КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7563/25
Провадження № 1-кп/552/751/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000811 від 23.06.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смоленськ, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого менеджером ПП «ЛАСУНКА МАРКЕТ», одруженого, маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_10 , 2016 року народження, ОСОБА_11 , 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , м.т. НОМЕР_3 , раніше не судимого,

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 04.09.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000811 від 23.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Судовий розгляд обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні призначений на 15.09.2025 (т. 1 а.с. 136), одночасно судом прийнятий до розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів ОСОБА_9 , ПАТ «Національна акціонерна компанія «ОРАНТА» (код ЄДРПОУ 0034186) матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, залучено співвідповідача ПАТ «Національна акціонерна компанія «ОРАНТА» до судового розгляду, наданий строк для подання заяв по суті справи.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що 23.06.2025 близько 11:48 год. ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом автомобілем RENAULT CLIO реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався по вулиці Зіньківська в місті Полтава у напрямку від провулку Заячий до вулиці Соборності, виїхав на регульоване перехрестя вулиці Зіньківська та вулиці Вокзальна, на зелений сигнал світлофору для виконання маневру повороту ліворуч. Перед виконанням маневру повороту ліворуч до прилеглої території будинку № 6 по вул. Зіньківській, ОСОБА_9 не переконався в безпечності виконуваного маневру, не зупиняючись, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав при цьому на смугу зустрічного руху, не дав дорогу водію автомобіля SHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку, чим створив небезпеку для руху ОСОБА_4 та із яким у подальшому допустив зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля SHEVROLET AVEO ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого косого перелому середньої третини проксимальної фаланги V-ого пальця правої кисті зі зміщенням та закритих переломів 7-8-9 ребер справа, по передній підкрильцевій лінії зі зміщенням, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

А також пасажир автомобіля SHEVROLET AVEO ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля RENAULT CLIO реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , вимог п. 16.6. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання п. 16.6. Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпілі, їх представник, представник цивільного відповідача просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_9 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи, які не оспорюються обвинуваченим та потерпілим.

Суд ухвалив допитати обвинуваченого та потерпілих, дослідити докази щодо обставин, які пов`язані із розглядом цивільного позову, матеріали, які характеризують обвинуваченого та щодо питань, які вирішуються у вироку.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю, щиросердно розкаявся у інкримінованому діянні, просив вибачення у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вказав, що жодним чином не бажав нашкодити потерпілим.

Пояснив, що 23.06.2025 виконував маневр повороту ліворуч до вул. Вокзальна у м. Полтава, думав, що маневр є безпечним, однак не помітив транспортний засіб, який рухався по зустрічній смузі. Унаслідок такої необачності та порушення правил дорожнього руху відбулося зіткнення його автомобіля RENAULT CLIO із автомобілем SHEVROLET AVEO під керуванням ОСОБА_4 , пасажиром якого була ОСОБА_5 та внаслідок чого останні отримали різні тілесні ушкодження. Погодився із обставинами викладеними в обвинувальному акті, вказав, що сприяв органу досудового розслідування, визнав вину та надавав покази, яким чином відбувались усі події.

Додатково вказав, що до моменту ДТП до відповідальності за порушення ПДР не притягувався, пояснив, що є учасником бойових дій, добровольцем, списаний за станом здоров`я. Працює менеджером ПП «ЛАСУНКА МАРКЕТ», має на утриманні двох дітей, отримує заробітну плату близько 20000 гривень. Бажає відшкодувати потерпілим моральну шкоду, ОСОБА_4 30 тис.грн, ОСОБА_5 70 тис.грн. Вважає, таке відшкодування достатнім і оскільки він є єдиним годувальником у сім`ї, лікується від наслідків війни, не зможе сплатити більшу суму компенсації. Загалом намагався владнати майновий спір та відшкодувати шкоду заподіяну унаслідок ДТП, однак з потерпілими не було узгоджено суму матеріальної компенсації. Вже під час судового розгляду перерахував потерпілим по 10 тис. грн.

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що 23 червня їхав автомобілем SHEVROLET AVEO з лікарні м. Полтави до селища Диканька разом із дружиною ОСОБА_5 . Проїжджаючи по вул. Зіньківська у м. Полтава несподівано відбулося ДТП, унаслідок якого він та його дружина отримали тілесні ушкодження, автомобіль дуже пошкоджений.

ОСОБА_4 унаслідок ДТП сильно пошкодив ребра, були численні переломи та синці, струс мозку, тривалий час не міг нормально спати та пересуватись, є літньою людиною. Машина стоїть розбита, яка не може використовуватись родиною, що сильно засмучує потерпілого. Дружина окрім численних тілесних ушкоджень втратила слух. Вже близько чотирьох місяців родина позбавлена транспортного засобу, до лікарні і у місто дістається маршрутним транспортом.

SHEVROLET AVEO мав невеликий пробіг та відмінний стан, тому просив задовольнити позов про відшкодування матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт та завдану моральну шкоду. Оскільки не погоджувався з оцінкою розміру шкоди проведеної ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вирішив у ФОП ОСОБА_12 замовити звіт про оцінку майна. Під час виготовлення такого звіту викликались для участі у огляді обвинувачений та представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА». ОСОБА_9 під час досудового розслідування перед ним не вибачався, будь-які кошти не передавав. При призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 надала аналогічні показання та повідомила, що внаслідок ДТП отримала серйозні тілесні ушкодження, лікувалась тривалий час і на даний час продовжує лікування, оскільки втратила слух на одне вухо. Є загроза втрати слуху повністю. Унаслідок ДТП окрім ушкоджень отримала психотравму, стрес, використання слухового апарату порушує нормальний режим життя, створює незручності. Просила стягнути з обвинуваченого понесені витрати на лікування та моральну шкоду. Щодо покарання покладалася на розсуд суду.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду

Прокурор ОСОБА_3 , вважаючи доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив суд призначити покарання за частиною 1 статті 286 КК України у межах санкції статті у виді обмеження волі на строк 2 роки із позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України просив звільнити від відбування покарання з випробуванням, покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, цивільний позов задовольнити повністю, стягнути вартість процесуальних витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз, питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Представник потерпілих ОСОБА_6 просила цивільний позов задовольнити повністю, питання призначення покарання просила вирішити на розсуд суду. Аналогічну позицію висловили потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Представник цивільного відповідача просив задовольнити цивільний позов частково. Вважав, що на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 71667,93 грн, моральна шкода: 859,48 грн - на придбання ліків, 40,92 грн - на відшкодування моральної шкоди. На користь ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода: 23741,98 грн - на придбання ліків, 1130, 57 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Захисник обвинуваченого, визнаючи доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вказав, що обвинувачений визнав вину, дійсно покаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду обом потерпілим, просив вибачення, був добровольцем та воював доти поки дозволяло здоров`я, виховує двох дітей, працює, має захворювання та інвалідність, яку на даний час переоформлює, а тому просив призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Щодо вирішення цивільного позову просив задовольнити частково відповідно до наданих письмових пояснень..

Обвинувачений ОСОБА_9 , визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати, вказав, що багато працює, має захворювання та інвалідність, яку на даний час переоформлює,не позбавляти права керування транспортними засобами, просив вибачення у потерпілих, запевняв, що зробив серйозні висновки на майбутнє, вказав, що жодній особі не бажає такого горя, яке сталося, запевнив, що шкода на даний час відшкодовано частково, однак ОСОБА_9 відшкодує усю заподіяну шкоду, яка буде стягнута за рішенням суду.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинувачених, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Факт щирого каяття ОСОБА_9 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, вибачення за його вчинення, щирий жаль щодо подій, які відбулися та запевнення про неповторення у майбутньому, часткове відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 10 тис. грн кожному з потерпілих.

Згідно з досудової доповіді Шевченківського районного відділу в Полтавській області від 19.09.2025 ризик повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Виправлення ОСОБА_9 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний час та не становить високої небезпеки для суспільства. У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважав доцільним покласти на обвинуваченого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 286 КК України є нетяжким злочином у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, який вчинений з необережною формою вини.

Відповідно до інформації КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні у період часу з 04.02.2002 по 03.08.2002 із діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Згідно з інформацією ВП «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 1» ОСОБА_9 за медичною допомогою не звертався, згідно з інформацією КП «Полтавській обласний центр терапії залежностей ПОР» ОСОБА_9 звертався за медичною допомогою, з 1999 до 2007 року перебував під наглядом внаслідок вживання опіатів. Знятий з нагляду у 2007 році.

За даними Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , з урахуванням особи винного, відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, негативної оцінки своїх дій, наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей дітей, наявності хронічного захворювання, наявності постійного місця роботи ПП «Ласунка Маркет», де обвинувачений працює на посаді менеджера, позитивної характеристики з місця роботи, наявність статуса учасника бойових дій та участі обвинуваченого у захисті Вітчизни, позитивних характеристик і нагород з місця колишньої військової служби, що у своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, необхіднім та достатнім буде покарання у виді штрафу. Також, суд дійшов висновку застосувати обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Суд враховує позицію представника потерпілого, потерпілого, які вважали, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і ОСОБА_9 не заслуговує на суворе покарання.

Отже, ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 заявила цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У подальшому подана заява про збільшення позовних вимог від 23.09.2025 та заява про збільшення позовних вимог від 14.10.2025.

В обґрунтування позову вказала, що неправомірними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розраду здоров`я. ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розраду здоров`я.

В результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілим також була завдана моральна шкода та матеріальна шкода, яка полягає у витратах на лікування, ремонт автомобіля, витратах на правничу допомогу.

Просила на користь потерпілого ОСОБА_4 з обвинуваченого ОСОБА_9 та НАСК «Оранта» стягнути солідарно 100 000 грн моральної шкоди та матеріальні збитки на суму 440 270,26 грн, а саме:

-вартість відновлювального ремонту автомобіля (без урахування зносу) з урахуванням ПДВ на запасні частини - 426 592 грн;

- вартість роботи експерта відповідно до Акту прийому передачі по виконанню звіту про незалежну оцінку автомобіля та квитанції про оплату 12 800 грн;

- витрати на лікування згідно чеків 878, 26 грн.

На користь потерпілої ОСОБА_5 просила стягнути 200 000 грн моральної шкоди та матеріальні збитки на загальну суму 43 422,98 грн, а саме:

- вартість лікування згідно чеків на суму 21 622,98 грн;

- вартість слухового апарату 21 800 грн.

Також, просила стягнути із ОСОБА_9 та НАСК «Оранта» на користь потерпілого ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 30 000 грн.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представник позов підтримали просили задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений позов визнав частково та вважав, що на користь ОСОБА_4 необхідно стягнути на відшкодування моральної, заподіяної кримінальним правопорушенням 30 тис. грн, витрати на лікування та матеріальна шкода підлягає відшкодуванню страховиком, а інша частина невідшкодованих збитків обвинуваченим. Аналогічним чином вважав, що на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 70 тис. грн, витрати на лікування підлягають відшкодуванню страховиком.

Захисник обвинуваченого просив задовольнити позов частково, у межах суми, яка визнається ОСОБА_9 . Щодо стягнення з ПАТ «HACK «ОРАНТА» та обвинуваченого у солідарному порядку 12 800 грн на відшкодування витрат, понесених ОСОБА_4 на проведення транспортно- товарознавчого дослідження, вважав оплачений звіт про оцінку майна не є допустимим доказом, то відсутні підстав для стягнення вказаної суми. Щодо стягнення з ПАТ «HACK «ОРАНТА» солідарно з обвинуваченим ОСОБА_13 30 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то вважав, що їх потрібно стягнути пропорційно заявленим позовним, вимогам.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 у відзиві на позов визнав його частково та вважав, що на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 71667,93 грн, моральна шкода: 859,48 грн - на придбання ліків, 40,92 грн - на відшкодування моральної шкоди. На користь ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода: 23741,98 грн - на придбання ліків, 1130, 57 грн - на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вказав, що транспортний засіб на момент настання ДТП був забезпечений в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за полісом № 224251704 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказав, що ФОП ОСОБА_12 не є експертом (є лише оцінювачем), а тому складений ним Звіт про оцінку майна не є висновком експерта, транспортно-товарознавче дослідження вказаним оцінювачем проведено не об`єктивно та з порушеннями нормативно-правових актів, що, у свою чергу, виключає підстави для його визнання належним та допустимим доказом. Висновки оцінки шкоди, проведеної Страховиком та оцінкою, проведеною оцінювачем ОСОБА_12 , мають суттєві розбіжності. Разом з цим клопотання про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи не заявлено.

Позовні вимоги, навіть у частині відшкодування процесуальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_6 , з невідомих підстав залишено заявленими у солідарному порядку до завдавача шкоди ОСОБА_9 та його страховика ПАТ «HACK «ОРАНТА» (не конкретизовано щодо кожного з Відповідачів). Зважаючи на позицію Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 521/3869/22 від 19 серпня 2024 року вважав такі витрати неспівмірні фактичним даним справи.

Заслухавши у судовому засіданні сторін та учасників судового провадження, вирішуючи цивільний позов та надаючи оцінку доказам на його обґрунтування, суд виходить з такого.

Установлено, що 23.06.2025 близько 11:48 год. ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом автомобілем RENAULT CLIO реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався по вулиці Зіньківська в місті Полтава у напрямку від провулку Заячий до вулиці Соборності, виїхав на регульоване перехрестя вулиці Зіньківська та вулиці Вокзальна, на зелений сигнал світлофору для виконання маневру повороту ліворуч. Перед виконанням маневру повороту ліворуч до прилеглої території будинку № 6 по вул. Зіньківській, ОСОБА_9 не переконався в безпечності виконуваного маневру, не зупиняючись, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав при цьому на смугу зустрічного руху, не дав дорогу водію автомобіля SHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку, чим створив небезпеку для руху ОСОБА_4 та із яким у подальшому допустив зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля SHEVROLET AVEO ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого косого перелому середньої третини проксимальної фаланги V-ого пальця правої кисті зі зміщенням та закритих переломів 7-8-9 ребер справа, по передній підкрильцевій лінії зі зміщенням, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

А також пасажир автомобіля SHEVROLET AVEO ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, перелому лівої ліктьової кістки зі зміщенням та закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм вимог п. 16.6. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до полісу №224251704 від 22.10.2024 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застраховано цивільну відповідальність водіїв транспортного засобу RENAULT CLIO, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Строк дії полісу з 23.10.2024 по 22.10.2025 (т. 2 а.с. 16).

Згідно з протоколом огляду від 23.06.2025 (т. 2 а.с. 23-25) та протоколу огляду від 07.08.2025 (т. 2 а.с. 27-28) проведений огляд представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» автомобіля RENAULT CLIO, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

За даними ремонтної калькуляції №25-16-2043 від 14.09.2025 загальна сума (після вирахувань) до виплати ОСОБА_4 становить 74167,93 грн (т. 2 а.с. 29-33), з урахуванням франшизи 2500 грн 71667,93 грн.

За даними висновку лікаря експерта Департаменту організації медичного сервісу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 26.09.2025 сума збитку, що підлягає відшкодуванню у зв`язку із лікуванням ОСОБА_5 становить 22611,41 грн (т. 2 а.с. 35-56).

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до КНП «ЦПМСД Диканської селищної ради» до сімейного лікаря зі скаргами на головний біль, втрати рівноваги, запаморочення, скарги на порушення слуху, відчуття закладення вуха, неврологічні симптоми, проблеми ковтання. Направлена на консультацію хірурга (т. 1 а.с. 62).

З електронного направлення № 8303-2942-1840-2677 вбачається, що після консультації невролога, потерпілій ОСОБА_5 встановлено діагноз: струс мозку (т. 1 а.с. 67).

Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1171, ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Диканська лікарня планового лікування» у терапевтичному відділені з неврологічними ліжками в період з 25.06.25 по 07.07.2025 з діагнозом: ЗЧМТ ( 23.06.25) струс головного мозку, закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці та перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням, забій грудної клітини, забій м`яких тканин голови (т. 1 а.с. 69).

Також, 24.07.25 ОСОБА_5 у відповідності до Консультаційного висновку спеціаліста ЛДЦ «Приватна клініка «Безега і К», зверталася до лікаря з приводу втрати слуху та згідно з висновком спеціаліста їй встановлено діагноз: гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість середня ступінь порушення слуху. ЗЧМТ (23.06.25) стан після перенесеного струсу головного мозку. Після повторного огляду 02.08.25 встановлено, що динаміка слабопозитивна (т.1 а.с. 74).

Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 25.09.2025 ОСОБА_5 встановлений діагноз хронічна сенсоневральна глухуватість (а.с. 63 т. 2).

Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 звертався до Диканської амбулаторії загальної практики сімейної медицини 09.07.2025 (т. 1 а.с. 65-66).

Відповідно до Звіту про оцінку майна, проведеного експертом ФОП Старіков вартість відновлювального ремонту автомобіля SHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_5 (без урахування зносу) з урахуванням ПДВ на запасні частини становить 426592 грн, ринкова вартість транспортного засобу (без урахування ПДВ) становить 324085 грн, ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані (без урахування ПДВ) становить 136536 грн (т.1 а.с. 85). Дата огляду транспортного засобу 14.08.2025, дата складання звіту 21.08.2025.

Суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 , має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №262/2024 від 03 червня 2024 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №7435 від 20.02.2010, свідоцтво про реєстрацію в ДРО №8796 від 24.06.2025.

За даними такого висновку (т. 1 а.с. 93 зворот) всього вартість відновлювального ремонту (без урахування зносу), складає: 426 592 грн.

Вартість відновлювального ремонту перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ: Свр > = С (426 592 грн > 324 085 грн).

Подальший розрахунок відновлювального ремонту є недоцільним, тому що вартість відновлювального ремонту вже перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ. Згідно п.8.2 Методики «вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість».

В зв?язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість об?єкту оцінки без урахування аварійних пошкоджень, тому вартість матеріального збитку приймається рівній ринковій вартості, тобто вартість матеріального складає: 324 085 грн.

Ремонтна калькуляція виконана 14.08.2025 з урахуванням ПДВ 20% (т. 1 а.с.98, 100, зворот).

Вартість роботи експерта відповідно до Акту прийому передачі з виконання звіту про незалежну оцінку автомобіля та квитанції про оплату становить 12 800 грн (т. 1 а.с. 56).

Відповідно до досліджених судом фіскальних чеків всього на суму 20424,87 грн та товарним чеком на суму 21800 грн про придбання слухового апарату (а.с. 125-131 т. 1, а.с. 198 т. 1) ОСОБА_5 придбано ліки та лікувальні засоби. При цьому чеки №73977 від 04.07.2024 (а.с. 127), від 30.06.2025 (а.с. 129), від 24.07.2025 (а.с. 131) стосуються придбання пакетів на загальну суму 8,95 грн, які стягненню не підлягають.

Відповідно до фіскальних чеків всього на суму 878,26 грн (а.с. 64 т. 2) ОСОБА_4 придбано ліки та лікувальні засоби.

Висновки суду щодо стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди зі страхової компанії.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У ст. 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Також у ч. 1 ст. 1199 ЦК України вказано, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Після досягнення потерпілим чотирнадцяти років (учнем - вісімнадцяти років) юридична або фізична особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому також шкоду, пов`язану із втратою або зменшенням його працездатності, виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування згідно ст. 979 ЦК України одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування», серед яких страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» № 3720-IX) у разі суперечності положень цього Закону положенням інших законодавчих актів України положення цього Закону мають перевагу.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є згідно ст. 4 Закон України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.

За приписами ст. 18 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц та від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к. Отже, страховик ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у даному випадку є належним відповідачем, в межах суми страхового відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 224251704 від 22.10.2024.

Суд вважає обґрунтованими доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 та представника цивільного відповідача ОСОБА_7 про субсидіарний, а не солідарний характер відповідальності у таких правовідносинах. Завдавач шкоди застрахованого транспортного засобу, тобто ОСОБА_9 , повинен відшкодувати виключно шкоду, яка не покривається страховим полісом ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № 224251704.

Відповідно до статті 21 Закон України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» страхова (регламентна) виплата у зв`язку з лікуванням потерпілої фізичної особи здійснюється страховиком у розмірі витрат, пов`язаних з доправленням, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілої фізичної особи у відповідному закладі охорони здоров`я, включаючи витрати на спеціальний медичний, постійний сторонній догляд та придбання лікарських засобів (лікарських препаратів). Необхідність здійснення таких витрат документально підтверджується відповідним закладом охорони здоров`я, а розмір витрат - розрахунковим документом.

Дослідивши надані чеки та квитанції про оплату послуг і товарів, суд дійшов висновку, що вони пов`язані із лікуванням потерпілих, придбанням лікарських засобів. Доведені витрати на лікування потерпілої ОСОБА_5 складають 42215,92 грн (ліки 20415,92 грн, слуховий апарат 21800 грн), на лікування ОСОБА_4 878,26 грн, а отже в частині стягнення матеріальної шкоди позов підлягає частковому задоволенню та з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути на користь потерпілих такі понесені витрати.

Також, відповідно до профільного Закону страховик здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону.

Отже, з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути на користь потерпілих в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 10 відсотків страхової виплати у зв`язку з її лікуванням, тобто на користь ОСОБА_5 4221,59 грн, на користь ОСОБА_4 87,83 грн. В іншій частині моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Окрім того, за змістом ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом або страховиком (МТСБУ) відповідно до положень законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Ринкова вартість транспортного засобу після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається страховиком (МТСБУ) на підставі цінової пропозиції, отриманої щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу на аукціоні з продажу пошкоджених транспортних засобів, у тому числі що проводиться з використанням інформаційно-комунікаційних систем (онлайн-аукціон, торги). За домовленістю між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою вартість транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може визначатися страховиком (МТСБУ) відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Оцінка автомобіля SHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_5 до його пошкодження та після виконана суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №262/2024 від 03 червня 2024 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №7435 від 20.02.2010, свідоцтво про реєстрацію в ДРО №8796 від 24.06.2025.

Відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відзиві заперечив висновки викладені у звіті ФОП ОСОБА_12 . При цьому відповідачем не наданий жоден належний доказ, який надає можливість встановити особу, яка виконала ремонту калькуляцію ПАТ «НАСК «ОРАНТА» №25-16-2043 від 15.09.2025, її право проводити оцінку майна та взагалі здійснювати професійну оціночну діяльність в Україні. Будь-яких заперечень, окрім посилань про недопустимість, щодо проведеної оцінки автомобіля SHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_5 до його пошкодження та після цивільний відповідач не надав.

Отже, суд вважає неспроможними доводи цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про недопустимість чи неналежність такого доказу як Звіту про оцінку майна, проведеного експертом ФОП ОСОБА_12 .

За змістом такого висновку, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість об?єкту оцінки без урахування аварійних пошкоджень, вартість матеріального збитку приймається рівній ринковій вартості, тобто вартість матеріального збитку складає: 324085 гривень, ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані (без ПДВ) становить 136536 грн, різниця між ними складає 187549 грн.

За полісом обов`язково страхування № 224251704 страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майна (страховий ліміт) складає 160000 грн, розмір франшизи 2500 грн.

Таким чином, на користь власника майна ОСОБА_4 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 187549 грн, з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 157500 грн, а 30049 грн не покритих страховим полісом, із обвинуваченого ОСОБА_9 .

Натомість, суд вважає безпідставними вимоги ОСОБА_4 про стягнення 426592 грн шкоди з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_9 на повний відновлювальний ремонт транспортного засобу, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі, протирічать загальним засадами цивільного законодавства, не відповідають наведеним вище спеціальним нормам Закону України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» та навіть висновкам доказу поданого самим позивачем - Звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_12 .

Висновки суду щодо стягнення з ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди.

Суд у попередньому розділі вже детально зупинявся на обґрунтуванні розміру стягнення матеріальної шкоди зі страхувальника та винуватця ДТП. Враховуючі такі висновки з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню матеріальна шкода, яка не покрита полісом та франшиза, тобто 30049 грн.

Водночас, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з викладених норм закону та враховуючи висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у нього наявний обов`язок відшкодувати завдану потерпілому моральну шкоду.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

При цьому слід зазначити, що визначення розміру моральної шкоди, яка була заподіяна потерпілому, є прерогативою виключно суду, який з урахуванням обставин, умов, вказаних у ст. 23 ЦК України, встановлює суму грошового стягнення, яку необхідно компенсувати особі, яка зазнала моральних страждань внаслідок протиправних дій обвинуваченого.

Неправомірними діями ОСОБА_9 заподіяно потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 моральну шкоду, яка полягає в отриманні середньої тяжкості тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 частково втратила слух тобто залишався людиною з обмеженими можливостями та у зв`язку з чим буде потребувати подальшого лікування і догляду.

Механізм відшкодування моральної шкоди передбачає надання права на застосування зазначеного способу захисту цивільних прав і інтересів у випадках, коли з огляду на суть порушених немайнових прав застосування всіх інших засобів юридичного впливу не забезпечує мінімізації завданих особі немайнових витрат ефективніше, ніж таке відшкодування моральної шкоди

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності. Виходячи з цих засад та дотримуючись загальновідомого принципу, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Суд також враховує дані обвинуваченого щодо добровільної сплати кожному з потерпілих 10000 грн, його бажання відшкодувати загалом 30000 грн ОСОБА_4 та 70000 грн ОСОБА_5 , а також викладені вище висновки щодо стягнення частини моральної з іншого відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Таким чином, позовна вимога потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме: з ОСОБА_9 необхідно стягнути 30000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди. При визначенні цього розміру суд врахував вже сплачені 10 тис. грн, як відшкодування частини заподіяної шкоди та шкоду, яка стягнута ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню, а саме: з ОСОБА_9 необхідно стягнути 70000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди. При визначенні цього розміру суд врахував вже сплачені 10 тис. грн, як відшкодування частини заподіяної шкоди та розмір шкоди, який стягнутий з ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

У разі ухвалення обвинувального вироку згідно ч. 1 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу: стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Наведене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц.

Адвокатом ОСОБА_6 наданий Акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги №0151 від 06.08.2025 та квитанція про отримання грошових коштів в сумі 30000 грн. Суд перевіривши зміст цього акту дійшов висновку, що останній містить роботи, які дублюють одна одну (роз`яснення положень законодавства, вивчення та підбір законодавчої бази) або не відповідають критерію «окрема адвокатська платна послуга» - направлення позовної заяви, узгодження позиції. Також, суд враховує, що під час судового розгляду представник потерпілих за зауваженнями інших учасників двічі усувала недоліки позовної заяви уточнюючи і доповнюючи її зміст.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_9 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн, які підлягають стягненню у рівних частинах з обох відповідачів.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ» страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі її документально підтверджені витрати, пов`язані з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадку, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом визначеного абзацом другим цієї частини строку, після повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» належним чином виконувала обов`язки за договором страхування та діяла відповідно до приписів профільного законодавства, провела у передбачений законом строк двічі огляд транспортного засобу ОСОБА_4 , отже суд не вбачає підстав для покладення витрат з виготовлення звіту про оцінку майна на страховика.

Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на такі припису закону судові витрати на виконання звіту ФОП ОСОБА_12 в розмірі 12800 грн суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні складають:

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/117-25/17208-ІТ від 28.08.2025) 2228,50 грн.

Таким чином, усього процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні складають 2228,50 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений ухвалами Шевченківського районного суду м. Полтави від 26.06.2025 у справі №554/9375/24, провадження № 1-кс/554/8103/2025 та № 1-кс/554/8102/2025, підлягає скасуванню.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_14 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», , м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, 02081, на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (за шкоду майну) в розмірі 157500 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот ) грн, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров`ю 878,26 грн та моральну шкоду в розмірі 87,83 грн, а всього з ПАТ «НАСК`ОРАНТА» на відшкодування заподіяної шкоди на користь ОСОБА_4 стягнути грошові кошти в розмірі 158466,09 грн (сто п`ятдесят вісім чотириста шістдесят шість гривень дев`ять копійок). В іншій частині у задоволенні цивільного позову відмовити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», , м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, 02081, на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров`ю 42215,92 грн та моральну шкоду у розмірі 4221,59 грн, а всього з ПАТ «НАСК`ОРАНТА» на відшкодування заподіяної шкоди на користь ОСОБА_5 стягнути грошові кошти в розмірі 46437,51 грн (сорок шість тисяч чотириста тридцять сім гривень п`ятдесят одна копійка). В іншій частині у задоволенні цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 30049 (тридцять тисяч сорок дев`ять) грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) грн, а всього 60049 (шістдесят тисяч сорок дев`ять гривень) грн. В іншій частині у задоволенні цивільного позову щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 (сімдесят тисяч) грн. В іншій частині у задоволенні цивільного позову щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати за виконання звіту ФОП ОСОБА_12 в розмірі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот ) грн та 7500 (сім тисяч п`ятсот ) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», , м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, 02081, на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 7500 (сім тисяч п`ятсот ) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави 2228 грн 50 коп. (дві тисячі двісті двадцять вісім гривень п`ятдесят копійок) судових витрат на залучення експерта.

Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 26.06.2025 у справі №554/9375/24, провадження № 1-кс/554/8103/2025, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 26.06.2025 у справі №554/9375/24, провадження № 1-кс/554/8102/2025, скасувати.

Речовий доказ, автомобіль SHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , повернути власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ, RENAULT CLIO, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_15 , повернути власнику або користувачу ОСОБА_9 .

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1