Справа № 489/4533/20
Кримінальне провадження №1-кп/489/267/25
УХВАЛА

28 жовтня 2025 р. м.Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0002199 від 01.07.2020.

Обвинувальний акт (змінений 25.10.2021) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южного Одеської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисниця ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 у невстановлений час, маючи намір на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для власного вживання, незаконно придбав у невстановленому місці 43 згортки, в складі яких міститься наркотичний засіб метадон, загальною масою 6,2812 г., обіг якого обмежено, у великих розмірах, які почав незаконно зберігати при собі в задньому кармані джинсових шортів.

В подальшому, 01.07.2020, приблизно о 15 год., ОСОБА_3 знаходячись біля будинку 28 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, незаконно зберігав без мети збуту при собі у задньому кармані джинсових шортів 43 згортки з наркотичним засобом - метадон, масою 6,2812 г у великих розмірах, однак був зупинений інспектором взводу №1 ТОР УПП в Миколаївській області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Під час складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , останній повідомив, що незаконно зберігає при собі наркотичний засіб метадон та після приїзду слідчо-оперативної групи Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, під час проведення огляду місця події зазначеної вище території, а саме ділянки місцевості біля будинку 28 по вул. 8 Поздовжня в м. Миколаєві, 01.07.2020 приблизно о 15 год. 20 хв.

ОСОБА_3 добровільно видав 43 згортки з наркотичним засобом - метадон, масою 6,2812 г, які незаконно зберігав при собі без мети подальшого збуту.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту великих розмірах.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому злочині визнав, дав покази, які відповідають фактичним обставинам обвинувачення.

Захисник заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження через сплив строку давності.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, пояснивши, що з 2024 року в провадженні Жовневого районного суду Миколаївської області перебуває судове провадження за обвинувачення зокрема і ОСОБА_3 за чч 3, 5 ст. 185 та іншими,що на її думку переконливо свідчить про переривання строку давності щодо злочину за ч. 2 ст. 309 КК України

Відповідно до ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені в ч. 1 цієї статті диференційовані строки давності - п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Підставою для переривання перебігу давності є вчинення до закінчення встановленого строку нового злочину (за винятком нетяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років).

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду норму, розміщену в ч. 3 ст. 49 КК, застосовує у світлі презумпції невинуватості, закріпленої в ст. 62 Основного Закону України та ст. 17 КПК. Відповідно до позиції Конституційного Суду України сутність цієї засади поширюється на всі сфери життя особи й діє доти, доки її не спростовано в законному порядку обвинувальним вироком (рішення від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022).

Саме тому касаційний суд послідовно зазначає у своїх рішеннях, що лише ухвалення обвинувального вироку встановлює факт учинення особою нового злочину як підставу для переривання давності притягнення її до кримінальної відповідальності (наприклад, див. постанови від 3 червня 2021 року, 5 лютого, 23 та 30 червня 2022 року, 24 жовтня та 29 листопада 2023 року, 27 березня 2024 року, 9 квітня 2025 року, 18 вересня 2025 в справах № 344/7812/16-к, 504/2099/18, 204/2626/21, 499/890/18, 489/7500/18, 127/18013/20, 504/2099/18, 761/41888/17, 761/24361/17 відповідно).

Отже ОСОБА_3 в даному провадженні інкримінують вчинення злочину невеликої тяжкості. Обвинувального вироку по іншому злочину протягом строку давності за цим злочином не постановлено. ОСОБА_3 від суду протягом строку давності не ухилявся.

Отже є підстави для задоволення клопотання і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Слід вирішити питання про речові докази.

З приводу процесуальних витрат в розмірі 2615,20 грн. вартості судових хімічних експертиз призначених органом досудового розслідуванні враховується таке.

Відповідно до ст. 118 КПК одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема, експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам із Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За змістом наведеної норми КПК процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК).

Оскільки у цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що воно підлягає закриттю, ініціатором проведення експертиз був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК процесуальні витрати на проведення експертиз не можуть бути стягнуті з обвинуваченого, а повинні бути віднесені на рахунок держави.

Така позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17.

Резолютивна частина

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити.

Процесуальні витрати в сумі 2615,20 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази: метадон і дімедрол (квитанція 605) - знищити. Оптоелектронні носії відеоінформації - зберігати в матеріалах судового провадження

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1