Провадження№ 1-кс/756/3264/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не неповерненні тимчасово вилученого майна у КП №0002862,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2025 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах адвокатського бюро «Юлії Кушніренко» на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не неповерненні тимчасово вилученого майна у КП №0002862.

Вобґрунтування скарги заявник вказує, те, що на 14.07.2025 прокурорами Оболонської окружної прокуратури м.Києва за адресою: м.Київ, просп. Бандери, 9б, приміщення №940 (10 поверх), яким користувалось адвокатське бюро « ОСОБА_5 » було проведено обшук в порядку, передбаченому ст. 233 КПК України, в ході якого було вилучено майно яке належить адвокатському бюро « ОСОБА_5 », оскільки арешт на вказане майно не накладався, воно має статус тимчасово вилученого майна, тому просить негайно повернути його власнику.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подану скаргу та надав пояснення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання, пояснив, що слідчим суддею Оболонського районного суду м.Києва було надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку, в якому зазначено це майно, тому воно не є тимчасово вилученим, а відтак не підлягає поверненню.

Вислухавши пояснення автора скарги, прокурора, вивчивши скаргу та додані до неї документи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч.6 ст.173 КПК України, ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно підлягає поверненню.

Питання чи відноситься до тимчасово вилученого майна майно, яке вказано в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку не є однозначним.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних здробив узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.) в якому вказав, що результати аналізу судової практики свідчать про те, що володільці вилученого майна або їх представники досить часто у відповідних скаргах порушують питання повернення майна, яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук. Слідчі судді у таких випадках обґрунтовано відмовляють у задоволенні скарг, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/10598/25 від 17.07.2025 задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва та надано дозвіл на проведення обшуку, який було проведено 14.07.2025 у приміщенні офісу АДРЕСА_1 , яке належить адвокатському бюро « ОСОБА_5 », при цьому було надано дозвіл на виявлення та вилучення майна яке вказано у клопотанні адвоката ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи, що питання вилучення вказаного в клопотанні майна, вже було предметом розгляду слідчого судді під час надання дозволу на проведення обшуку, воно не є тимчасово вилученим та до нього не може застосовуватися порядок, передбачений ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу, тому підстави для задоволенні скарги відсутні.

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не неповерненні тимчасово вилученого майна у КП №0002862- відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя: ОСОБА_1