Справа №295/29/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу, подану ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 24.12.2025 року слідчим СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області прийнято постанову про закриття кримінального провадженню № 0000023, відомості по якому внесено до ЄРДР за ст. 126-1 КК України.

За твердженням ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному проваджені приймаючи відповідне процесуальне рішення слідчий помилково ототожнив ознаку систематичності як складової об`єктивної сторони складу злочину виключно з фактом трьох і більше разів притягнення до адміністративної відповідальності.

У скарзі звернуто увагу на те, що адміністративні матеріали виступають лише можливим доказом на підтвердження систематичності порушень, а відповідна ознака може також встановлюватись через інші джерела доказів: показання свідків, потерпілих.

Посилаючись на фактичне ухилення слідчого від належного розгляду та вирішення поданих клопотань, невиконання ухвали слідчих суддів в межах кримінального провадження, що виявляє неповноту та упередженість досудового розслідування, ОСОБА_3 просить скасувати постанову, зобов`язати орган досудового розслідування усунути допущені порушення: забезпечити дотримання прав потерпілого, надати доступ до матеріалів провадження, надати належну оцінку систематичності насильства, провести необхідні процесуальні дії.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В провадженні СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000023 від 02.01.2025 року за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ст. 125-1 КК України.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 24.12.2025 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За висновком слідчого, склад кримінального правопорушення є відсутнім, оскільки ст.126-1 КК України вбачає собою систематичність вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства, тобто три і більше разів притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому, такі дані не підтвердились у зв`язку з наявною постановою Житомирського апеляційного суду № 295/11359/24, постановою Богунського районного суду м. Житомира № 295/18559/24, згідно з якими в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Слідчий вказав, що в ході проведення досудового розслідування не здобуто доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рівні беззаперечного та позарозумного сумніву сприйняття, що свідчить про відсутність в діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КАК України.

Вирішуючи питання грунтовності заявлених у скарзі вимог слідчий суддя керується таким міркуванням.

Положеннями ст. 126-1 КК України визначено кримінальну відповідальність в разі домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають, доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2023 року у справі № 725/4683/20 не погодився з підходом апеляційного суду, який зводився до того, що кримінальне провадження за статтею 126-1 КК може бути розпочате лише після того, як за попередні епізоди домашнього насильства особа була не менш ніж двічі притягнута до відповідальності за статтею 173-2 КУпАП.

Верховний суд зазначив, що «домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильства. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки.

Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів. Правові наслідки, які настали чи не настали для кривдника за цими окремими епізодами, а також час, коли такі наслідки настали, не є обставинами, які можуть впливати на доведеність цих епізодів.

Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

Домашнє насильство може доводитися будь-якими доказами, допустимими у кримінальному провадженні, і закон не містить вимоги доведення його спеціально визначеними засобами доказування. Серед іншого, суд може прийняти до уваги адміністративні протоколи поліції, обмежувальні приписи, рішення суду в справі про адміністративне правопорушення, які оцінюються ним у сукупності з іншими доказами, наданими сторонами».

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у скарзі, про помилкове ототожнення слідчим ознак систематичності з даними щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності згідно судових рішень.

На думку слідчого судді слідчим не приділено належної уваги обсягу здобутих доказів, не забезпечено їх збирання на рівні повноти та всебічності встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, через допит свідків, потерпілих, проведення інших слідчих заходів: огляду місця події тощо.

Слідчий суддя зауважує також на відсутності даних про належне реагування слідчого на висновки, наведені в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2025 року, прийняту за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.03.2025 року.

Оскільки зміст оскаржуваної постанови не свідчить про досягнення завдань кримінального провадження, що полягають у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також у забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, подана скарга в частині скасування постанови слідчого підлягає до задоволення.

В іншій частині скарга не підлягає до задоволення, оскільки забезпечення прав потерпілого, надання належної оцінки встановленим по кримінальному провадженню обставинам, у тому числі, в розрізі систематичності поведінки особи, проведення повного та неупередженого розслідування покладаться в обов`язки слідчого згідно вимог процесуального закону та не потребує будь-якого утечнення через судове рішення.

Вимога про зобов`язання надати відповідь на клопотання є предметом самостійного оскарження.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 24.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000023 від 02.01.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1