Номер провадження 1-кс/754/3779/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

з участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодження з прокурором 22.11.2025 року подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілого та свідків, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні, вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурор в своєму клопотанні не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просив враховуючи вищевикладене відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або з врахуванням особи підозрюваного, який має постійне визначене місце проживання, обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Підозрюваний підтримав думку адвоката.

Заслухавши підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного.

Судом встановлено, що в Деснянському УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003183 від 20.11.2025 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.4 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , 20.11.2025 року приблизно о 13 годині 13 хвилини, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Полуботка, 65 в приміщенні магазину «Vodafone», будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, підійшов до вітрини, та шляхом пошкодження тримача для вітринної техніки зірвав з неї мобільний телефон марки «TECNO SPARK Go 2», чорного кольору, вартістю 3799 гривень 00 копійок, тим самим відкрито викрав чуже майно, в умовах воєнного стану, що належить ТОВ «Сота-Альянс», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 затриманий 20.11.2025 року о 16.40 год.

21.11.2025 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлений про підозру.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (див. рішення у справі «Ара Арутюнян проти Вірменії» (Ara Harutyunyan v. Armenia), заява № 629/11, пункт 50, від 20 жовтня 2016 року, з подальшими посиланнями).

У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Разом з тим, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а самий ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому, а тому слідчий суддя вважає, з врахуванням положень ст.176 КПК України, до підозрюваного слід застосувати менш обтяжливий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

На переконання слідчого судді під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам, та які б виправдовували обмеження права ОСОБА_5 на свободу

При розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, має визначене постійне місце проживання, його майновий та сімейний стан, раніше не судимий, стан здоров`я, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , а також буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 194-196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 до 21 січня 2026 року залишати кімнату АДРЕСА_2 у період доби з 21.00год. до 07.00год. наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_5 протягом часу до 21 січня 2026 року:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалу передати через слідчого для виконання за місцем проживання підозрюваного до Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду після вручення копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя