703/114/25
1-кп/703/273/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області кримінальне провадження №0002832 від 30.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, утриманців не має, учасник бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий

- 21.10.2002 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, засуджений до покарання у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі,

- 26.11.2009 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 289 КК України, засуджений до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 09.09.2010 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, засуджений до покарання у виді 6 років позбавлення волі,

- 25.03.2021 ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 1, 2 ст. 190 КК України, засуджений до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 289 КК України, в період часу із 13.08.2024 до 30.08.2024 на території домоволодіння, де проживає, за адресою АДРЕСА_1 , де потерпілим ОСОБА_8 був залишений на зберігання транспортний засіб «Opel Vectra» 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/17868-АВ складає 103292,28 грн, керуючись злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продав вказаний транспортний засіб невстановленій особі, грошима розпорядився на власний розсуд.

Він же, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та надалі неодноразово продовжений, зокрема Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 №3891-IX, з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в період часу з 13.08.2024 до 30.08.2024, перебуваючи в будинку, де фактично проживає, за адресою АДРЕСА_1 , користуючись вільним доступом до речей, належних ОСОБА_8 та залишених там на зберігання останнім, не маючи на меті їх повернення, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав ноутбук «Asus X540N», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/12798-ТВ складає 8000,00 грн, рюкзак, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/12797-ТВ складає 559,73 грн, рюкзак, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/12797-ТВ складає 326,33 грн, перстень зі срібла 925 проби, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/12831-ТВ складає 71,33 коп, срібну обручку та автомобільну магнітолу, вартість яких в ході товарознавчої експертизи не було встановлено, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8957,39 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого. Надав суду показання, повністю підтвердивши обставини вчинення кримінальних правопорушень, що зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що в серпні 2024 року перебував на автозаправній станції в с. Залевки, де познайомився із чоловіком, в якого зламався автомобіль. Оскільки він є автомеханіком, то запропонував відбуксирувати автомобіль до себе в двір. Того ж дня автомобіль йому відбуксирували в двір. Потерпілий залишився в нього вдома, разом вживали спиртні напої. Наступного дня той сказав, що має звернутися за медичною допомогою та відправився в лікарню, після цього він зник на тиждень. Обвинувачений вирішив продати вказаний автомобіль, для чого розмістив відповідне оголошення в інтернеті. Невдовзі того ж дня йому на телефон зателефонував чоловік, який цікавився автомобілем та того самого дня він з`явився, купив автомобіль за 15000 грн та відбуксирував його у невідомому напрямку. Речі потерпілого, що були в автомобілі, а саме рюкзаки з одягом, ноутбук, переніс у своє житло. Ноутбук спробував продати, розмістив про це оголошення в інтернеті, але в подальшому скасував його, бо ноутбук не був справний. В подальшому до нього додому з`явився потерпілий, за його зверненням до поліції, речі, що залишилися, були в нього вилучені.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, а також за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються, як тяжкі злочини, обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме те, що кримінальні правопорушення не потягли за собою тяжких наслідків, не завдали значних збитків, відношення обвинуваченого до скоєного, що виражається у щирому каятті та осуді власного вчинку, однак не призвело хоча б до часткового відшкодування шкоди потерпілому, а також особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також незаконне заволодіння транспортними засобами, щодо нього здійснюється судовий розгляд інших кримінальних проваджень.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів.

Отже, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69, 69-1 КК України.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинені два кримінальні правопорушення, покарання слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

З врахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у виді 5 років та 2 місяців позбавлення волі.

Суд не призначає ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки таке санкцією ч. 2 ст. 289 КК України не передбачене як обов`язкове, а збитки, завдані потерпілому кримінальним правопорушенням, хоча і не були відшкодовані з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , однак потерпілий правом заявити цивільний позов не скористався, при цьому частина викраденого майна останньому може бути повернена після закінчення провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд остаточно визначає ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі Реєстр) автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З наведеного вбачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.03.2021 у справі №910/3191/20, від 24.10.2024 в справі № 752/8103/13-ц.

Судом із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.07.2022 за наслідком перегляду за нововиявленими обставинами ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.04.2022 в справі №696/979/19, провадження 1-в/703/37/22, останню, якою задоволене подання ІНФОРМАЦІЯ_6 про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.02.2021 - скасовано.

При цьому судом не встановлено, що вирок ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.02.2021 приведений до виконання, відтак ОСОБА_6 фактично покарання за вказаним вироком у виді 3 років обмеження волі - не відбував.

У зв`язку із викладеним покарання ОСОБА_6 слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуте покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.02.2021 у виді 3 років обмеження волі, використовуючи співвідношення, наведене в п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина покарання за таких умов складе 1 рік 6 місяців позбавлення волі, яке суд вважає за доцільне приєднати частково, у виді 4 місяців позбавлення волі.

Підстави для застосування судом положень ст. 75 КК України відсутні, оскільки суд дійшов до однозначного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та призначив покарання, що перевищує вказане в ч. 1 ст. 75 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинуваченого ОСОБА_6 фактично затримано 25.08.2025 на виконання ухвали суду, про надання дозволу на його затримання від 29.05.2025 постановленої в даному провадженні.

Надалі ухвалою суду від 26.08.2025 до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У строк покарання ОСОБА_6 слід зарахувати попереднє ув`язнення з моменту його затримання 25.08.2025 по день набрання вироком законної сили.

Підстави для зміни запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 9717,03 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ст. 100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.02.2021 у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 до відбування 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з часу затримання 25.08.2025 і до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 9717 (дев`ять тисяч сімсот сімнадцять) грн 03 коп.

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 04.09.2024 в справі №712/10328/24, провадження 1-кс/712/4256/24 на майно, що було вилучене у ОСОБА_6 - ноутбук «Asus X540N», два рюкзаки, дві каблучки, автомобільну магнітолу, мобільний телефон «Written Wis» (ІМЕІ НОМЕР_2 ).

Речові докази по справі, що перебувають на зберіганні в кімнаті для збереження речових доказів при ІНФОРМАЦІЯ_9 (квитанція №8287) - ноутбук «Asus X540N», два рюкзаки, дві каблучки, автомобільну магнітолу, мобільний телефон «Written Wis» (ІМЕІ НОМЕР_2 ) повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку у день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_1