Справа № 180/229/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 р. Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2026 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.02.2026 року.

В клопотанні зазначено, що Слідчим відділенням ВП № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом того, що 04.02.2026 близько 12.40 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , шляхом ривка відкрито з рук ОСОБА_6 , 1963 р.н. викрав мобільний телефон Redmi.

Під час досудового розслідування 04.02.2026 о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у період часу з 18 години 58 хвилин до 19 години 01 хвилин 04.02.2026 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: кофту темно-синього кольору зі слідами РБК, запакована в паперовий конверт.

Тимчасове вилучення вказаних речей здійснено відповідно до п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що вказана кофта та зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

05.02.2026 року тимчасово вилучене під час затримання майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Просить суд накласти арешт на вилучену під час затримання кофту темно-синього кольору зі слідами РБК.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності підозрюваного, в задоволенні клопотання просив відмовити.

Перевіривши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором обґрунтовано належним чином заявлене клопотання, та воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

04.02.2026 о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у період часу з 18 години 58 хвилин до 19 години 01 хвилин 04.02.2026 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: кофту темно-синього кольору зі слідами РБК, запакована в паперовий конверт, яку визнано по кримінальному провадженню речовими доказами, та яка необхідна органу досудового розслідування для проведення слідчих дій (експертизи, тощо).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;

4) можливість спеціальної конфіскації майна;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

Вилучені під час затримання речі, визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні і має суттєве значення під час розслідування зазначеного провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення. За таких обставин, відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на зазначені речі.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України- задовільнити.

Накласти арешт на - кофту темно-синього кольору зі слідами РБК, яка належать ОСОБА_5 та поміщена до паперового конверту, вилучену у період часу з 18 години 58 хвилин до 19 години 01 хвилин 04.02.2026 року під час затримання ОСОБА_5 , заборонивши володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Зазначене майно залишити на зберіганні в ВП №1 НВП ГУНП в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1