Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1535/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11/4805/7/26
Категорія ст.365, 366 КПК України (в ред.1960 р.) Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу №282/1535/25 за апеляцією представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 04.12.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна повернуто заявнику для звернення до належного суду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну, та своїм рішенням направити його клопотання про скасування арешту майна до Любарського районного суду на новий судовий розгляд. Наголошує, що на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна ОСОБА_9 , поширюються норми КПК України 1960 р. Посилаючись на зазначене, вважає, що питання про скасування арешту за встановлених обставин цієї справи, який був накладений за правилами кримінального судочинства 1960 року, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки арешт було накладено на майно ОСОБА_10 (обвинуваченого) під час досудового слідства у кримінальній справі, за результатами розгляду якої було ухвалено вирок. При цьому, посилається на правові висновки Верховного Суду у постановах від 30.07.2021 у справі №185/9002/20 від 01.12.2021р. у справі №272/469/21, в ухвалі від 01.11.2022р. у справі №522/9324/21, та вважає, що оскільки арешт на нерухоме майно ОСОБА_9 був накладений в межах кримінального провадження, та беручи до уваги те, що при ухваленні вироку судом не вирішено питання про зняття арешту з майна, питання про зняття арешту з майна має вирішуватись в порядку, передбаченому КПК України, який діяв на час розгляду провадження. Разом з тим, суд першої інстанції, при винесені оскаржуваної ухвали, посилався на той факт, що вирок суду у кримінальній справі в межах якого було накладено арешт винесений колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, правонаступником якого є Житомирський апеляційний суд, через що, суд дійшов висновку, що клопотання необхідно повернуто заявнику для звернення до належного суду, що є помилковим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_9 , в підтримку апеляції, позицію прокурора, яка апеляційні вимоги підтримала, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України (в редакції 1960 року, далі КПК України), апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.323 КПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує своє рішення лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вважає апеляційний суд, вказаних вимог Закону суд першої інстанції не належно не дотримався.

Так, під час апеляційного дослідження матеріалів справи №282/1535/25 встановлено, що ОСОБА_9 засуджено вироком Любарського районного суду Житомирської області від 17.01.2013 за ч.3 ст.368, ч.1 ст.366, ст.70 КК України до 5-и років позбавлення волі за позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на 3-и роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. У відповідності із ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_9 7 рангу 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування. Питання про речові докази вирішено в порядку ст.81 КПК України. Повернута застава. Стягнуто із засудженого витрати за проведення відповідних експертиз (а.п.24-27).

В подальшому, вироком апеляційного суду Житомирської області від 02.04.2013, було частково задоволено апеляції прокурора, вирок Любарського районного суду Житомирської області від 17 січня 2013 року щодо ОСОБА_9 в частині кваліфікації його дій та призначення покарання, - скасовано.

Постановлено в цій частині новий вирок щодо ОСОБА_9 , яким кваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України як одержання хабара у значному розмірі службовою особою, яка займає відповідальне становище; за ч.1 ст.366 КК України як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Призначено ОСОБА_9 за ч.3 ст.368 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки, конфіскацією всього майна, яке є його власністю. У відповідності із ст.54 КК України позбавлено засудженого 7 рангу 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування; за ч.1 ст.366 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функції в органах місцевого самоврядування строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки, конфіскацією всього майна, яке є його власністю, та у відповідності із ст.54 КК України позбавленням засудженого 7 рангу 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

В решті даний вирок суду першої інстанції залишено без зміни (а.п.28-31).

В свою чергу, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2013, касаційну скаргу ОСОБА_11 задоволено, вирок апеляційного суду Житомирської області від 02.04.2013 відносно ОСОБА_9 змінено, застосовано ст.75 КК України, звільнено останнього від відбування основного призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладання обов`язків передбачених ст.76 КК України. В решті вирок щодо ОСОБА_9 залишено без змін (а.п.32-33).

Таким чином, при винесенні вищевказаних судових рішень питання про скасування арешту вирішено не було.

Згідно ж постанови про накладання арешту на майно від 05.10.20212 слідчого в ОВС відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Житомирської області ОСОБА_12 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а також цінності обвинуваченого ОСОБА_9 (а.п.23).

При цьому, процедура скасування арешту на майно КПК України в редакції 1960 року була визначена наступним чином - скасування на підставі постанови слідчого в порядку ч.6 ст.126 КПК України, судом під час попереднього судового засідання в порядку ст.253 КПК України, судом під час ухвалення вироку в порядку ст.324 КПК України, або судом в порядку виконання вироку в порядку ст.ст.409, 411 КПК України.

Відповідно ж до ч.1 ст.409 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Тобто, зняття арешту має здійснювати суд, який постановив вирок по цій справі.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в даному випадку питання про скасування арешту на майно ОСОБА_9 , за встановлених обставин цієї справи, а саме того, що арешт було накладено на майно останнього постановою про накладання арешту на майно від 05.10.20212 слідчого прокуратури Житомирської області ОСОБА_12 постановленої під час досудового слідства, підлягає розгляду саме Любарським районним судом Житомирської області, як судом першої інстанції, яким було ухвалено вирок від 17.01.2013 стосовно ОСОБА_9 , за результатами розгляду кримінальної справи.

За наведених обставин, оскільки колегією суддів встановлений факт істотного порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення оскаржуваного рішення, апеляційну скаргу слід задовольнити, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, в порядку ст.374 КПК України.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (в ред.1960 р.), апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляцію адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 04.12.2025, якою клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна повернуто заявнику для звернення до належного суду, - скасувати та призначити новий розгляд судового провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :