ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1566/25
Номер провадження №1-кс-678-695/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке подане старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 04 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, офіційно не працюючого, інвалідність відсутня, раніше судимого:

01 серпня 2018 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту, звільнений 07 грудня 2018 року по відбуттю строку покарання;

02 вересня 2019 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

10 жовтня 2019 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту, звільнений 10 січня 2020 року по відбуттю строку покарання;

10 грудня 2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

21 травня 2020 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 126-1 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до 5 років позбавлення волі;

18 листопада 2020 року Димитровським міським судом Донецької області за ст. 126-1 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 08 серпня 2025 року по відбуттю строку покарання,

учасники судового провадження:

слідчий ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 24 жовтня 2025 року до суду надійшло вказане клопотання за змістом якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий і прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. 24 жовтня 2025 року слідчий ОСОБА_3 і прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили таке задовольнити і застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважають, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

3. 24 жовтня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник адвокат ОСОБА_6 просили в задоволенні клопотання відмовити, застосувати інший, більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту, врахувати, що підозрюваний визнає вину, щиро кається, буде належним чином виконувати покладені процесуальні обов`язки, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, вчиняти інші злочини.

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

4. В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. За змістом клопотання та доданих матеріалів досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів до реального покарання у виді позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні тяжкі кримінальні правопорушення (злочини) за таких обставин.

6. Так, 03 жовтня 2025 року в період часу з 19 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представляється можливим) ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи біля ринку «Поділля», що в м. Деражня по вул. Грушевського, 8 Хмельницького району Хмельницької області, прийняли рішення проникнути до одного із торгівельних кіосків, розташованих на території ринку та здійснити крадіжку наявного у ньому майна.

Тоді ж, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в тому ж місці в той же час, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території ринку сторонніх осіб, перелізли через паркан, яким огороджена територія ринку, та таким чином проникли на територію ринку «Поділля», що в АДРЕСА_3 , після чого підійшли до торгівельного кіоску АДРЕСА_4 , який перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_8 , де шляхом віджиму руками металевих ролетів, проникли до приміщення вищевказаного торгівельного кіоску.

У подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з торгівельного кіоску №23 взяли жіночу жилетку чорного кольору без назви та маркувань, поверхня якої прошита ниткою у формі ромба, 48 розміру, вартістю 250 грн., бувшу у використанні жіночу сумку чорного кольору типу «бананка» марки «Bagland Bella» з принтом на зовнішній поверхні із зображенням «кольорових пончиків», вартістю 495 грн., у якій знаходились грошові кошти в сумі 2000 грн., пару чоловічих кросівок чорного кольору 41 розміру з маркуванням «KMB hua meng Fashion», вартістю 530 грн., пару чоловічих кросівок чорного кольору 44 розміру з маркуванням «BONOTE Adrenalin GTS», вартістю 864,66 грн., чоловічі штани кольору «олива» без назви, будь-яких маркувань та написів, 44 розміру, вартістю 390 грн., чоловічі спортивні штани чорного кольору без будь-яких маркувань та написів 54 розміру, вартістю 320 грн., чоловічий спортивний костюм чорного кольору з білими смужками без будь-яких маркувань та написів 48 розміру, вартістю 580 грн., а всього на загальну суму 5429,66 грн., які належать ОСОБА_8 , після чого, утримуючи при собі вказані речі та гроші, залишили місце події і таким чином їх таємно викрали та розпорядилися викраденим майном та грошима на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 таємно викрали майно та кошти ОСОБА_8 на загальну суму 5429,66 грн., чим заподіяли останній майнову шкоду на вказану суму.

Орган досудового розслідування вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

7. Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 жовтня 2025 року близько 22 год. 45 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представляється можливим), ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік багатоквартирного будинку №1 по вул.. Івана Зубкова в м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області, помітили припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ЗАЗ» моделі 1102, білого кольору, 1989 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_3 , який фактично належить ОСОБА_9 , та прийняли рішення незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом.

Тоді ж, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , перебуваючи в тому ж місці та в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, всупереч волі фактичного власника транспортного засобу ОСОБА_9 , який дозволу на користування та розпорядження автомобілем не давав, підійшли до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі 1102, білого кольору, 1989 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_3 , та через незачинені двері зі сторони водія, проникли до салону автомобіля, а саме ОСОБА_7 сів за кермо, а ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_7 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля, яким ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_5 залишили місце скоєння кримінального правопорушення та таким чином незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, після чого здійснили поїздку на викраденому транспортному засобі у напрямку вул.. Промислової в м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області, де неподалік від магазину «Надія», що по вул. Промисловій, 9/1 в м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_7 допустив зіткнення автомобіля із баком для сміття та лавкою.

В подальшому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 штовхаючи руками розвернули викрадений ними транспортний засіб, після чого ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_5 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля, яким ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 здійснили поїздку на викраденому транспортному засобі у напрямку багатоквартирнорго будинку №5, що по вул. Івана Зубкова в м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області, де неподалік від першого під`їзду вищевказаного будинку, ОСОБА_5 допустив зіткнення автомобіля із бетонним блоком, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишили автомобіль на місці зіткнення із бетонним блоком, а саме біля першого під`їзду будинку №5 по вул. Івана Зубкова в м. Деражня Хмельницького району Хмельницької області та залишили місце події.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 за вказаних вище обставин, діючи повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 1102, білого кольору, 1989 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_3 , який фактично належить ОСОБА_9 , вартістю 15000,00 грн., чим заподіяли останньому майнову шкоду на вказану суму.

Орган досудового розслідування вважає, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

8. 21 жовтня 2025 року органом досудового розслідування у зв`язку з достатністю здобутих доказів сформовано і вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

9. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

10. У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

11. При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за суттю.

Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

12. Сформувавши повідомлення про підозру орган досудового розслідування має обґрунтовані підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчинив саме ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_5 зазначив суду, що визнає вину і щиро кається у вчиненому.

13. Долучені до клопотання слідчим письмові докази дають слідчому судді правові підстави при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування у період з 04 жовтня 2025 року по 21 жовтня 2025 року зібрано докази, якими підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 04 жовтня 2025 року;

протоколом огляду місця події від 04 жовтня 2025 року;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 04 жовтня 2025 року;

заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу викрадених речей від 04 жовтня 2025 року;

протоколом огляду предметів від 04 жовтня 2025 року;

заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу викрадених речей від 04 жовтня 2025 року;

протоколом огляду предметів від 04 жовтня 2025 року;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 жовтня 2025 року;

протоколом огляду місця події від 14 жовтня 2025 року;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14 жовтня 2025 року;

повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 21 жовтня 2025 року;

повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 21 жовтня 2025 року;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

14. Отже, на даній стадії проведення досудового розслідування існує достатньо об`єктивної і доведеної інформації, що саме ОСОБА_5 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення.

15. Відомостей, які б об`єктивно свідчили, що у даному кримінальному провадженні докази отримано з порушенням положень КПК України, не встановлено.

16. Зміст клопотання свідчить, що ризики, які у ньому зазначені, дійсно наявні.

17. Так, орган досудового розслідування кваліфікує дії підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а санкцією ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Тобто, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у відповідності до вимог ч. 4, ч. 5 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Отже у разі доведення винуватості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів) йому може бути призначене реальне відбування покарання.

18. Є обґрунтованими доводи слідчого та прокурора, що перебування ОСОБА_5 на свободі може зашкодити проведенню досудового розслідування, адже він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих і свідків для зміни ними показань або відмови від дачі показів чинити на них тиск як психологічного, так і фізичного характеру.

19. ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має постійного заробітку та доходу, не має власного житла, не одружений, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, тобто у нього відсутні сталі соціальні зв`язки, він раніше неодноразово судимий й лише 08 серпня 2025 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

20. Досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, тому підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

21. Сукупність зазначених обставин дають слідчому судді підстави для висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантуватиме належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

22. Як зазначено у ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законодавець у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установив у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028,00 грн.

З урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 те, що він не працює офіційно, не одружений, немає на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, зважаючи на вартість майнової шкоди, яка наразі встановлена органом досудового розслідування - 5429,66 грн. та 15000, 00 грн., однак, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень (злочинів), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі, який є наближеним до максимального, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

У разі внесення застави на підозрюваного має бути покладено ряд обов`язків.

З урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

23. Клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 110, 131-132, 176-178, 182-184, 196-198, 309-310, 369-372, 392-395 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 грн.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , строком на час дії даної ухвали, покласти наступні обов`язки:

1) прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає з м. Деражня Деражнянської міської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4) заборонити відвідування з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Хмельницької області;

5) утриматися від спілкування із особами, які є свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

В разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_5 контроль за дотриманням визначених йому обов`язків покласти на відділ поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Строк дії ухвали - до 22 грудня 2025 року.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1