Справа № 461/5958/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3208/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0000261 від 27.01.2025 застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.11.2025 клопотання слідчого з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та прооживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 16.01.2026 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

В іншій частині клопотання відмовлено.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Київської, Волинської та Львівської областей без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також усіма працівниками Яворівського ДЛГП «Галсільліс»;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 2900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 8 781 200 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях вину не визнав, суму заподіяної шкоди не відшкодував.

На думку органу досудового розслідування з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням як альтернативного заходу застави.

Звертає увагу, що метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативної застави у розмірі 2 900 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 8 781 200гривень є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вважає, що при вирішенні питання застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 2900 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, слідчий суддя не врахував, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти довкілля у складі організованої групи, при цьому, досудове розслідування не завершено, та з урахуванням особи підозрюваного, її ролі у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що йому загрожує, при доведенні вини у вчиненні інкримінованих злочинів, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду чи продовження інкримінованої діяльності, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не мотивував можливість зменшення розміру застави порівняно з пропонованим у клопотанні.

При цьому, на думку апелянта необхідно взяти до учваги, що інтереси суспільства щодо перебування ОСОБА_7 під вартою, з врахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів проти довкілля, що набули в Україні надзвичайно широкого розповсюдження, переважають над правом людини на особисту свободу.

Також зазначає, що внаслідок вчинення злочинних дій організованої групи спричинені тяжкі наслідки в сфері природного середовища у розмірі 8,9 млн. грн, які у кримінальному провадженні встановлені лише на підставі проведених експертиз, негласних слідчих дій, а виконання тимчасових доступів до документів, допити підозрюваних та інші слідчі дії лише розпочались, під час яких можуть бути встановлені і інші обставини вчинення учасниками організованої групи кримінальних правопорушень, що в подальшому може змінити суму заподіяної шкоди.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_7 розмір матеріальної шкоди заподіяної кримінальними правопорушеннями, характер та суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність вищевказаних ризиків, прокурор вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 2900 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб та з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримала та просила таку задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог, просили залишити рішення слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 27.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

17.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в здійсненні незаконної порубки дерев у лісі, перевезенні, зберіганні та збуту, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненій організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку, що на цьому етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок слідчого судді в частині обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та вмотивованим, що ніким не оспорюється.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваному Лапіну альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

У контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які необхідно врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

На думку колегії суддів, визначивши саме такий розмір застави, слідчий суддя не повною мірою врахував вимоги ст. 182 КПК України.

Зокрема, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти довкілля у складі організованої групи, при цьому досудове розслідування не завершено, та, з урахуванням особи підозрюваного, його ролі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведення вини у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду чи продовження інкримінованої діяльності, та підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не мотивовано можливість зменшення розміру застави у порівнянні із запропонованим у клопотанні прокурора.

Крім того, при визначенні розміру застави, середі іншого, необхідно врахувати, що внаслідок вчинення злочинних дій спричинені тяжкі наслідки в сфері природного середовища, а також обсяг завданих збитків у розмірі 8,9 млн грн.

Окрім цього, як зазначила у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 , вищезазначені збитки встановлені лише на підстав проведених експертиз, негласних слідчих дій, а виконання тимчасових доступів до документів, допити підозрюваних та інші слідчі дії лише розпочалися, під час яких можуть бути встановлені і інші обставини вчинення учасниками організованої групи кримінальних правопорушень, що у подальшому може змінити суму заподіяної шкоди.

Також апеляційний суд враховує майновий стан підозрюваного та його дружини, у власності яких перебувають об`єкти нерухомості, земельні ділянки, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Наведене вище дозволяє дійти висновку, що визначений слідчим суддею ОСОБА_7 розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження. А тому, колегія суддів вважає доцільним визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200,00 грн.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у цьому кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та колегія суддів не вбачає підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково та скасувати ухвалу слідчого судді, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2026 включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 968 200,00 грн, що становить 650 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 16.01.2026 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 грн 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_7 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м.Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Київської, Волинської та Львівської областей без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також усіма працівниками Яворівського ДЛГП «Галсільліс»;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: