ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 року за №0000689, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

встановив:

30.09.2025 у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на пошкодження транспортного засобу марки «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, а саме транспортного засобу шляхом підпалу, ОСОБА_6 , підготував знаряддя вчинення злочину, а саме запальничку, разом з пляшкою в середині якої містився бензин та 30.09.2025 приблизно о 21 годині 55 хвилин прибув до місця паркування транспортного засобу марки «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу марки «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 та спричинення шкоди останньому, продовжив реалізацію свого злочинного умислу.

Так, ОСОБА_6 взяв до рук заготовлену пляшку з бензином, облив її вмістом передню праву частину транспортного засобу, який обрав предметом свого злочинного посягання з метою його пошкодження шляхом підпалу та достовірно розуміючи, що його дії призведуть до підпалу транспортного засобу, за допомогою раніше заготовленої запальнички ініціював горіння пластикової пляшки з бензином яку залишив на кузові транспортного засобу.

У подальшому, внаслідок підпалу транспортного засобу марки «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , в правій частині кришки капоту та місця розташування передніх склоочисників розпочалася пожежа.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , в ході пожежі було заподіяно пошкодження деталей кузову транспортного засобу марки «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , який в той момент знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 1/2, внаслідок дії на них високих температур.

Загальна сума завданого матеріального збитку внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_5 складає 115009 гривень 79 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся у вчиненні вказаного злочину, підтвердив обставини кримінального правопорушення, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Також заявив, що повністю визнає заявлені потерпілою до нього уточнені вимоги цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_5 , дослідженням доказів, що стосуються цивільного позову, особи обвинуваченого, а також документів та доказів, що стосуються процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 дав суду показання про те, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті дату, час та місці, він здійснив підпал автомобіля «BMW», моделі «X1», який належить потерпілій. підпал автомобіля він здійснив використовуючи запальничку та бензин у пляшці, які придбав у магазині та заправці, відповідно. Він облив бензином передню праву частину транспортного засобу, за допомогою раніше заготовленої запальнички ініціював горіння пластикової пляшки з бензином яку залишив на кузові транспортного засобу. Від його дій автомобіль загорівся. Мотиви такої злочинної поведінки обвинувачений пояснив безвихідною ситуацією у житті. В той день його звільнити з роботи та вигнали з квартири, в якій він проживав. Він був у пошуках будь-якої роботи, щоб заробити на житло де переночувати. В інтернеті знайшов пропозицію заробити шляхом підпалу, тому підпалив автомобіль, але грошей так і не отримав.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що обвинуваченого не бачила раніше до подій та пояснила, що у її власності є автомобіль «BMW», моделі «X1». 30.09.2025 автомобіль був припаркований за адресою, що вказана в обвинувальному акті. Потім вона виявила, що її автомобіль підпалили і що це зробив обвинувачений. Крім того, потерпіла заявила, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріального збитку підтримує частково, а саме у сумі 115009,79 грн., тобто в тій сумі, в яку оцінено експертизою, проведеною в рамках кримінального провадження. Також потерпіла заявила, що не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_6 і на реальному позбавленні його волі, бо він обіцяє відшкодувати шкоду.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Досліджені судом докази дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення направлене проти власності, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, даних щодо перебування на обліку лікарів психіатра та нарколога відсутні, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 194 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, позитивну поведінку після вчинення злочину, щире каяття, вибачення перед потерпілою та заяву про готовність понести цивільну відповідальність перед нею, дані про особу винного, який перебуває у молодому віці, раніше не судимий, те, що він заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись, законно заробляти і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Дійшовши висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства суд врахував також думку потерпілої, яка хоча і не є вирішальною, але потерпіла не наполягала на реальному позбавленні волі ОСОБА_6 , який в такому випадку, відбуваючи іспитовий строк, буде мати змогу відшкодувати шкоду за вчинене.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває в молодому віці, для його дійсного виправлення і досягнення мети покарання, суд визначає ОСОБА_6 строк випробування, передбачений ст.75 КК України у два роки, що на переконання суду сприятиме контролю за поведінкою ОСОБА_6 та запобігатиме вчиненню ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням та відсутністю ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, але існування ризику, в разі апеляційного оскарження вироку, неявки обвинуваченого до суду за першою вимогою, або зміни місця проживання без повідомлення суду, що може негативно вплинути на розумність строків апеляційного перегляду справи, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачуваного ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , заявленого в рамках даного кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, потерпіла ОСОБА_5 уточнила вимоги цивільного позову та просила стягнути з ОСОБА_6 заподіяну вчиненим злочином матеріальну шкоду в сумі 115009,79 гривень, підтверджена висновком експерта №СЕ-19/116-25/24751-АВ від 24.10.2025. Згідно цього висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW», моделі «X1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , в наслідок події, яка відбулась 30.09.2025 визначається рівним 115009,79 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив, що цивільний позов потерпілої визнає повністю та готовий відшкодовувати.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: 1) визнання їх усіма учасниками справи та 2) відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

За змістом ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судовим розглядом цивільного позову потерпілої до обвинуваченої судом встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_6 уточненого цивільного позову потерпілої було безумовним погодженням задовольнити матеріально-правову вимогу позивача. Суд також переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і, суд не має будь-якого обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин цивільного позову або добровільності визнання цих обставин відповідачем, тому суд прийшов до переконання про задоволення цивільного позову потерпілої у повному обсязі.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-25/24751-АВ від 24.10.2025 у сумі 4457,00 грн., пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/116-25/24714-ПТ від 29.11.2025 у сумі 10696,80 грн., експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/116-25/24587-ФХД від 21.10.2025 у сумі 15559,50 грн.

В силу ч. 4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешти, накладені на підставі:

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5518/25);

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5517/25);

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5516/25).

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 01.10.2025 та 03.11.2025, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме:

1. слід повернути законним володільцям:

?виявлені та вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору з чохлом синього кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP1221005;

- куртка, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597304;

- кросівки, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597306;

- чорні чоловічі штани та поло, які вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597303.

2. слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого долучені:

- компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 1-2 від 30.09.2025;

- компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 2 від 30.09.2025;

- - компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 26а від 30.09.2025;

3. Виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, , транспортний засіб марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_5 .

На підставі ст. 96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України, слід конфіскувати у власність держави засоби вчиненого тяжкого злочину:

?виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 1/2, ліворуч від будинку між гаражами:

- предмети горіння, які вилучені до сейф-пакету НПУ № RIC2280517;

- опалену полімерну пляшку з етикеткою «bonaqua» та залишками невідомої речовини, яку вилучено до сейф-пакету НПУ № RIC2280518;

- прозору полімерну пляшку з невідомою рідиною, яку вилучено до сейф-пакету НПУ № PSP1087318.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, засоби зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-25/24751-АВ від 24.10.2025 у сумі 4457,00 грн., пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/116-25/24714-ПТ від 29.11.2025 у сумі 10696,80 грн., експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/116-25/24587-ФХД від 21.10.2025 у сумі 15559,50 грн., а всього стягнути з ОСОБА_6 документально підтверджених процесуальних витрат 30713 (тридцять тисяч сімсот тринадцять гривень) 30 коп.

З набранням вироком законної сили скасувати арешти, накладені на підставі:

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5518/25);

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5517/25);

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року (справа № 522/22048/25, провадження №1-кс/522/5516/25).

З набранням вироком законної сили речові докази, а саме:

1. повернути законним володільцям:

?виявлені та вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , в порядку ст.208 КПК України:

- мобільний телефон в корпусі чорного кольору з чохлом синього кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету PSP1221005;

- куртка, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597304;

- кросівки, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597306;

- чорні чоловічі штани та поло, які вилучено та поміщено до сейф-пакету NPU5597303.

2. зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого долучені:

- компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 1-2 від 30.09.2025;

- компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 2 від 30.09.2025;

- - компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташований на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 26а від 30.09.2025;

3. Виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 1/2, транспортний засіб марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_5 .

З набранням вироком законної сили в силу ст. 96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України конфіскувати у власність держави засоби вчиненого тяжкого злочину:

?виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 1/2, ліворуч від будинку між гаражами:

- предмети горіння, які вилучені до сейф-пакету НПУ № RIC2280517;

- опалену полімерну пляшку з етикеткою «bonaqua» та залишками невідомої речовини, яку вилучено до сейф-пакету НПУ № RIC2280518;

- прозору полімерну пляшку з невідомою рідиною, яку вилучено до сейф-пакету НПУ № PSP1087318.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь потерпілої ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), 115009,79 грн. (сто п`ятнадцять тисяч дев`ять гривень 79 копійок), в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/27529/25

Номер провадження № 1-кп/522/2303/26

Головуючий суддя ОСОБА_1