Провадження № 1-кп/686/1199/25
12 листопада 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, із незакінченою середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,
ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, зберігання наркотичних засобів, у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється, а придбання наркотичних засобів фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання з метою власного вживання без мети збуту наркотичного засобу канабісу, обіг якого обмежено.
Так, 12 квітня 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою проживання по АДРЕСА_2 , в ході листування з невстановленою в ході досудового розслідування особою в невстановленому досудовим розслідуванням інтернет месенджері, замовив для власного вживання, без мети збуту наркотичний засіб канабіс, після чого оплатив його вартість на невстановлений досудовим розслідуванням рахунок у невідомій сумі.
В подальшому 14 квітня 2023 в період часу з 13 год. 00 хв., по 13 год. 20 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя 26, добровільно видав працівникам поліції вищевказані два поліетиленові пакети із наркотичним засобом канабісом, масою 28,99 г. та 28,988 г., загальною масою 57,978 г., який останній умисно, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
За незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_6 , підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився відповідати на будь-які запитання суду та учасників провадження з приводу пред`явленого обвинувачення, при цьому фактично скористався гарантованими йому правами не свідчити проти себе та свободу від самовикриття (ст.ст. 18, 42 КПК України, ст.63 Конституції України).
Разом з цим, встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який є додатком до протоколу огляду місця події від 14.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції два пакети з речовиною зеленого кольору, при цьому, пояснив, що в пакетах знаходиться наркотичний засіб - канабіс, який він придбав у невідомої йому особи через додаток «Телеграм» за допомогою власного мобільного телефону для подальшого власного вживання та отримав посилку з наркотичним засобом у поштаматі ТОВ «Нова пошта».
Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-23/4067-НЗПРАП від 21.04.2023 року, надані на дослідження речовини рослинного походження (поміщені до сейф-пакетів №7361764 та 7361765) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 28,99 г. та 28,988 г. (т.3 а.с. 123-125).
Відповідно до Таблиці ІІ Списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року обіг наркотичного засобу канабісу обмежено.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: заявами ОСОБА_6 про добровільну видачу працівникам поліції наркотичних засобів та мобільного телефону; речовими доказами, а саме наркотичним засобом - канабісом, який був предметом кримінального правопорушення та мобільним телефоном обвинуваченого який був знаряддям кримінального правопорушення.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Таким чином, дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Окрім цього, ОСОБА_6 , порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, у невстановлений час та місці придбав у невстановленої особи речовину рослинного походження зеленого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб канабіс, загальною масою 180,3953 г., який в подальшому незаконно зберігав з метою власного вживання, без мети збуту, в квартирі АДРЕСА_3 .
В подальшому, 30.08.2024 в ході проведення працівниками Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькі області в період часу з 07 год. 17 хв., до 12 год. 17 хв., санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено дві скляні банки та згорток фольги з вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, масою в перерахунку на висушену речовину 159,22 г., 6,97 г., 14,17 г., два засоби для подрібнення, всередині яких знаходилося нашарування з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 0,0043 г., та 0,031 г., тобто загальною масою 180,3953 г., які ОСОБА_6 умисно, незаконно зберігав за місцем проживання за вище вказаною адресою з метою власного вживання, без мети збуту.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця 2 Список № 1) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
За незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_6 , підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився відповідати на будь-які запитання суду та учасників провадження з приводу пред`явленого обвинувачення, фактично скориставшись гарантованими йому правами не свідчити проти себе та свободу від самовикриття (ст.ст. 18, 42 КПК України, ст.63 Конституції України).
Разом з цим, встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Даними протоколу обшуку від 30.08.2024 року з додатком - відеозаписом слідчої дії, під час якого 30.08.2024 в період часу з 07 год. 17 хв. до 12 год. 17 хв., за місцем проживання ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено дві скляні банки та згорток фольги з вмістом наркотичного засобу, два засоби для подрібнення, всередині яких знаходилося нашарування з наркотичним засобом (т.1 а.с. 171-176).
Законність проведення даної слідчої дії підтверджується ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24.08.2024 року (т.1 а.с. 170).
Показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що в квартирі АДРЕСА_3 , її чоловік ОСОБА_6 інколи вживав наркотичні засоби, тобто «курив траву із специфічним запахом». З приводу вилучених в квартирі наркотичних засобів пояснила, що вони їй не належать. При цьому, в квартирі мешкає вона з чоловіком та малолітньою донькою, сторонні особи в їхньому помешканні не з`являються.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: речовими доказами, а саме вилученими під час обшуку наркотичними засобами, які був предметом кримінального правопорушення, пристроєм для куріння та іншими.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця 2 Список № 1) віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 згідно з пред`явленим обвинуваченням в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року N 4, з яких слідує, що про умисел на збут наркотичних засобів та психотропних речовин можуть свідчити зокрема такі обставини: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але зберігає їх; тощо.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу і мети обвинуваченого ОСОБА_6 при скоєнні кримінального правопорушення, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин вчиненого діяння.
Так, суд враховує, що наркотичні засоби виявлені та вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 фактично перебували у різному упакуванні (дві скляні банки, згорток фольги, два засоби для подрібнення) та був неоднорідний за своєю структурою. Загальна маса вилучених у обвинуваченого наркотичних засобів, об`єктивно не перевищує потреби особи у власному вживанні, а сам факт виявлення електронних ваг, фасувальних пакетів не свідчить про умисел обвинуваченого на збут наркотичних засобів. Тим більше, згідно протоколу обшуку наркотичні засоби не містились у фасувальних пакетах, при цьому було вилучено «пристрій для куріння».
У своїх показах свідок ОСОБА_8 повідомила в суді, що її чоловік ОСОБА_6 дійсно вживав наркотичні речовини шляхом куріння. Будь-які особи, яким останній міг би збути ці засоби їй не відомі, вона впевнена, що ОСОБА_6 нікому не продавав наркотичних засобів. Щодо виявлених електронних ваг та поліетиленових пакетів пояснила, що вони використовувались для побутових потреб.
Також, суду не надано доказів які б вказували на здійснення обвинуваченим дій безпосередньо пов`язаних із збутом наркотичних засобів.
З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні, саме з метою збуту наркотичного засобу, на переконання суду не знайшло свого підтвердження достовірними та достатніми доказами, а висновки сторони обвинувачення про наявність такої мети лише з посиланням на вилучення електронних ваг, 26 полімерних пакетів для фасування, засобів для подрібнення, ґрунтуються виключно на припущеннях, позаяк жодних достовірних відомостей про придбання та зберігання ОСОБА_6 наркотичних засобів з метою збуту ці докази не містять.
Що ж стосується тверджень захисника про відсутність у діях ОСОБА_6 складу будь-якого кримінального правопорушення, то вони є необгрунтованими та безпідставними, а тому суд їх відхиляє.
Таким чином, дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження в цій частині обвинувачення, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
З урахуванням вищенаведеного суд перекваліфіковує дії ОСОБА_6 згідно з пред`явленим обвинуваченням з ч.1 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, маючи злочинний умисел на умисне, пошкодження приміщення шляхом підпалу, 31.07.2024 близько 21:45 год., прибув до закладу громадського харчування «Шашличок» розташованого по Проспекту Миру 63 у місті Хмельницькому маючи при собі заздалегідь заготовлену пластикову пляшку з легкозаймистою речовиною та дві ганчірки. В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з метою умисного пошкодження вищевказаного приміщення, перебуваючи біля задньої стіни закладу «Шашличок», використовуючи заздалегідь заготовлені пластикову пляшку із легкозаймистою речовиною всередині та дві ганчірки просякнутих легкозаймистими речовинами, підпалив їх у безпосередній близькості з вище вказаним приміщенням внаслідок чого вчинив підпал та пошкодив частину стіни кіоску, орендатором якого є ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_6 , покинув місце вчинення злочину, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки наслідки підпалу помітив випадковий перехожий у зв`язку з чим пожежу було своєчасно локалізовано.
Вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 6500грн.
Тобто ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився відповідати на будь-які запитання суду та учасників провадження з приводу пред`явленого обвинувачення, таким чином скориставшись гарантованими йому правами не свідчити проти себе та свободу від самовикриття (ст.ст. 18, 42 КПК України, ст.63 Конституції України).
Дослідивши всі представленні суду докази стосовно цього обвинувачення, суд приходить до переконання, що воно не знайшло свого підтвердження належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами.
Так, прокурором на підтвердження цього обвинувачення суду надані наступні докази:
-протокол прийняття 01.08.2024 року заяви від ОСОБА_9 , в якій він просить вжити заходів до невстановленої особи, яка близько 21.46 год., за допомогою невідомої речовини та предметів підпалила ганчірки поряд з закладом (приміщенням), яке він орендує за адресою: АДРЕСА_4 . Внаслідок даної пожежі йому було заподіяно шкоду на суму 6500 грн. (т.1 а.с. 114);
-протокол огляду місця події від 01.08.2024 року з фототаблицею, згідно кого об`єктом огляду є приміщення магазину «Шашличок», який розташований по АДРЕСА_4 . На стіні приміщення виявлено слід від горіння розмірами 2м. х 45 см. На місці події виявлено та вилучено ганчірки з різким запахом нафтопродуктів, деформовану пластикову пляшку з різким запахом нафтопродуктів в середині якої наявна речовина невідомого походження, дві наволочки білого та чорного кольору (т.1 а.с. 116-124);
-надані потерпілим документами що стосуються оренди приміщення та здійснення ним підприємницької діяльності (т.1 а.с.127-133);
-висновок експерта №СЕ-19/123-24/9409-ФХД від 30.08.2024 року, про те, що на представленому на експертизу пожежному смітті виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, палива дизельного). Встановити конкретний вид досліджуваного нафтопродукту не представляється можливим з причини фізико-хімічних змін його складу (т.1 а.с. 138-141);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу з якою у нього стався конфлікт 29.07.2024 року на зупинці «Костел» м. Хмельницького (т.1 а.с. 145-147);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу що вчинила конфлікт 18.07.2024 року та 29.07.2024 року у закладі швидкого харчування «Шашличок» по Проспекту Миру, 63 м. Хмельницького (т.1 а.с. 145-147);
-протокол огляду документу від 21.08.2024 року, а саме DVD-R диску з відеозаписами з камер спостереження, на яких зафіксовано як 31.07.2024 року о 21.46 год. поряд з приміщенням швидкого харчування «Шашличок» за адресою м. Хмельницький, проспект Миру, 63, з`являється невстановлена особа чоловічої статі, яка одягнута у кепку, кофту з капюшоном, штани, кросівки та рухається до вищевказаного приміщення, після чого, підійшовши до приміщення робить певні дії після чого о 21.47 год. відбувається спалах і особа втікає з місця події, а горіння продовжується (т.1 а.с. 156-163).
-протокол обшуку від 30.08.2024 року з відеозаписом, а саме квартири АДРЕСА_3 . Під час даної слідчої дії серед іншого вилучено мобільні телефони та одяг обвинуваченого (т.1 а.с. 171-176);
-протоколи огляду документів від 13.09.2024 року, а саме DVD-R дисків з відеозаписами з камер спостереження, на яких зафіксовано невідому особу чоловічої статті в різні часові проміжки 31.07.2024 року. Як зазначено в протоколах, огляд проводився в присутності свідка ОСОБА_8 , яка вказала, що особа відображена на відеозаписах схожа на ОСОБА_6 (т.2 а.с. 39-66);
-протокол огляду речей від 19.09.2024 року, а саме вилучених у помешканні обвинуваченого спортивних штанів синього кольору з полосами зеленого кольору з лівого та правого боку, також з емблемою з ліва у верхній частині «Adidas» білого кольору, з двома кишенями, кепки синього кольору з емблемою білого кольору, худі темно-синього кольору з капюшоном, сонцезахисні окуляри чорного кольору (т.2 а.с. 76-85);
-протокол огляду предмету від 17.09.2024 року, а саме DVD-R диску з звукозаписом розмови ОСОБА_9 з оператором лінії «102» (т.2 а.с. 88-91);
-протокол пред`явлення речей для впізнання від 25.09.2024 року з відеозаписом, під час якого свідок ОСОБА_11 впізнав речі, які одягнуті на особі під №2, а саме спортивні штани синього кольору з зеленими полосами, кофта синьо-сірого кольору, сонцезахисні окуляри чорного кольору, кепка синього кольору з емблемою білого кольору. Даний одяг свідок впізнає оскільки бачив в ньому невідому особу яка вчинила підпал закладу «Шашличок» 31.07.2024 (т.2 а.с. 93-95);
-протокол проведення слідчого експерименту від 15.10.2024 з відеозаписом, який був проведений за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого останній вказав, що бачив як невідома особа чоловічої статті підійшовши до закладу «Шашличок» по просп. Миру, 63 м. Хмельницького, зробила певні дії після чого відбувся спалах, після чого невідома особа побігла у невідомому напрямку (т.2 а.с. 96-100);
-рапорт старшого о/у ОПВ УКР ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 з аналізом відеозаписів з камер спостереження, під час якого оперативний працівник відобразив обставини події та зробив висновок про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 (т.2 а.с.107-118);
-протокол огляду предмету від 13.12.2024 року, а саме DVD-R диску з відеозаписом зі звуком з допиту свідка ОСОБА_8 (т.2 а.с. 178-179);
-вилучені під час досудового розслідування речові докази;
-процесуальні документи винесені під час досудового розслідування.
На обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, сторона обвинувачення також посилається на показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що здійснює підприємницьку діяльність у орендованому ним приміщенні по АДРЕСА_4 . 31.07.2024 року до нього зателефонував син та повідомив, що невідома особа здійснила підпал приміщення. Прибувши за 30 хв. на місце події виявив ознаки загоряння приміщення. Особисто він не був очевидцем події, проте вважає, що до даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , оскільки з останнім раніше були конфлікти. При цьому останній в обідню пору приходив 31.07.2024 року до кафе «Шашличок» та погрожував його сину - ОСОБА_10 . Після цього, у нього був конфлікт із ОСОБА_6 поблизу зупинки «Костел». Також, пояснив, що ОСОБА_6 раніше приходив до кафе та висловлював претензії про те, що його дівчина близько 8 років тому стажувалась баристою, проте з нею не розрахувались за виконану роботу.
Свідок ОСОБА_10 вказав, що 31.07.2024 року близько 22 год. він перебував у приміщенні закладу «Шашличок» по проспект Миру, 63 м. Хмельницький, коли до нього підійшов чоловік та повідомив, що горить кіоск. Після цього, з даним чоловіком вони загасили пожежу. Також, зазначив, що обвинувачений тричі приходив до закладу, вимагав керівництво, влаштовував скандал та погрожував йому. Зокрема такий факт мав місце в обідню пору 31.07.2024 року.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 31.07.2024 року близько 22 год. він проходив через двір по АДРЕСА_4 та побачив, як невідомий чоловік в капюшоні та сонцезахисних окулярах тримаючи в руках пляшку підійшов до приміщення кіоску. Даний чоловік вчинив якісь дії, після чого відбувся яскравий спалах вогню та почалось загоряння кіоску. Коли відбувся спалах вогню, даний чоловік відскочив, оскільки займиста рідина також попала йому на руки та одяг. Одразу після цього, невідомий почав тікати та він спробував його наздогнати, проте не зміг. Тоді він покликав продавця кіоску та вони разом загасили пожежу.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона дійсно у 2016 році працювала баристою у ОСОБА_9 , проте одного разу запізнилась та останній її звільнив не виплативши заробітну плату. З цього приводу вона разом з ОСОБА_6 приходила до ОСОБА_9 , при цьому відбулась розмова на високих тонах. Орієнтовно через 2 роки після цих подій, у місті відбулась випадкова зустріч з ОСОБА_9 , яка переросла у словесний конфлікт. Під час досудового розслідування по даній справі зі слів слідчого вона дізналась про те, що її чоловіка ОСОБА_6 підозрюють у підпалі кіоску по просп. Миру. Під час розслідування слідчий пред`являв їй для огляду відеозаписи та вказував, що на них зображений ОСОБА_6 . Проте, на відео чітко не видно обличчя особи і вона не може стверджувати, що на даних відеозаписах зображений її чоловік. Також, свідок переконана, що її чоловік не міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Як свідчить аналіз представлених суду доказів та позиції прокурора, обвинувачення ОСОБА_6 головним чином грунтується на наявності у нього неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 та мотивом помсти останньому шляхом підпалу приміщення.
Відповідно до Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 р. № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Застосовуючи викладені вище положення у даному кримінальному провадженні, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, не доведена поза розумним сумнівом.
Так, фактично єдиним очевидцем події (пошкодження майна шляхом підпалу) є свідок ОСОБА_11 , який бачив невідомого чоловіка, який здійснив підпал приміщення. Проте, свідок пояснив, що не бачив обличчя даної особи, оскільки була темна пора доби. Він бачив лише силует чоловіка та одяг у який він був одягнутий. В той же час, опис одягу який зробив свідок є досить загальним та не містить індивідуальних особливостей.
Згідно протоколу огляду місця події від 01.08.2024 року, серед іншого було вилучено дві наволочки білого та чорного кольору. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24.08.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 з метою відшукання і вилучення у тому числі тканини (комплекту постільної білизни) чорного та білого кольорів, та речовини, за допомогою яких було підпалено пластикову пляшку, ємкості у якій зберігається або зберігалася вказана речовина. Разом з цим, як вбачається з протоколу обшуку від 30.08.2024 року, зазначених в ухвалі слідчого судді речей в квартирі обвинуваченого не знайдено.
З наданих суду відеозаписів з камер спостереження на яких зафіксовано момент підпалу, не можливо ідентифікувати особу, яка вчинила дане діяння. Також, з інших відеозаписів, які були надані суду в якості доказів, не можливо встановити, що на них відображений саме ОСОБА_6 та причетність останнього до підпалу приміщення.
Щодо зазначених в протоколах огляду відеозаписів пояснень свідка ОСОБА_13 про те, що особа відображена на відеозаписах схожа на її чоловіка, то свідок в суді заперечила такі висновки. Остання пояснила, що на відеозаписах чітко не видно обличчя особи і вона не може стверджувати, що на них зображений саме ОСОБА_6 . Такі записи у протоколах зробив слідчий, який і стверджував, що на відео зображений ОСОБА_6 . Також, свідок переконана, що її чоловік не міг вчинити дане кримінальне правопорушення, оскільки він не виказував жодних намірів з цього приводу.
При зверненні із заявою до правоохоронних органів потерпілий ОСОБА_9 не зазначав про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , а просив прийняти міри до невідомої особи, яка вчинила підпал приміщення.
В свою чергу, допитом потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_9 встановлено, що вони не бачили особу яка вчинила підпал приміщення, а під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вказали на ОСОБА_6 , як на особу з якою відбувся конфлікт. Щодо тверджень потерпілого та свідка про погрози від обвинуваченого, то під час судового розгляду вони не змогли вказати в чому полягали такі погрози. Як зазначив потерпілий та свідок, в правоохоронні органи з приводу погроз обвинуваченого вони не звертались.
Разом з цим, наявність лише неприязних відносин між потерпілим та обвинуваченим, не може бути доказом винуватості останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Суд не приймає як належні і допустимі докази по даному кримінальному провадженню рапорт старшого о/у ОПВ УКР ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 та протокол огляду предмету від 13.12.2024 року, а саме DVD-R диску з відеозаписом зі звуком з допиту свідка ОСОБА_8 , оскільки дані документи не визнаються як доказ у розумінні ст. 84 КПК України. При цьому, свідок ОСОБА_8 безпосередньо була допитана в судовому засіданні.
Також, суд не приймає до уваги твердження прокурора, висловлені у судових дебатах, про те, що ОСОБА_6 відмовився відповідати на будь-які запитання під час судового розгляду саме з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки йому гарантовано право не свідчити проти себе та свободу від самовикриття (ст.ст. 18, 42 КПК України, ст.63 Конституції України), при цьому обвинувачений не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ за своїм внутрішнім переконанням із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення не є єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, встановлених у суді, а тому не є версією подій, яка дає підстави для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1), а також ст. 370 КПК України зобов`язують суд обґрунтовувати своє рішення, проте їх не можна тлумачити як такі, що вимагають детальної відповіді на кожен аргумент. Є міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування. У даному кримінальному провадженні суд відповів на основні аргументи сторін.
Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Про недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема у справах «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року, «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року, «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005.
Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Європейський Суд неодноразово зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 150).
Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та виправдати через не доведення, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №999 від 18.12.2024 року, ОСОБА_6 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень психічним захворюванням не страждав. ОСОБА_6 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень усвідомлював свої дії та міг керувати ними, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на теперішній час. ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с. 188-190).
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем свого проживання, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина, при цьому відсутні обставини, які б пом`якшували або обтяжували йому покарання.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, його наслідки, особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, має сім`ю, на його утриманні перебуває малолітня дитина, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст. 76 цього ж Кодексу обов`язків.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_6 звільняється від відбування покарання з випробуванням, то запобіжний захід останньому у виді тримання під вартою слід змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_6 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 18.11.2024 року до 12.11.2025 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувавши в порядку ст.174 КПК України накладені ухвалами слідчих суддів арешти.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 3985 грн. 19 коп. у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, решту слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі та в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18.11.2024 року до 12.11.2025 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та виправдати через не доведення, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.
ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
- мобільний телефон «Samsung SM-A325F/DS» з сім-карткою «Lifecell» НОМЕР_1 , який передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №535 від 14.07.2025) конфіскувати;
- сейф пакет №4108346, в якому знаходиться наркотичний засіб канабіс, загальною масою 57,978 г., який передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №2675) знищити;
- DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження відділення №168 ТОВ «Нова пошта», який знаходиться при матеріалах кримінального провадження зберігати при справі;
- 2 DVD-R диски з відеозаписами обшуку в квартирі АДРЕСА_3 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження зберігати при справі;
- наркотичний засіб екстракт канабісу, масою 0,035 г., наркотичну речовину канабіс, масою 0,0043 г., 0,031 г., який передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №3417 від 11.12.2024) знищити;
- наркотичну речовину канабіс, масою 159,22 г., 6,97 г., 14,17 г., який передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №3225 від 20.09.2024) знищити;
- апарат для вирощування трави, який передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №1485 від 20.09.2024) знищити;
- DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження приміщенням швидкого харчування «Шашличок» за адресою м. Хмельницький, проспект Миру, 63,який знаходиться при матеріалах кримінального провадження зберігати при справі;
- мобільний телефон марки «Nomi», штани чорного кольору, штани синього кольору, кросівки чоловічі синього кольору, кепка синього кольору, які вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_6 та передані до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №1393 від 03.09.2024, квитанція №1391 від 03.09.2024) повернути ОСОБА_6 за належністю;
- DVD диски з відеозаписами з камер спостереження, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження зберігати при справі.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.04.2023 року (справа №686/9320/23, провадження №1-кс/686/3146/23) на речові докази скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3985 грн. 19 коп. процесуальних витрат, решту віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: