Провадження № 1-кс/202/8649/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 17.01.2024,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюює, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурором відділом Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що у невстановленої в ході досудового розслідування особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.05.2023 року, виник злочинний умисел спрямований на придбання шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів за попередньою змовою групою осіб, права власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0071 сільськогосподарського призначення, яка належала до земель державної власності та розташована за межами с. Курилівка Петриківської селищної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, та перебувала у розпорядженні Петриківської селищної територіальної громади. З метою реалізації свого злочинного умислу вказана особа залучила до вчинення злочину інших невстановлених осіб та ОСОБА_5 , який надав свою згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення як виконавця.

Так, відповідно до спільного злочинного умислу, виконуючи відведену йому роль виконавця, ОСОБА_5 повинен був оформити за собою право власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0071, шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів.

Для виконання зазначеного злочинного умислу, направленого на придбання права на майно шляхом обману, ОСОБА_5 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль, будучи особою, якій достовірно відома процедура та порядок безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність в порядку ст. 118, 121 Земельного кодексу України, купує на підставі договору купівлі продажу придбав у ТОВ «Соціальні ініціативи Запоріжжя» базу відпочинку цеху ремонту прокатного обладнання, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Курилівська сільська рада (ТГ Петриківська), Крівець залив, 6 км мостового переходу Дніпродзержинськ-Лівий Берег, будинок № 10, тим самим набувши право власності на нерухоме майно.

Надалі, ОСОБА_5 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль виконавця розуміючи, що у законний спосіб не може отримати у власність земельну ділянку відповідно до обмежень, встановлених Законом України № 2145-ІХ від 26.04.2022 згідно з яким під час воєнного стану заборонено безплатно передавати громадянам України землі рекреаційного призначення, окрім як в оренду, звернувся до приватного інженерна з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 , який виготовив технічний паспорт на будівлі і споруди бази відпочинку, у результаті чого внесено зміни до реєстраційних даних опису нерухомого майна, а саме: змінено цільове призначення будівель і споруд бази відпочинку з будиночків для відпочинку на сільськогосподарські будівлі, про що 29.05.2025 реєстратором виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_8 внесені відповідні відомості до реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання чужого майна, ОСОБА_5 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи вищевказаний завідомо підроблений документ 01.06.2023 ОСОБА_5 у робочий час, з 09:00 год до 17:00год, особисто звернувся до Центру надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП) Петриківської селищної ради, який знаходиться за адресою: просп. Петра Калнишевського, буд. 71,

смт. Петриківка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, з клопотанням на ім`я голови Петриківської селищної ради, відповідно до якого на підставі положень ст. 120,121,122 та підпункту 5 п. 27 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, що знаходиться на території Петриківської селищної ради Дніпровського району (колишня територія Курилівської селищної ради), зазначивши, що на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості: сільськогосподарська будівля, яка належить йому на праві приватної власності. До вказаного клопотання ОСОБА_5 також долучив, зокрема копію завідомо підробленого технічного паспорту.

У подальшому адміністратором вищевказаного ЦНАП зареєстровано клопотання ОСОБА_5 за вх. № 494 за адміністративною послугою «Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації (у власність)», яке надалі разом з додатками надійшло до відділу земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури Петриківської селищної ради для розгляду та складання проекту рішення.

У подальшому, вказане клопотання ОСОБА_5 разом із додатками у копіях, які містять завідомо неправдиві відомості стосовно типу будівель і споруд надійшло до начальника відділу земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури Петриківської селищної ради, ОСОБА_9 , обізнаного зі злочинним умислом ОСОБА_5 , який розглянувши всі подані останнім документи, підготував проект рішення разом із аркушем погодження, який засвідчив особистим підписом.

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури Петриківської селищної ради від 24.03.2023 ОСОБА_9 , як начальник Відділу, очолює та керує Відділом, розподіляє обов`язки між працівниками, координує їх роботу.

За результатами проведеної сесії, на якій по земельним питанням доповідав ОСОБА_9 , рішенням Петриківської селищної ради вісімнадцятої сесії восьмого скликання № 512-16/VIII від 16.06.2023 ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під об`єктами нерухомості в межах Петриківської селищної територіальної громади, яка розташована за межами смт Курилівка, Дніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га.

У свою чергу ОСОБА_9 достовірно знав, що вказана земельна ділянка, відповідно до планово-картографічних матеріалів, у тому числі проектів формування кордонів населених пунктів, в розпорядженні Петриківської селищної ради, знаходиться на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, та у межах кв. 50 Курилівського лісництва філії «Дніпровське лісове господарство» ДП «Ліси України», та є землями лісогосподарського призначення, не визначена в натурі (на місцевості) на підставі матеріалів лісовпорядкування.

Незважаючи на це, ОСОБА_9 , у невстановлену дату та час, але не пізніше 16.06.2023, знаходячись в адміністративній будівлі Петриківської селищної ради за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Петриківка, просп. Петра Калнишевського, буд. 69, діючи умисно та протиправно, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_5 , у порушення вимог Положення про Відділ, ст.ст. 12, 17, 20, 118, 122, 149, 151, 207, 208 Земельного кодексу України, п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, володіючи нормами діючого земельного законодавства та маючи достатній досвід роботи в органах виконавчої влади з питань земельних ресурсів, достовірно знаючи про те, що вказана земельна ділянка знаходиться по за межами населеного пункту на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та в межах кв. 50 Курилівського лісництва філії «Дніпровське лісове господарство» ДП «Ліси України» є землями лісогосподарського призначення, не визначена в натурі (на місцевості), підготував Викопіювання земельної ділянки № 2 (до додатку 1) Додаток до рішення селищної ради від 16.06.2023 №512-16/VIII, до якого вніс завідомо неправдиві відомості щодо місцезнаходження земельної ділянки та віднесення її по цільовому призначенню до земель сільськогосподарського призначення, завіривши вказаний документ своїм підписом та печаткою Відділу.

У подальшому, ОСОБА_5 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства вищевказаної земельної ділянки в ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ().

На підставі розробленого проекту землеустрою, 10.08.2023 способом екстериторіальності Державним реєстратором відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області внесені відомості про вказану земельну ділянку до державного земельного кадастру, у результаті чого сформовано земельну ділянку з кадастром номером :01:001:0071, площею 2.0 Га, з цільовим призначенням: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання чужого майна, ОСОБА_5 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи, необхідні завідомо підроблені документи, а саме: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства вищевказаної земельної ділянки, 11.08.2023 у робочий час з 09:00 год до 17:00 год особисто звернувся до ЦНАП Петриківської селищної ради, якийзнаходиться за адресою: просп. Петра Калнишевського, буд. 71, смт. Петриківка, Дніпровського району, Дніпропетровської області з клопотанням на ім`я голови Петриківської селищної ради, відповідно до якого на підставі положень ст. ст. 120,121,122 та підпункту 5 п. 27 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0071, що знаходиться на території Петриківської селищної ради Дніпровського району (колишня територія Курилівської селищної ради) та передати вищевказану земельну ділянку у приватну власність, також зазначивши, що на вказаній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомості: сільськогосподарська будівля, яка належить йому на праві приватної власності.

У подальшому адміністратором ЦНАП зареєстровано клопотання ОСОБА_5 за вх. № 785 за адміністративною послугою «Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність», яке надалі разом з додатками надійшло до Відділу Петриківської селищної ради для їх розгляду, перевірки відповідності документації вимогам чинного законодавства та подальшого складання проекту рішення.

У подальшому, ОСОБА_9 зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно та протиправно, в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_5 , у порушення вимог Положення про відділ земельних ресурсів та екологічних питань, містобудування та архітектури Петриківської селищної ради, ст. 12, 17, 20, 118, 122, 149, 151, 207, 208 Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, володіючи нормами діючого земельного законодавства та маючи достатній досвід роботи в органах виконавчої влади з питань земельних ресурсів, достовірно знаючи про те, що вказана земельна ділянка знаходиться по за межами населеного пункту на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та в межах кв. 50 Курилівського лісництва філії «Дніпровське лісове господарство» ДП «Ліси України» є землями лісогосподарського призначення та вона не визначена в натурі (на місцевості), розглянувши всі подані документи, підготував проект рішення разом із аркушем погодження, який засвідчив особистим підписом, та подав їх на попередній розгляд постійній комісії з питань земельних відносин охорони навколишнього середовища, будівництва та благоустрою Петриківської селищної ради, під час якого, доповідаючи по вказаному питанню, не повідомив про невідповідність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5 вимогам чинного законодавства та виду категорії земельної ділянки, у результаті чого вказане питання винесено на розгляд на пленарне засідання сесії.

За результатами проведеної сесії рішенням від 23.08.2023 № 553-18/VIII, затверджено проектну документацію з землеустрою земельної ділянки та передану у приватну власність ОСОБА_5 .

Далі, 01.09.2023, приблизно о 15:45 год, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання права власності на чуже майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровського району с. Китайгород, вул. Китайгородська, 11, де здійснював свою професійну діяльність державний реєстратор Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_10 , маючи намір на оформлення шляхом обману права власності на майно в особливо великих розмірах, використовуючи рішенням сесії Петриківської селищної ради Дніпропетровської області від 23.08.2023 № 553-18/VIII, подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0071, реєстратор вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо реєстрації права власності вказаної земельної ділянки за ним, у зв`язку з чим у нього виникло право власності на зазначену земельну ділянку.

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_5 , у приватну власність незаконно вибуло нерухоме майно - земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :01:001:0071, яка розташована поза межами населеного пункту с. Курилівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, а ОСОБА_5 набуто право на вказану земельну ділянку, ринкова вартість якої станом на 01.09.2023 складала 3 159 600,00 грн. у зв`язку з чим державі завдано збитків на загальну суму 3 159 600,00 грн., що у 2354 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

У невстановленої в ході досудового розслідування особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 12.05.2023, виник злочинний умисел спрямований на підроблення офіційного документу, що виданий ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» () та виготовлений безпосередньо сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_11 та надає право на оформлення права власності на земельну ділянку з метою використання його іншою особою. З метою реалізації якого невстановлена особа залучила до його вчинення певних невстановлених осіб ОСОБА_5 , який надав свою згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення.

Так реалізуючи злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 11.08.2023 надав свої особисті данні (ПІБ), які невстановленою особою були використані для виготовлення підробленого документу, а саме: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га.

Таким чином, реалізуючи злочинний умисел спрямований на підроблення офіційного документу, що виданий ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» () та надає право на оформлення права власності на земельну ділянку, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , діючи умисно, у невстановленому місці у невстановлених в ході досудового розслідування час, але не пізніше 11.08.2023 надав свої особисті данні (ПІБ), які невстановленою особою були використані для виготовлення підробленого документу, а саме: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, відповідно до якого вказаний офіційний документ оформлений (виданий) на ім`я ОСОБА_5 , відповідного до якого 10.08.2023 способом екстериторіальності Державним реєстратором відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області внесені відомості про вказану земельну ділянку до державного земельного кадастру у результаті чого сформовано земельну ділянку з кадастром номером :01:001:0071, площею 2.0 Га з цільовим призначенням: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства.

У невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 02.11.2023 у ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел, направлений на розпорядження майном, а саме незаконно набутою у приватну власність земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0071, площею 2,0 Га.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі Закону) від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2014, № 50-51, ст.2057) до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою легалізації незаконно набутої у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071, перебуваючи у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_12 , за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., смт. Обухівка, вул. Центральна, 79-а, 02.11.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, продав земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0071, площею 2,0 га, шляхом укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №1682, третій особі за грошові кошти в сумі 320 000 гривень.

Внаслідок вищезазначених дій, ОСОБА_5 розпорядився земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0071, площею 2,0 га, яка належала до земель державної власності та розташована за межами с. Курилівка, Петриківської селищної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області та перебувала у розпорядженні Петриківської селищної ради.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

27.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.5 ст.190, ч.2 ст.209, ч.4 ст.358 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість злочину не може бути єдиним фактором, який вказує на наявність ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.ч. 1,2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, саме спробам:підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органом досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного викрито не в повній мірі, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; підозрюваний ОСОБА_5 знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, може здійснити незаконний вплив на свідків по вказаному кримінальному провадженню, з метою зміни ними показів на свою користь та уникнення тим самим кримінальної відповідальності, адже йому відомі анкетні дані свідків у цьому кримінальному проваджені та до вчинення кримінального правопорушення він підтримував з ними стосунки, а також на експертів та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні;така поведінка ОСОБА_5 перешкоджатиме завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вининаявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ніде не працює, не має законних засобів до існування, не має постійного джерела доходу, крім прибутку отриманого шляхом вчинення кримінальних правопорушень, що може свідчити про вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження своєї злочинної діяльності, керуючись метою незаконного збагачення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховуватися від суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на експертів та свідків.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного та відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України, відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість вчинення злочину та вартість земельної ділянки, яку ОСОБА_5 незаконно отримав у приватну власність, в якості альтернативного запобіжного заходу, визначити заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зважаючи на вагомість ризиків у кримінальному провадженні, наявність яких свідчить про неможливість виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, без ізоляції від суспільства, прошу, в якості альтернативного запобіжного заходу, визначити заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та в разі її внесення забезпечити покладення на підозрюванного рішенням суду наступних обов`язків: - не відлучатись з населеного пункту в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово, окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоровя перебування підозрюваного у житлу; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та паспорт для виїзду з-за кордон, інші документи, що дають право на виїзд чи в`їзд до України.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, з визначенням застави в розмірі в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, або визначити помірний розмір застави. Просив рахувати особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , який має інвалідність.

Підозрюваний ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: документами, щодо листування ОСОБА_5 з Петриківської селищною радою Дніпропетровської області; рішеннями сесії Петриківської селищної ради: № 512-16/VIII від 16.06.2023, № 553-18/VIII від 23.08.2023 та додатками до них; договором дарування нерухомого майна (Бази відпочинку новопрокатного цеху, турбаза №11) від 01.06.2023, зареєстрованого в реєстрі №727; договором купівлі-продажу нерухомого майна (База відпочинку цеху ремонту прокатного обладнання) від 12.05.2023, зареєстрованого в реєстрі №696, укладеного між ТОВ «Соціальні ініціативи Запоріжжя» та ОСОБА_5 ; договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02.11.2023, зареєстрованого в реєстрі №1682, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 ; протоколами огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0071 та :01:001:0076 які розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпропетровської області; протоколами допиту свідків; висновками за результатами проведення судових експертиз з питань землеустрою та оціночно-земельних експертиз відповідно до яких встановлено спричинені збитки на суму 3 159 600 грн; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжких злочинів та кримінальних проступків.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки підозрюваний знайомий з іншими підозрюваними, а також йому відомі анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим, він шляхом погроз, шантажу або підкупу може схилити вказаних осіб надання неправдивих показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Інші ризики стороною обвинувачення не обґрунтовані та належним чином не доведені.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 є особою середнього віку та має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка має інвалідність;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - підозрюваний на даний час не працює;

6) репутацію підозрюваного - даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваного даних не надано;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлений судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому, враховуючи, що стороною обвинувачення не доведено наявність виключного випадку, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, яка має інвалідність, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в межах встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для даного виду злочинів.

На переконання слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки в разі його звільнення з-під варти у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, по 27 січня 2026 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 27.01.2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1