Справа № 367/1752/24
Провадження №1-кп/367/441/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 , ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфенцзв`язку (з прокурором ОСОБА_3 ) в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № № 0000554 від 19.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Барвінківського р-ну, Харківської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000554 від 19.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки під час досудового розслідування пройшов курс добровільного лікування від наркотичної залежності в Наркологічній клініці « Приватна наркологія «ФОП ОСОБА_5 ». Просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України з підстав, викладених у ч. 4 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не висловив заперечень проти клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2, 12 ПП ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 1 - умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК України (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 309 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У постанові ККС ВС від 29.11.2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21) було зроблено наступні висновки щодо застосування приписів ч. 4 ст. 309 КК України. Приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

Разом з цим, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі-Закон), які містить дефініції таких понять:

добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника;

наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;

зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин;

особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»;

медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

У цьому кримінальному провадженні для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України, належить встановити чи страждав обвинувачений ОСОБА_4 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

Згідно наданого обвинуваченим ОСОБА_4 виписного епікризу з історії хвороби № 10/23 директором Наркологічної клініки «Приватна наркологія «ФОП Траченко» Київська обл., Бориспольский р-н, Гнідинська сільска рада, Святище-2, СТ,буд 35, літера А-2, ліцензія № МОЗ № 118/л від 09.01.2020 вбачається, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) громадянин України, на лікуванні з: 19.10.2023 по: 14.12.2023 рік, діагноз: F 15.10; Епікріз: пацієнта прибув до клініки з приводу загальної детоксикації, фізичної та психічної стабілізації, як наслідки зловживання стимуляторів (мефедрон), комплексного лікування залежності. Останній прийом психоактивних речовин безпосередньо перед госпіталізацією.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов стаціонарне лікування.

Разом з тим, обвинуваченим не надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.

Крім цього, наданий на дослідження суду виписний епікриз з історії хвороби № 10/23 Наркологічної клініки «Приватна наркологія «ФОП Траченко» жодним чином не свідчить про те, що ОСОБА_4 страждав на «наркоманію» та потребував лікування від неї.

Тобто, обвинуваченим не доведено, а судом не встановлено наявності обов`язкових підстав для застосування ч. 4 ст. 309 КК України.

Доводи сторони обвинувачення щодо неможливості встановлення діагнозу «наркоманія» та відсутності такого діагнозу не знайшли свого доказового підтвердження і спростовуються приписами Закону № 62/95-ВР, який оперує поняттям «наркоманія» як діагноз.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» діагноз «наркоманія» встановлюється виключно лікарсько-консультаційною комісією.

Рішення лікарсько-кваліфікаційної комісії щодо встановлення обвинуваченому діагнозу «наркоманія» не виносилося.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №51-285ск19 (227/2400/17).

Також з урахуванням часу звернення для лікування, та його тривалості, суд не знаходить підстав для беззаперечного переконання у тому, що обвинувачений ставить за мету вилікуватись, а не ухилитися від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає що наданий виписний епікріз наркологічної клініки та заявлене клопотання обвинуваченого свідчить про намагання у такий спосіб ухилитись обвинуваченим від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним, судом не встановлено підстав для застосування приписів ч. 4 ст. 309 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , а відповідно у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 314, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відмовити.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 18 грудня 2025 року о 13 год. 45 хв.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1