Справа № 930/3170/25
Провадження № 1-кп/930/125/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду

07.01.2026 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Немирів кримінальне провадження № 0000324, відомості про яке внесені до ЄРДР 12.11.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Студена Піщанського району Вінницької області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 02 січня 2026 року призначене підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Учасники судового провадження не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до слідуючого.

Кримінальне провадження підсудне Немирівському районному суду Вінницької області. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК , підстав для його повернення немає, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Тому належить провести підготовку до судового розгляду.

Вислухавши учасників судового провадження, розглянувши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, суд вважає, що судовий розгляд кримінального провадження належить провести у визначені КПК строки у відкритому судовому засіданні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.

Прокурор Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою,обґрунтовуючи його тим, що ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави.

Мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи неодноразово судимим, востаннє засуджений 13.05.2016 апеляційним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, будучи звільненим з місць позбавлення волі 13.03.2025 у зв`язку з відбуттям покарання, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

12.11.2025 близько 07 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись автодорогою M-30, неподалік с. Дубовець Немирівської ТГ Вінницького району Вінницької області на автомобілі марки «ВАЗ», моделі «21063», із д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в його користуванні, помітив невідому йому жінку, якою виявилась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка прямувала грунтовою дорогою у напрямку зупинки громадського транспорту, що розташована на автодорозі, після чого у нього виник намір здійснити відкрите викрадення жіночої сумки, яка знаходилась у ОСОБА_7 , з метою заволодіння її грошовими коштами.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента № 793/2025 від 05.11.2025 до 03.02.2026, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, зупинив автомобіль на узбіччі дороги М-30 та попрямував грунтовою дорогою навпроти ОСОБА_8 . Наблизившись до останньої, ОСОБА_4 діючи повторно, відкрито, із корисливих спонукань, ривком руки вирвав із плеча ОСОБА_7 належну їй жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 100 гривень та шкіряний гаманець вишневого кольору, після чого побіг через поле у лісосмугу, отримавши таким чином можливість розпорядитись викраденим майном.

У ході досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду від 13.11.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.01.2026.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії обраного до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу сторона обвинувачення враховує положення ч. 1 ст. 177 та ч. 1 ст. 178 КПК України, пункту 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»;

п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти України»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»). Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 48, справа «Cebotari v. Moldova»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_4 із вчиненням інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 від 12.11.2025 та її показаннями, у яких вона повідомила про обставини відкритого викрадення належної їй сумки чорного кольору;

-протоколом огляду місця події від 12.11.2025, а саме ділянки місцевості на автодорозі М-30 неподалік повороту до с. Дубовець Немирівської ТГ Вінницького району Вінницької області (з координатами 49.088449, 28.715558), на узбіччі дороги, у ході якого виявлено: ремінець чорного кольору, жіночу сумку чорного кольору, шкіряний гаманець червоного кольору та інше майно потерпілої ОСОБА_6 , яким відкрито заволодів ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту ОСОБА_6 у якості потерпілої та протоколом слідчого експерименту, у ході яких остання розповіла та продемонструвала на місці обставини відкритого викрадення ОСОБА_4 належної їй сумки чорного кольору з грошовими коштами, які у ній знаходились та іншими речами;

-протоколом обшуку транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі 21063, із д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 , у якому виявлено його мобільний телефон марки «Редмі» та інші його речі та який знаходився неподалік від місця вчинення злочину;

- протоколом впізнання особи за фотознімками із потерпілою ОСОБА_6 від 12.11.2025 ,під час якого вона впізнала ОСОБА_4 як особу, що відкрито заволоділа її сумкою з грошовими коштами та іншими речами, які у ній знаходились;

- висновком судової одорологічної експертизи від 12.12.2025, відповідно до якого в автомобілі марки «ВАЗ», моделі 21063, із д.н.з. НОМЕР_1 виявлені запахові сліди ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого 4 ст. 186, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та у свою чергу дає підстави вважати, що він може безперешкодно залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, перебуваючи на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, щодо дачі ними неправдивих показів;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявок до суду;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається у тому, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що у свою чергу свідчить про те, що маючи можливість вільно пересуватись ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові умисні кримінальні правопорушення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи особу обвинуваченого, слід прийти висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинуваченого, а тому доцільно продовжити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Адвокат ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечують щодо задоволення клопотання прокурора, просять застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою, а саме нічний домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , підтримує, просить його задовольнити.

Вислухавши учасників судового провадження, суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого закінчується 11.01.2026 року.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Тому суддя дійшов висновку, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. При прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченому у вигляді тримання під вартою суддя враховує тяжкість злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину. З урахуванням зазначеного суддя вважає за необхідне продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, суд вважає, що у клопотанні прокурора доведено про не зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даному етапі судового провадження лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення встановлених ризиків, а також про наявність у обвинувачених міцних соціальних зав`язків, які б у сукупності вказували на можливість обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленому ризику.

За таких обставин, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити із раніше визначеним розміром застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,194, 314,315,316 КПК України, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 12.11.2025 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області на 09 лютого 2026 року о 11 год.00 хв.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Студена Піщанського району Вінницької області, фактичнопроживаючий заадресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів тобто до 07 березня 2026 року включно з утриманням в СІЗО м. Вінниці.

Строк тримання під вартою рахувати з 07.01.2026 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ,, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в установленому порядку.

Повний текст ухвали оголошено 09.01.2026 року о 15:00 год.

Суддя: ОСОБА_1