Справа № 357/2473/26
У Х В А Л А

про судовий розгляд

19 лютого 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0002616 від 21 грудня 2025 року, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чупира Білоцерківського району Київської області, громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

відповідно до ст. 325 КПК України, суд вирішив проводити підготовче судове засідання без потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки вони про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а питання підготовчого судового засідання можливо вирішити без них, натомість, своє право щодо звернення з цивільним позовом вони можуть реалізувати перед початком судового розгляду.

У ході підготовчого судового засідання, судом підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002616 від 21 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За результатами підготовки до судового розгляду, вирішені усі питання передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме: визначено дату та місце проведення судового розгляду, який вирішено проводити у відкритому судовому засіданні, за участю: прокурора, потерпілих, обвинуваченого та захисника.

Будь-яких клопотань щодо здійснення судового виклику певних осіб для допиту учасниками кримінального провадження не заявлялось.

Клопотань про надання доручення скласти досудову доповідь до суду не надходило.

Отже, суд вважає, що наявні умови для призначення судового розгляду.

Судом установлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 від 23 грудня 2025 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, із забороною залишати з 20:00 год. до 06:00 год. місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, строком до 22 лютого 2026 року.

На підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці та строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; не відлучатися із місця проживання без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Необхідність продовження строку домашнього арешту, прокурор ОСОБА_3 мотивувала тим, що раніше встановлені ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілих продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження домашнього арешту не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Суд заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Із системного аналізу ч. 3, 5 ст. 199 КПК України можна зробити висновок, що на підготовчому судовому засіданні, за клопотанням прокурора, суд продовжує строк домашнього арешту та покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо прокурор доведе існування обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом.

Суд вважає, що такі обставини прокурором доведені.

Суду доведено, що продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, а відповідно до приписів ст. 45-48, 75 КК України, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, до нього не може бути застосоване звільнення від відбування покарання.

Отже, очікування можливого вироку, що передбачає реальний термін ув`язнення, може спонукати обвинуваченого до переховування від суду.

Сталі зв`язки, які можуть стримати обвинуваченого від таких дій, судом не установлені, оскільки останній хоча і одружений, проте не має неповнолітніх дітей чи інших осіб, які залежать від нього або перебувають на його утриманні, його вік, який дозволяє безперешкодно виїхати за межі України під час дії режиму воєнного стану.

Отож, сукупність цих обставин доводить, що ризик переховування від суду продовжує існувати і є цілком обґрунтованим.

Своєю чергою, суду доведено, що продовжує незаконно впливати на потерпілих, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на потерпілих, підкупом чи погрозами, примушуючи їх змінити свідчення шляхом перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Водночас, показання потерпілих, які ще не допитані, мають значення для кримінального провадження, оскільки вони були безпосередніми учасниками ДТП.

Отож, у зв`язку з цим, суд дійшов до переконання, що ризик впливу на потерпілих продовжує існувати і є цілком обґрунтованим.

Отже, оскільки суду доведені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку домашнього арешту та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, суд клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольняє.

Суд вважає, що запобігти установленим ризикам, більш м`якими запобіжними заходами неможливо, оскільки такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука або застава не забезпечать нівелювання ризику переховування від суду, оскільки не обмежують вільне пересування обвинувачення.

Керуючись ст. 314-316, 392, 395, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

призначити судовий розгляд на 24 березня 2026 року о 09:30 год., у відкритому судовому засіданні, в залі суду за адресою: вул. П. Скоропадського, буд. 4-А. м. Біла Церква, Київська область, інд. 09107.

Здійснити судовий виклик: прокурора, потерпілих, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку домашнього арешту, - задовольнити.

Продовжити строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 на 2 (два) місяці, тобто до 19 квітня 2026 року, заборонивши йому до вказаної дати залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 20:00 год. до 06:00 год., за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_4 , протягом строку домашнього арешту, виконувати такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу суду, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1