовцем та кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинене в умовах воєнного стану, запровадженого через широкомасштабну збройну агресією російської федерації проти України, та спрямоване проти встановленого порядку несення військової служби.

Також судом враховано, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, проживав один. Вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків..

Крім того, слід зазначити, що ризик це не визначена подія, та по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії.

Отже, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, суд вважає, що зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Отже клопотання прокурора обґрунтоване та належить задоволенню з визначенням розміру застави відповідно до ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 09.03.2026 на 13:00 за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів терміном до 02.05.2026 включно.

Визначити розмір застави в розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця реєстрації без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала суду може бути оскаржена у частині продовження строку запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2026.

Суддя ОСОБА_1