Справа 127/1080/26
Провадження 1-кс/127/501/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 000287 внесеного до ЄРДР 14.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 000287 внесеного до ЄРДР 14.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 13.07.2025 приблизно о 10 год. 10 хв. інспекторами батальйону патрульної поліції (БПП) з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції (УПП) у Вінницькій області під час несення служби на стаціонарному посту поліції в с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області за порушення Правил дорожнього руху (ПДР) зупинено автомобіль AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється власником вказаного автомобіля.

Під час спілкування інспекторів БПП з водієм автомобіля ОСОБА_7 останньому було повідомлено причини зупинки поліцейськими транспортного засобу, роз`яснено наслідки у вигляді можливого настання адміністративної відповідальності для водія за порушення ПДР. Крім того, у зв`язку із виникненням достатніх підстав, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», запропоновано ОСОБА_7 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера.

Після проходження такого огляду у водія автомобіля ОСОБА_7 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок інспекторами БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області прийнято рішення про складання матеріалів для подальшого притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також проведення у відповідності до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» поверхневої перевірки транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, у відповідності до ч. 5, 6 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» інспекторами БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області 13.07.2025 в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 40 хв. проведено поверхневу перевірку транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якої в карті дверей з лівої сторони автомобіля виявлено предмет із маркуванням, з руків`ям чорного кольору, схожий на ніж. Вказаний предмет в той же час добровільно видано ОСОБА_7 інспекторам БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області для виконання вимог ч. 7 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до висновку експерта від 18.07.2025 вказаний вище предмет, вилучений з автомобіля ОСОБА_7 , являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії багнет-ножем до автоматів АК-74, зразку 1989 року, виготовлений заводським способом.

Вказану холодну зброю ОСОБА_7 носив (перемістив з використанням транспортного засобу) при собі протягом невстановленого часу до 11 год. 40 хв. 13.07.2025, не маючи на це передбаченого законом дозволу.

09.01.2026 на підставі достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України складено та вручено повідомлення ОСОБА_7 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, працівник Управління державної охорони України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 13.04.2025, в ході якого вилучено предмет ззовні схожий на штик-ніж;

- показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні під час вилучення штик-ножа працівниками поліції в якості понятих;

- показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (працівників поліції), якими було виявлено у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_7 штик-ніж;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка перебуваючи на посаді слідчого здійснили вилучення штик-ножа;

- висновком експерта від 18.07.2025 № СЕ-19/102-25/15775-ХЗ, згідно якого встановлено, що предмет наданий на дослідження являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії багнет-ножем до автоматів АК-74, зразку 1989 року, виготовлений заводським способом;

- протоколом огляду предмету від 05.09.2025, а саме відеозаписів із портативних відеореєстраторів працівників поліції;

- іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, а саме в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Крім цього, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішується питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційний нагляд на строк від двох до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи що кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, є нетяжким, хоча за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, може ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

Згідно позиції Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови» вбачається, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

2) незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , у силу займаної посади під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи особисті знайомства та здобутий досвід, впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Окрім цього, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний, в силу свого службового становища має можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню, використати свої зв`язки для незаконного впливу на свідків, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_7 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших співучасників вчинення злочину, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Викладені обставини є достатніми для переконання того, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

- за кожною вимогою прибувати до суду, слідчих Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, та прокурорів у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких);

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування, а також судового розгляду справи по суті обвинувачення. В тому числі забезпечить та сприятиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття кінцевого процесуального рішення у провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Приймаючи до уваги те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, разом з тим по кримінальному провадженню існують ризики передбачені статтею 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід, при цьому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що він жодним чином не переховується від органів досудового розслідування та суду, з`являється за першим викликом, разом з тим, оголошена йому підозра є необґрунтованою, вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні він не визнає, вказаний ніж йому не належить, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Під час с удового розгляду адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що в даному випадку існують обґрунтовані сумніви з приводу походження вилученого предмету, підозра оголошена ОСОБА_4 належним чином не обґрунтована, ризики зазначені у клопотанні не підтверджуються жодними доказами та є виключно припущення органу досудового розслідування, разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, являється військовослужбовцем Збройних Сил України, позитивно характеризується, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 179 КПК України, передбачає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Разом з тим, приписами ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем Збройних Сил України, не одружений, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді штрафу розміром від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційним наглядом на строк від двох до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 дієвого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім та зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 194, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, тобто до 12 березня 2026 року включно, в межах строків досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 12 березня 2026 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки:

- за кожною вимогою прибувати до суду, слідчих четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, та прокурорів у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких);

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_7 здійснює слідчий, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя