№ провадження 1-кс/606/377/25
Справа № 606/1888/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Теребовлянського районного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 24.10.2025 про закриття кримінального провадження за № 0000213 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 24.10.2025 про закриття кримінального провадження за №0000213 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Скарга мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.09.2025 у справі 606/1544/25, зобов`язано уповноважених осіб відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області виконати дії відповідно до ст. 214 КПК України та внести відомості до ЄРДР згідно із заявою ОСОБА_3 від 02.08.2025. На підставі вказаної ухвали до ЄРДР були внесені відомості стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. На підставі заяви скаржника його було залучено до провадження як потерпілого. 29.10.2025 ОСОБА_3 було отримано оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржник з рішенням слідчого не згідний, вважає, що у постанові містяться неправдиві відомості, які суперечать наданим показам, зокрема, суперечності є в показах скаржника та ОСОБА_6 щодо нібито належності трактора, який він намагався угнати, які не усунуті шляхом проведення одночасного допиту.

Таким чином, на думку скаржника, рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято без повного та всебічного дослідження всіх обставин, не проведено в достатній мірі необхідних слідчих дій, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, зазначив, що екскаватор в м.Бородянка вони придбали з братом ОСОБА_7 для спільного користування та оплатили за нього 76000 грн в рівних долях, однак екскаватор зареєстрований не був, бо не знайшли всіх документів. Брат ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Екскаватор не зареєстрований і не увійшов до спадкового майна, і тому син брата ОСОБА_6 01.08.2025 його уганяв.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 заперечила щодо скарги, вказала, що прийнята нею постанова є законною та обгрунтованою, в діях ОСОБА_6 встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

У судовому засіданні процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_5 підтримав позицію слідчої, додатково зазначив, що питання спадкування майна, його поділу, регулюється нормами цивільно-правового законодавства.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Оскаржуваною постановою від 24.10.2025 старшого слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000213 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В обгрунтування постанови зазначено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що у жовтні 2024 року помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав по сусідству із рідним братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_7 усе належне йому майно перейшло по спадщині його дітям - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що підтверджується наявними у матеріалах провадження копіями свідоцтв про право на спадщину. Серед успадкованого майна є житловий будинок, земельні ділянки та гаражні приміщення у яких знаходяться різні інструменти та техніка. В одному із гаражних приміщень знаходиться (трактор) ескаватор - одноковшовий "Борекс-2101", який випускався на базі ЮМЗ. Згідно накладної №052898 від 18.02.2004 вищевказаний трактор був відпущений ОСОБА_7 . Також відповідно до квитанцій від 17.02.2024 на суму 37000 кожна платником за вищевказаний трактор являється ОСОБА_7 . Копії вказаних накладної та квитанцій знаходяться у матеріалах провадження.

Допитаний ОСОБА_6 пояснив, що 01.08.2025 він приїхав в с.Воля Тернопільського району, де мав виконати певні роботи по господарству. Для цього йому необхідно було скористатися трактором - екскаватор "Борекс-2101". Виїхавши ним на дорогу для того, щоб здійснити заїзд в сад господарства, його зупинив ОСОБА_3 . Після чого у них виник конфлікт з приводу даного транспортного засобу, де на місце події було викликано працівників поліції. ОСОБА_6 пояснив, що вважає трактор своєю власністю, оскільки купівлю даного трактора здійснив його покійний батько ОСОБА_7 ..

У постанові також зазначено, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст.289 КК України є суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху механічного транспорту. Додатковим обов`язковим об`єктом виступають відносини власності на транспортний засіб, що виникають між власником і невласниками, та інші речові відносини між володільцем обмеженого речового права на транспортний засіб (титульним володільцем) і всіма іншими особами, крім самого власника. Об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. Пункт 1 примітки до ст. 289 КК визначає його як вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Злочин може бути вчинений тільки шляхом дії. Суб`єктивна сторона цього злочину виражається в прямому умислі. Особа усвідомлює, що протиправно заволодіває чужим транспортним засобом всупереч або поза волею власника (користувача), і бажає це зробити. Заволодіння транспортним засобом має бути незаконним. Це означає, що винна особа всупереч або поза волею власника (користувача), протиправно вилучає транспортний засіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник оскаржувану постанову від 24.10.2025 отримав 29.10.2025, про що є відповідна відмітка.

Таким чином строк на оскарження постанови скаржником не пропущено.

Зі змісту ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що при проведені досудового розслідування дізнавач, слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будьякою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, за змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження №0000213, з яких вбачається, що в ході розслідування кримінального провадження здійснено належну перевірку відомостей, викладених в заяві ОСОБА_3 .

Перевіривши доводи скаржника щодо необгрунтованості постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає їх безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим дотримані вимоги кримінального процесуального закону, який згідно із ст.110 КПК України належним чином дослідив обставини кримінального правопорушення, надав їм належну правову оцінку та виклав у постанові про закриття кримінального провадження мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин, висновки слідчого щодо відсутності у даному випадку ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, зокрема, його об`єктивної та суб`єктивної сторін, є правильними.

Слідчий суддя під час розгляду по суті вказаної скарги вважає, що досудовим розслідуванням проведено ряд слідчих дій, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а за результатами проведеного досудового розслідування встановлено відсутність у даній події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Отже, під час досудового розслідування не встановлено ознак кримінального правопорушення, з чим погоджується слідчий суддя.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що твердження скаржника та посилання на незаконність постанови про закриття кримінального провадження, є суб`єктивним вираженням незгоди ОСОБА_3 з постановленим процесуальним рішенням, та не містять реальних фактів, які б дали змогу слідчому судді дійти висновку про наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова відповідає ст. 110 КПК України, містить, у тому числі, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 24.10.2025 про закриття кримінального провадження за № 0000213 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1