Провадження № 1кп-932-643-25
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судове засідання без поважних причин не з`являються свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Захисник заявив клопотання щодо примусового приводу вказаних свідків.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним доставити свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судове засідання приводом з наступних підстав.

Діючим кримінально-процесуальним законодавством передбачена безпосередність дослідження доказів у суді і показання учасників процесу суд отримує безпосередньо у судовому засіданні усно, то розглянути кримінальну справу по суті не представляється можливим без її допиту.

Згідно з ст.327 КПК України у разі неприбуття в судове засідання свідка, суд має право постановити ухвалу про його привід у порядку ст.ст.140, 143 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає необхідним клопотання захисника про привід свідків задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпав ризик, передбачений ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину. Крім того, введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що ризик, передбачений ст.177 КПК України, не відпав і продовжує існувати. Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, суд враховує характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що ризик, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, на цей час не зменшився, залишається реальним та продовжує існувати, та враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується та стадію процесу, коли судом, за клопотанням сторони захисту не закінчено судовий розгляд справи та продовжується виклик свідків сторони захисту, застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли суд продовжує досліджувати докази та допитувати свідків, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

Керуючись ст.ст.140, 143, 176-178, 182, 183, 194, 331, 350, 370, 372 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити, примусово доставити приводом у судове засідання, призначене на 14 годину 30 хвилин, 17 лютого 2026 року, до Шевченківського районного суду міста Дніпра за адресою: м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд.57, свідків:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає в АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає в АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає в АДРЕСА_6 .

Виконання ухвали доручити ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання свідків та проведення досудового розслідування.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2026 року, включно залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків, які він в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

На ухвалу в частині розгляду питання щодо застосування запобіжного заходу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3