Провадження № 1-кп/582/55/25
Справа № 582/775/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472 від 27.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, ФОП « ОСОБА_3 », одруженого, раніше не судимого, РНПОКПП № НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв умисне, нетяжке кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

На початку квітня-травня 2025 року ОСОБА_3 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку йому не надавалася у володіння і користування та не передавалася у власність, або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення ст. 13 Конституції України, ст. 88, 89 Водного кодексу України, ст. ст. 60, 112, 125, 126 Земельного кодексу України, за допомогою сільськогосподарської техніки, обладнаної навісним оснащенням, самовільно зайняв (здійснив культивацію) частини земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0895 - площею 0,0650 га комунальної форми власності Недригайлівської селищної ради, яка розташовується поряд з ділянкою, що перебуває в останнього в оренді, а саме здійснив культивацію прибережної захисної смуги р. Біж, яка відповідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області відноситься до малих річок та має ширину прибережної захисної смуги - 25 м, використавши відповідну частину земельної ділянки площею 0,0650 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Чемоданівка, для вирощування сільськогосподарської продукції - сої, що відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Сумській області становить шкоду на суму 302 грн. 26 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, визнав, погодився на розгляд справи відповідно до вимог ст. 349 КПК України, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав.

Вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 та представнику потерпілого ОСОБА_5 роз`яснені.

Оскільки учасники не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо обставин самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0650 га, суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, з`ясуванням думки представника потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, у вчиненому щиро кається, сплатив заподіяну шкоду в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений повністю сплатив завдану шкоду, Недригайлівська селищна рада не має до нього претензій, просить застосувати до нього м`яке покарання та підтримує позицію прокурора про призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

За таких обставин суд вважає винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує позицію прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого.

Так, прокурор при призначенні покарання просила врахувати поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, який свою винуватість у вчиненому визнав, щиро розкаявся та активно сприяв досудовому розслідуванню, повністю відшкодував завдану шкоду. З огляду на наведене, а також враховуючи відсутність тяжких наслідків, прокурор просила застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче, ніж передбачене кримінальним законом за скоєне кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу. Таку позицію прокурора підтримала представник потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги позицію сторін, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_3 активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, обвинуваченням не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_3 свою винуватість у його скоєнні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений критично оцінює свою протиправну поведінку. Шкода від вчиненого злочину обвинуваченим відшкодована повністю. Тяжких наслідків від його дій не настало.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, з врахуванням ст. 69 КК України, суд вважає можливим перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити покарання обвинуваченому за вчинення нетяжкого злочину у виді штрафу.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368-371, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1