1Справа № 335/2265/25 1-кс/335/3414/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 1/1 частку квартири АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження ним.
Зазначив, що 30.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_4 перебуває приміщення квартири АДРЕСА_1 у розмірі частки 1/1.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів пов`язаних з предметами (товарами) гуманітарної допомоги, санкція покарання за які, передбачає конфіскацію майна, у зв`язку з чим, з метою виконання вимог КК та КПК України, та забезпечення можливості у разі визнання останнього винним у скоєнні злочину суду застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на майно яке перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 , із забороною його відчуження та розпорядження ним.
Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна - ОСОБА_4 та його представника, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
30.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкції ч. 3 ст. 201-2 та ч. 5 ст. 190 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю підозрюваного.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер довідки № 445873448) підозрюваному ОСОБА_4 належить на праві власності майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 у розмірі частки 1/1.
З урахуванням доведеності слідчим правової підстави для арешту майна, того, що арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення конфіскації майна, наявності ризиків щодо відчуження майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням у даному кримінального провадженні щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 1/1 частку квартири АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження майном.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1