печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18.09.2025 про часткову відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000752 від 10.09.2021, -

ВСТАНОВИВ :

У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18.09.2025 про часткову відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000752 від 10.09.2021.

У вимогах даної скарги особа, що подала скаргу просить скасувати вищенаведену постанову.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із вимог скарги, особа яка її подала просить скасувати постанову слідчого від 18.09.2025 про відмову в задоволенні клопотання про надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування.

Обґрунтовуючи скаргу, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 посилається на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій зазначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування,

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження,

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Разом з тим, посилання особи, що подала скаргу на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18.09.2025 про часткову відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000752 від 10.09.2021, не підлягає оскарженню, виходячи із норм ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Поряд з цим, суб`єкт звернення може звернутись до суду із скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 18.09.2025 про часткову відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000752 від 10.09.2021.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1