Справа № 742/4888/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/848/25
Категорія - ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0000739 від 01.09.2025 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сергіївка Прилуцького району Чернігівської області, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.01.2020 р. вироком Пирятинського районного суду Полтавської області за ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 28.11.2024 р. на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 20.11.2024 р. звільнений умовно достроково (невідбутий термін 7 місяців 20 днів);

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання час його тримання під вартою в період з 01.09.2025 по 22.09.2025, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 23.09.2025 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 3392, 64 грн (трьох тисяч трьохсот дев`яносто двох) гривень 64 копійок.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 31.08.2025, близько 22 год 32 хв, ОСОБА_8 , умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Оранжерейна 18 А, де реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, подолавши перешкоду для доступу в приміщення, а саме відсунувши металевий засув на решітці вікна та відкривши вікно, яке було залишене у режимі провітрювання, незаконно проник всередину магазину належного ОСОБА_9 та намагався вчинити крадіжку товарів а саме: одну пляшку віскі «Label 5 Classic Black Blended Scotch Whisky» об`ємом 0,5 л, вартість якої, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 319,25 грн; одну пляшку горілки «Medoff Classic», 40%, об`ємом 1 л., вартість якої, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 218,25 грн; одну пляшку лікерної настійки «Becherovka» 38%, об`ємом 0.5 л, вартість якої, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 344,85 грн; одну пачку сигарет «Rothmans red» 25 цигарок, вартість якої, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 127,42 грн; одну пачку сигарет «Parliament Aqua Blue», вартість якої, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 150,70 грн; одну пачку сигарет «Прилуки класичні 10» 25 цигарок, вартість якої, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 127,88 грн; одну пачку сигарет «Marlboro gold», вартість якої, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 145,00 грн; одну пачку сигарет «LUCKY SRIKE unlimited red», вартість якої, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 118,62 грн; одну пачку сигарет «SOBRANIE refine black», вартість якої, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 150,00 грн; одну пачку плавленого сиру «дружба» тм. Пирятин, вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 24,50 грн; одну пачку плавленого сиру «Дружба», тм. Молочний шлях, вартість якого, згідно висновку експерта № 2184 від 01.09.2025 р., становить 15,43 грн.; одну пачку плавленого сиру «вершковий» тм. Пирятин, вагою 70 гр., вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 21,25 грн; одну пачку молока «Яготинське» 2,6 %, 950 гр., вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 64,25 грн.; 228 гр. сиру «Вершковий» твердий (нарізний) тм. Шостка, вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 156,00 грн; 992 гр. сиру ковбасного тм. «Сосницький сирзавод», вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 240,09 грн., 1402 гр. вагового сиру «косичка» тм. Пирятин, вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 462,66 грн; 0,514 гр. печива «рогалик з наповнювачем» тм. «Прилуцький хлібозавод», вартість якого, згідно висновку експерта №2184 від 01.09.2025 р., становить 78,13 грн. та грошові кошти у сумі 1 077,72 грн., чим намагався спричинити збитки потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 3 842,00 грн. Однак свій злочинний намір він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Державної служби охорони.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію його дій, просив змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та пом`якшити, застосувавши ст. 69 КК України.

Вказує, що місцевий суд невмотивовано не врахував позицію сторони захисту про призначення покарання нижче, ніж передбачено законом про кримінальну відповідальність, призначивши таке, яке не відповідає принципам достатності для виправлення винного. Вважає, що суд не в повній мірі врахував тяжкість кримінального правопорушення та обставин, що його пом`якшує. При цьому суд не врахував положення ч. 3 ст. 68 КК України щодо призначення покарання за замах на кримінальне правопорушення та призначив таке, яке майже на 5 місяців перевищує максимально допустимий термін покарання. В той же час суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, добровільність відмови від свого права на повний розгляд справи, відсутність обставин, що його обтяжують, при цьому належним чином не вмотивував неможливість за таких обставин застосування положень ст. 69 КК України, тоді як сторона захисту на цьому наполягала.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити із наведених підстав, думку прокурора, котра просила залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням в інше приміщення вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та оцінки обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією статті КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, мотив, спосіб та характер вчиненого діяння, наслідки скоєного та його стадію, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, предмет посягання та значення його для потерпілої, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, освіту, стан здоров`я, сімейний стан, формально позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності, обставину, яка пом`якшує його покарання, якою визнав щире каяття та відсутність таких, що його обтяжує.

При цьому суд, з огляду на фактичні обставини і особу обвинуваченого, схильність його до вчинення злочинів саме проти власності, відсутність позитивних змін у поведінці навіть після реального відбування покарання та будучи звільненим умовно-достроково, дійшов переконливого висновку про недоведеність ним свого виправлення та ігнорування загальноприйнятих норм, враховуючи те, що злочин вчинено з прямим умислом, дійшов висновку про неможливість застосування процедури звільнення від відбування покарання.

Так само суд оцінив можливість застосування положень ст. 69 КК України, не знайшовши доцільності такої у цьому кримінальному провадженні, не вдався до викладення мотивів свого рішення, покликавшись на останню позицію Верховного Суду з цього приводу, яка вказує на необхідності мотивування такої саме у разі застосування таких положень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі і що таке покарання стане необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони обґрунтовані та належним чином мотивовані, підстав для застосування положень ст. 69 КК України, як про те просить сторона захисту, за наявності однієї пом`якшуючої покарання обставини, що вочевидь не може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не вбачається, висновки суду в цій частині відповідають встановленим обставинам кримінального провадження, а всі обставини, на які посилається апелянт, судом ураховані.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неправильне врахування положень ч. 3 ст. 68 КК України при призначенні покарання за замах на вчинення кримінального правопорушення, то такі також необґрунтовані.

Частина 3 статті 68 КК України передбачає, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Оскільки ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, тому дві третини максимального строку покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, складає 5 років і близько 4 місяців позбавлення волі. Тому судом першої інстанції ОСОБА_8 строк покарання визначено відповідно до норм КК України та з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України.

Призначене судом І інстанції покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень під час розгляду справи місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для безумовного скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4