Провадження № 1-кп/591/714/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2025,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, студента, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Зарічного районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурором для затвердження надано угоду про визнання винуватості від 12.01.2026, укладену між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника.

Відповідно до угоди у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» проголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи спеціальні знання та навички у сфері ІТ-технологій, які отримав під час навчання на факультеті інформаційних технологій Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, бажаючи покращити своє матеріальне становище, діючи з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, перебуваючи на території України, на початку 2025 року, точне місце, дату та час під досудового розслідування не встановлено, вирішив займатись заволодінням чужими грошовими коштами шляхом обману.

Так, відповідно до злочинного умислу ОСОБА_4 щодо заволодіння коштами громадян, незаконні дії передбачали обман громадян, що виражався у їх спонуканні здійснювати торгові операції з криптовалютою з використанням спеціально розробленої псевдотрейдингової платформи (крипто-біржі) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка була створена та адмініструвалась ОСОБА_4 та, яка діяла на сайті www.horizonwallet.net, з метою отримання прибутку.

Заволодіння коштами громадян вчинялось з використанням спеціально розробленої та створеної псевдотрейдингової платформи, яка постійно адмініструвалась (проводився комплекс заходів щодо підтримки чіткого функціонування платформи, її працездатності, швидкої роботи, зручності для користування тощо), а також програмного забезпечення, яке:

- створювало у потерпілих уяву про те, що насправді торгівля відбувається, про правильність їх дій щодо внесення коштів;

- забезпечувало доступ до персональних даних потерпілих, в тому числі й відомостей про наявність коштів на рахунках, вчинені розрахункові операції;

- створювало хибну уяву у потерпілих про те, що внесені ними кошти дійсно залучені до торгівлі фінансовими інструментами.

Так, на початку січня 2025 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 через месенджер «Telegram» познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виявив бажання придбати криптовалюту (децентралізовану електронну платіжну систему) «Біткойн». У ході спілкування ОСОБА_4 пояснив порядок переведення готівкових коштів в криптовалюту. Для цього потерпілий мав створити електронний гаманець на крипто-біржі, а ОСОБА_4 у свою чергу мав зарахувати на вказаний гаманець криптовалюту «Біткойн», за що ОСОБА_6 повинен розрахуватись готівкою у визначеній ОСОБА_4 сумі відповідно до діючого курсу криптовалюти до долару США.

У подальшому, 19.01.2025, у точно невстановлений час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, прибув до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_6 , де зустрівся з останнім відповідно до попередніх домовленостей.

У цей же день та за вказаною вище адресою, у точно невстановлений час ОСОБА_6 , будучи впевненим в добропорядності ОСОБА_4 виконав вказівки останнього, а саме: за його допомогою та вказівками зареєстрував електронний гаманець з адресою: НОМЕР_1 (якого в дійсності не існувало в різних мережах блокчейну) на крипто-біржі «Horizon Wallet». Після чого ОСОБА_4 , маючи можливість здійснювати адміністрування вказаною крипто біржею, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив зміни в інтерфейсі електронного гаманця ОСОБА_6 на сайті крипто біржі, зазначивши, що на його рахунку наявна криптовалюта у розмірі 0.64 «Біткойна» еквівалентна 60 тис. доларів США та запевнив у цьому безпосередньо ОСОБА_6 , продемонструвавши інформацію на його електронному гаманці із зазначенням транзакції. У свою чергу ОСОБА_6 за надану послугу передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 60 000 доларів США (відповідно до курсу валют НБУ станом на 19.01.2025 складає 2 530 374 грн.). Однак фактично транзакції про зарахування криптовалюти на електронний гаманець не відбулось, тому потерпілий ОСОБА_6 отриманою від ОСОБА_4 крипто валютою розпорядитись за власним бажанням не міг.

ОСОБА_4 у свою чергу отриманими шахрайським шляхом грошовими коштами у сумі 60 000 доларів США від ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до частини 4 Примітки до ст. 185 КК України, визначено, що у статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що станом на 2025 рік шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян становить - 908 400 гривень, тобто заподіяна шкода у розмірі 2 530 374 грн. є особливо великим розміром.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному заволодінні чужим майном, а саме: коштами в сумі 60 000 доларів США (відповідно до курсу валют НБУ станом на 19.01.2025 складає 2 530 374 грн.), належними ОСОБА_6 , шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене в особливо великих розмірах», «вчинене в умовах воєнного стану» та «вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки».

Не зупиняючись на скоєному, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 дізнавшись про те, що потерпілий ОСОБА_6 має намір використовувати перераховану ним криптовалюту, однак не зможе цього зробити внаслідок того, що фактично транзакції про зарахування криптовалюти на електронний гаманець потерпілого не відбулось, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про те, що наразі подальші здійснення операцій з криптовалютою, яку було зараховано попередньо, неможливі, так як крипто валюта «Біткойн», наявна на електронному гаманці, належному ОСОБА_6 з адресою: НОМЕР_1 заблокована через те, що вказана криптовалюта була задіяна в ризикових операціях. Разом із цим, ОСОБА_4 пояснив потерпілому, що для розблокування подальших операцій з крипто валютою, необхідно придбати ще криптовалюту в розмірі 1,2 «Біткойна», на що ОСОБА_6 погодився, але зазначив, що наразі необхідної суми грошових коштів не має, тому домовився із ОСОБА_4 на придбання криптовалюти в розмірі 0,92 «Біткойна».

У подальшому, 11.06.2025, приблизно о 12 год 00 хв, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, відповідно до попередніх домовленостей прибув до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_6 .

Цього ж дня, за вищевказаною адресою приблизно о 12 год 00 хв. ОСОБА_4 , маючи можливість здійснювати адміністрування на сайті крипто-біржі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив зміни в інтерфейсі електронного гаманця ОСОБА_6 з адресою: НОМЕР_1 на сайті вказаної крипто-біржі, зазначивши, що зарахував на його рахунок, на якому вже була наявна криптовалюта у розмірі 0.64 «Біткойна» еквівалентна 60 тис. доларів США, ще 0.92 «Біткойна» еквівалентна 100 тис. доларів США, тобто на рахунку ОСОБА_6 наявна криптовалюта в розмірі 1,56 «Біткойна». Після чого запевнив у цьому безпосередньо ОСОБА_6 , продемонструвавши інформацію на його електронному гаманці із зазначенням транзакції, у свою чергу ОСОБА_6 за перераховані 0.92 «Біткойна» передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 000 доларів США (відповідно до курсу валют НБУ станом на 11.06.2025 складає 4 155 660 грн.). Однак фактично транзакції про зарахування криптовалюти на електронний гаманець не відбулось, тому потерпілий ОСОБА_6 отриманою від ОСОБА_4 криптовалютою розпорядитись за власним бажанням не міг. Після отримання від ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 100 000 доларів США ОСОБА_4 намагався покинути місце зустрічі, однак протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів.

Таким чином ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до частини 4 Примітки до ст. 185 КК України, визначено, що у статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що станом на 2025 рік шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян становить - 908 400 гривень, тобто заподіяна шкода у розмірі 4 155 660 грн. є особливо великим розміром.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується в закінченому замаху на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: коштами в сумі 100 000 доларів США (відповідно до курсу валют НБУ станом на 11.06.2025 складає 4 155 660 грн.), належними ОСОБА_6 , шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «вчинене повторно», «вчинене в особливо великих розмірах», «вчинене в умовах воєнного стану» та «вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки».

Згідно угоди ОСОБА_4 повністю погодився з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Потерпілим на стадії судового розгляду надано прокурору заяву, відповідно до якої він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Сторони погодили, що істотне значення мають наступні пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність у потерпілого ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 ; що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого встановлено не було.

Крім того, в угоді враховано, що ОСОБА_4 на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має молодий вік, негативно ставиться до вчинених дій, а також до негативних наслідків, що настали в результаті вчинених дій.

В угоді також передбачено вжиття обвинуваченим заходів для звернення заставодавця до суду з клопотанням про перерахування частини грошових коштів, внесених в якості застави, на потреби ЗСУ, з метою підтримання фінансових потреб Збройних сил України під час воєнного стану у сумі 400 000 грн.

При цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за: ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна, ч. 5 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75,76КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки судом, згідно ст. 76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам КПК України та КК України та інтересам його клієнта.

Крім того захисником, як представником заставодавця, подана заява про перерахування частини грошових коштів, внесених в якості застави, на потреби ЗСУ з метою підтримання фінансових потреб Збройних сил України під час воєнного стану у сумі 400 000 грн.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали, надані суду, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, у суду немає сумнівів у тому, що обвинуваченому роз`яснено і він повністю розуміє свої права, передбачені кримінальним провадженням на підставі угод, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови у затвердженні угоди немає, узгоджене покарання відповідає вимогам КК України, наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі, у зв`язку з чим угода підлягає затвердженню.

Потерпілим у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 2 530 374 грн. та моральної шкоди в сумі 1 260 000 грн.

У судовому засіданні від потерпілого надійшла заява про відмову від цивільного позову у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки у поданій до суду заяві цивільний позивач ОСОБА_6 відмовився від цивільного позову до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі матеріальної шкоди в сумі 2 530 374 грн. та моральної шкоди в сумі 1 260 000 грн., то необхідно цю відмову прийняти, провадження за цивільним позовом закрити.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 січня 2026 року, укладену між прокурором та обвинуваченим.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за:

-ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна,

-ч. 5 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Задовольнити заяву адвоката ОСОБА_5 , представника заставодавця ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили частину застави, визначеної ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2025 у кримінальному провадженні №0000079 від 22.04.2025, у розмірі 400 000 грн. (чотириста тисяч ) гривень 00 копійок, перерахувати на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку ЗСУ за наступними реквізитами: МФО: 300001; Рахунок №UA0992708; Код ; Отримувач: Національний банк України.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесену нею заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000079 від 22.04.2025, у розмірі 344300 (триста сорок чотири тисячі триста) гривень.00 копійок, на її банківський ранок НОМЕР_2 відкритий в банку АТ «Банк «Український Капітал» (Код банку одержувача 320371).

Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_6 від його цивільного позову до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі матеріальної шкоди в сумі 2 530 374 грн. та моральної шкоди в сумі 1 260 000 грн., провадження за цивільним позовом закрити у зв`язку із відмовою цивільного позивача від цивільного позову.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.06.2025 та 17.06.2025, а долю речових доказів визначити наступним чином:

- мобільний телефон Iphone 14 Pro Max фіолетового кольору в чохлі чорного кольору, без візуальних пошкоджень, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , із сім-карткою ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_5 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП квитанція №05909, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ;

- імітаційні грошові купюри номіналом 100 доларів США у кількості 995 шт. з єдиним серійним номером KB14859854M, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП квитанція №05893, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000079;

- грошові кошти номіналом по 100 доларів США у кількості 5 шт. з серійними номерами: HВ80487496H, HL05641944G, HF59964480E, KD22014891B, KL97992198A, передані на зберігання до АТ КБ «Приватбанк», після набрання вироком законної сили звернути в дохід держави;

- notebook «ASUS», model: «Roc street», s/n: LCNRKD000615525 з зарядним пристроєм, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РУП№ 05910, після набрання вироком законної вили повернути ОСОБА_4 ;

- речові докази передані ОСОБА_4 під розписку 26.06.2025 після набрання вироком законної вили залишити ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1