УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2025 (справа №761/20727/25) у межах кримінального провадження № 0000480 від 20.04.2022,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2025 (справа №761/20727/25) у межах кримінального провадження № 0000480 від 20.04.2022.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №761/20727/25 накладено арешт на майно, вилучене 13.05.2025 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_5 , а саме, на: мобільний телефон «Iphone Xr», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (eSim), пароль доступу «607139».

Так, адвокат в своєму клопотанні зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки арешт на вказане майно накладено вже майже пів року тому, під час обшуку слідчому було надано пароль доступу до вказаного мобільного телефону, а тому у нього було достатньо часу з метою скопіювати необхідну інформацію.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити та скасувати арешт накладений на вищезазначене майно, оскільки вказане майно не має будь якого доказового значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що арешт на вказане майно накладено обґрунтовано і в подальшому у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала. Крім того, зазначила, що відносно вказаного телефону призначено експертизу, яка на даний час не завершена.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №761/20727/25 накладено арешт на майно, вилучене 13.05.2025 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_5 , а саме, на: мобільний телефон «Iphone Xr», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з сім-картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (eSim), пароль доступу «607139».

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000480 від 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 2855, ч. 2 ст. 4362, ч. 2 ст. 364 КК України.

З мотивувальної частини ухвали про арешт майна вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000480 від 20.04.2022, на даний час триває, майно на яке накладено арешт має значення для доведення обставин які розслідуються у межах даного кримінального провадження, оскільки на даний час відносно вказаного мобільного телефону призначено судове експертизу, яка наразі не завершена, а тому у подальшому застосуванні арешту майна потреба не відпала.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2025.

Так, адвокатом до матеріалів клопотання не долучено даних на обґрунтування того, що арешт накладено не обґрунтовано або, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 24.07.2025 була надані оцінка доводам сторони захисту то залишено без змін ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2025, в рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2025 (справа №761/20727/25) у межах кримінального провадження № 0000480 від 20.04.2022 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1