Справа № 697/3008/25
Провадження № 1-кп/697/253/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження №0000183 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, Київської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньо спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, групи інвалідностей не має, раніше судимого:

- 18.02.2002 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 22.05.2003 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до З років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 24.10.2006 по відбуттю строку покарання;

- 30.09.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.09.2011 по відбуттю строку покарання;

- 07.02.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.;

- 15.04.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за 4. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.03.2015 по відбуттю строку покарання;

- 29.12.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 128 КК України до 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт;

- 23.10.2017 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 25.06.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 249 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 31.07.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.10.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 24.05.2024 по відбуттю строку покарання,

- 26.07.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, 4. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років пробаційного нагляду;

- 03.12.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, вироком Черкаського апеляційного суду від 11.09.2025 змінено вирок в частині призначення покарання та призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі;

маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість;

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1,3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 05 листопада 2025 року, близько 12:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу магазину «Сузір?я», що по вул. Енергетиків, 69 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, під час розпиття алкогольних напоїв із потерпілою ОСОБА_4 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпіла ненадовго відійшла, шляхом вільного доступу, з 11 жіночої сумки, таємно викрав гаманець, в якому знаходилась банківська картка АТ «Приватбанк» номер НОМЕР_2 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківських рахунків та яка належить потерпілій ОСОБА_4 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та цього ж дня, близько 12-30 намагався розрахуватися нею в магазині «Квіточка», що по вул. Енергетиків, 108 в м. Канів.

Він же, ОСОБА_5 , 05 листопада 2025 року, близько 12:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу магазину «Сузір?я», що по вул. Енергетиків, 69 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, під час розпиття алкогольних напоїв із потерпілою ОСОБА_4 , скориставшись тим що потерпіла ненадовго відійшла, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, таємно викрав гаманець, в якому знаходився паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 06 вересня 2018 року органом №7120 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та продовжував його утримувати при собі до моменту вилучення працівниками поліції 05.11.2025, близько 15:00 неподалік вокзалу Авторіка що розташований в м. Канів по вул. 206 Дивізії, 1.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних проступків визнав та пояснив, що у листопаді 2025 він в м. Каневі біля магазину «Сузір`я» зустрів потерпілу ОСОБА_4 , яка йому запропонувала випити горілки. Вони разом випивали горілку і коли потерпіла відлучилася він викрав гаманець із сумочки, в якому була банківська картка та паспорт. Банківською карткою він намагався розрахуватися, однак на ній не вистачило грошей. Після чого він пішов на автовокзал, де його затримали працівники поліції і він видав їм викрадені речі. У вчиненому розкаюється.

Прокурор просив призначити остаточне покарання, з урахуванням ст. 70,71 КК України, у вигляді 3 років обмеження волі.

Потерпіла погодилася з позицією прокурора.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись його допитом та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_5 доведено повністю, його дії суд кваліфікує:

- за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів;

-за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується негативно, визнав вину повністю, щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини, не працюючий, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив кримінальні проступки не відбувши покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст.50, 65 КК України, та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що процес виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливий без ізоляції його від суспільства, тому призначає покарання у виді обмеження волі.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Відповідно до положень п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, коли після вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України:

- спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку;

- після цього-за правилами ч.4 ст.70 КК України;

- потім-за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку;

- і остаточно-за сукупністю вироків відповідно до ст.71 цього Кодексу.

З аналізу норм ст.ст. 70, 71 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 слідує, що у разі вчинення обвинуваченим нового злочину в період невідбутого покарання, покарання тепер має відбуватись ним реально - як і всі інші покарання в межах алгоритму призначення покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків.

Саме до таких висновків дійшла ОСОБА_6 Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові по справі № 511/37/16-к від 25.06.2018.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 241/1851/19 від 28.09.2021.

Таким чином, покарання слід призначити за ч.1, 3 ст. 357 КК України, потім за правилами складання покарань на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а потім за сукупністю вироків, відповідно до положень ст. 71 КК України, з вироком Черкаського апеляційного суду від 11.09.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1,3 ст. 357 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 11.09.2025 та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- фіскальний чек від 05.11.2025 за час 12:28:31 та CD-R диск, де наявний відеозапис з внутрішніх камер відеоспостереження магазину «Квіточка», що розташований за адресою: вул. Енергетиків, 108 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області за 05.11.2025, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження в Канівському відділі Смілянської окружної прокуратури залишити при матеріалах кримінального провадження;

- гаманець коричневого кольору, паспорт гр. України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську картку АТ «ПриватБанк» для виплат синього кольору № НОМЕР_2 , які повернуто під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити у користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення судового рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1