Провадження № 1-кс/344/6649/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 01.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 01.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Скаргу мотивує тим, що слідчим під час досудового розслідування на підставі допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 встановлено відсутність факту крадіжки та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. При цьому в постанові містяться відомості про допит потерпілого ОСОБА_3 , хоча він не був допитаний, тільки надав пояснення як заявник. Слідчим не досліджено в повному обсязі природу походження викрадених речей, не долучено документів, що підтверджують належність викрадених речей ОСОБА_3 , не допитано свідків на яких вказував ОСОБА_3 .

Заявник зазначає, що між показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поясненнями ОСОБА_3 є суттєві розбіжності в показах в частині походження та приналежності викрадених речей. Заявник наголошує, що подія відбулася із квартири, яка є власністю ОСОБА_3 та відповідно все майно, що перебувало у цій квартирі належить заявнику.

При цьому, з оскаржуваної постанови вбачається, що в описово-мотивувальній частині слідчим викладено тільки покази заявника та вищевказаних свідків, не було вчинено необхідних процесуальних дій для забезпечення ефективності досудового розслідування, не проведено повного всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, які мають важливе значення для встановлення істини у справі.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , просила скаргу задоволити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідча заперечила щодо скасування постанови, зазначила що кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 з приміщення квартири забрала свої речі та речі її мати ОСОБА_9 , яка померла через хворобу, а грошові кошти ОСОБА_6 під розписку передала брату ОСОБА_3 - ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно до ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 01.08.2025 року кримінальне провадження №0001206 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, скаржник звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування цієї постанови.

Слідчий суддя звертає увагу, що за загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, зокрема і потерпілим.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим у постанові про закриття кримінального провадження передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження.

На думку слідчого судді, у постанові від 01.08.2025 року про закриття кримінального провадження не обґрунтовано всіх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та які спростовують посиланням скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 01.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задоволити.

Постанову слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 01.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001206 від 19.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1