Справа № 761/4675/25
Провадження №1-кп/761/2877/2025
В И Р О К

іменем України

22 травня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду в рамках судового засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000307 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, неофіційно працевлаштованого вантажником, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

У С Т А Н О В И В:

26 січня 2025 року, приблизно о 08 год 00 хв, молодший інспектор Шевченківського районного відділу управління поліції охорони у м. Києві сержант поліції ОСОБА_6 спільно iз водієм-поліцейським Шевченківського районного відділу управління поліції охорони у м. Києві капралом поліції ОСОБА_7 заступили на чергування з обслуговування території Шевченківського району м. Києва у складі автопатруля з позивним «Капрал-356».

В ході патрулювання території Шевченківського району 27 січня 2025 року, приблизно о 00 год 10 хв, ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , проїжджаючи на службовому автомобілі «Тоyotа RАV-4», номерний знак НОМЕР_1 , вдовж вул. Олени Теліги, м. Києва, побачили двох чоловіків, які пересувались поблизу буд. №23, що по вул. Олени Теліги, м. Києва, під час дії комендантської години. Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинились та вийшли із автомобіля, в цей час зазначені двоє чоловіків: обвинувачений ОСОБА_4 та інша особа почали втікати в напрямку буднику № 23 по вул. Олени Теліги, при цьому останній забіг до під`їзду вказаного будинку, а інша особа - зникла у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи свої службові повноваження та перебуваючи в поліцейському однострої з видимими знаками розпізнання (нагрудний жетон, шеврони, погони), із нагрудними боді-камерами увійшли до приміщення під`їзду, до якого попередньо забіг ОСОБА_4 , та піднялись на п`ятий поверх. В цей час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов до працівників поліції з приміщення квартири АДРЕСА_2 , утримуючи при цьому у руці металевий столовий ніж. На законну вимогу працівників поліції покласти на підлогу ніж ОСОБА_4 погодився та поклав його перед собою, проте поводив себе агресивно, відкрито вступаючи в суперечки та словесні конфлікти із працівниками поліції, не реагуючи на законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії.

В ході словесного конфлікту між працівниками поліції та ОСОБА_4 останній нахилився, щоб підняти з підлоги ніж, в цей час ОСОБА_6 ногою відштовхнув в протилежний від ОСОБА_8 бік ніж. В цей час ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на нанесення працівнику поліції тілесних ушкоджень усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», вдягнений у формений одяг працівника поліції із видимими знаками розпізнання (нагрудний жетон, шеврони, погони) та має при собі спеціальні засоби, наніс ОСОБА_6 1 (один) удар кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому скаті носа на фоні набряку м`яких тканин, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, беззаперечно підтвердив всі викладені обставини вчинення протиправних дій, та при цьому пояснив, що наприкінці січня 2025 року він, перебуваючи за адресою проживання, мав конфлікт з працівниками поліції, в ході якого він вдарив працівника поліції кулаком в область обличчя.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, суд кваліфікує такі дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що останній на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, є раніше не судимою особою, тому, на думку суду, в даному конкретному випадку суд вважає за можливе обмежитись менш суворим видом покарання ніж позбавлення волі, а саме покаранням у виді обмеження волі на строк, наближений до мінімального.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до ОСОБА_4 слід застосувати ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням - іспитовим строком на 2 (два) роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1