Справа № 335/9330/25 1-кп/335/471/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Запоріжжя вул. Перемоги, 107Б, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000328 від 12 вересня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, рнокпп НОМЕР_1 , маючого повну середню освіту, незаміжньої, не маючої на утриманні будь-яких осіб, не працевлаштованої, пенсіонерка, особа з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 у справі № 335/13645/24 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Крім того, одночасно із адміністративним стягненням, на підставі ст. 39-1 КУпАП вищевказаною постановою ОСОБА_4 як особу, яка вчинила домашнє насильство, направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Із вказаним рішенням суду, умовами та кримінальною відповідальністю за ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників ОСОБА_4 05.08.2025 була належним чином ознайомлена спеціалістом управління по роботі з молоддю та сім`єю Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради.

05.08.2025 ОСОБА_4 особисто отримано повідомлення від Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для кривдників, що засвідчено її особистим підписом. Відповідно до вказаного повідомлення, ОСОБА_4 як особі, яка вчинила домашнє насильство, необхідно з`явитися 05.08.2025 до ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що її на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 направлено до Запорізької міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на неї судом, будучи ознайомлена із умовами та кримінальною відповідальністю за ст. 390-1 КК України, в період часу з 19.12.2025 по 17.09.2025 не прибула до ФОП « ОСОБА_6 » для проходження програми для кривдників.

Своїми діями, які полягали в умисному ухиленні від проходження програми для кривдників, яка передбачена Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», свідомо ігнорувала виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 у справі №335/13645/24, яка є обов`язковим до виконання, тим самим підривала авторитет органів правосуддя України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

В судовому засіданні обвинувачена пояснила, що вона майже нічого не пам`ятає. До неї приходила поліція і просила не ображати матір. Те, що їй треба було проходити програму кривдника вона не знала. Вказала на те, що вона є інвалідом ІІІ групи та проживає разом з матір`ю.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченою своєї винуватості, її вина повністю доведена наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000328 від 12.09.2025, відповідно до якого 11.09.2025 до відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення та рапорт дізнавача СД ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про те, що під час відпрацювання матеріалів ЄО №24362 від 29.08.2025 за зверненням спеціаліста управління по роботі з молоддю та сім`єю виявлено, що гр. ОСОБА_4 ухиляється від проходження Програми по роботі з кривдниками, яка затверджена 04.12.2024 № 8;

- листом директора Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради від 19.08.2025 № 01.01-12/1516, де зазначено, що рішенням сесії Запорізької міської ради від 04.12.2024 № 8 затверджена Програма по роботі з кривдниками в м.Запоріжжі на 2025-2927 роки. До Департаменту надійшла постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 № 335/13645/24 (провадження № 3/335/3787/2024 стосовно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження Програми. Спеціалістом управління по роботі з молоддю та сім`єю Департаменту 05.08.2025 гр. ОСОБА_4 вручене повідомлення про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство та/або насильство за ознакою статі на проходження Програми. Листом від 18.08.2025 ФОП « ОСОБА_6 » повідомила Департамент проте, що гр. ОСОБА_4 не прибула на проходження Програми. Про причини неявки на Програму гр. ОСОБА_4 ні в письмовій, ні в усній формі не повідомила. В зв`язку з зазначеним просили вжити відповідних заходів до гр. ОСОБА_4 для притягнення її до відповідальності за не проходження Типової програми;

- рапортом дізнавача СД ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено, що під час відпрацювання матеріалів ЄО №24362 від 29.08.2025 за зверненням спеціаліста управління по роботі з молоддю та сім`єю виявлено, що гр. ОСОБА_4 вручене повідомлення про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство та/або насильство за ознаками статі на проходження програми по роботі з кривдниками, яка затверджена 04.12.2024 № 8, від проходження якої остання відмовляється. Тому, дізнавач вважала, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України;

- листом директора Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради від 19.08.2025 № 01.01-12/1516, де зазначено, що рішенням сесії Запорізької міської ради від 04.12.2024 № 8 затверджена Програма по роботі з кривдниками в м.Запоріжжі на 2025-2927 роки. До Департаменту надійшла постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 № 335/13645/24 (провадження № 3/335/3787/2024 стосовно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на проходження Програми. 05.08.2025 о 13.25 год. гр. ОСОБА_4 звернулася до управління по роботі з молоддю та сім`єю Департаменту та отримала повідомлення під підпис в Журналі реєстрації про направлення осіб, які вчинили домашнє насильство та/або насильство за ознакою статі на проходження Програми. Листом від 05.08.2025 Департамент повідомив ФОП « ОСОБА_6 » про вручення повідомлення 05.08.2025 гр. ОСОБА_4 на проходження Програми. Час та місце проведення Програми прописано в повідомленні. ФОП « ОСОБА_6 » повідомила про те, що гр. ОСОБА_4 не з`явилася на проходження програми без поважних причин. Департамент листом від 19.08.2025 повідомив ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, що гр. ОСОБА_4 не з`явилася на проходження Програми без поважних причин. При ознайомленні з постановою суду про направлення гр. ОСОБА_4 на проходження Програми в управлінні велась відеофіксація. Співробітнику ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було надано зазначений відеозапис.

- листом ФОП « ОСОБА_6 » від 17.09.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , направлена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на проходження «Програми по роботі з кривдниками м. Запоріжжя на 2025-2027 роки», передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 19.12.2024 по 17.09.2025 не з`являлася. Про причини неявок на Програму гр. ОСОБА_4 ні в письмовій, ні в усній формі не повідомляла;

- постановою про накладення адміністративного стягнення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/13645/24 (провадження №3/335/3787/2024) від 19.12.2024, відповідно до якої гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави розміром 255,00 грн. та направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці. Копія постанови згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вручена ОСОБА_4 28.12.2024. Постанова суду набрала законної сили 31.12.2024. Надалі для виконання, в частині проходження Програми для кривдників, постанова суду 06.01.2025 була направлена на адресу Департаменту спорту, сім`ї та молоді ЗМР та отримана адресатом 09.01.2025;

- розпискою про вручення повідомлення про направлення ОСОБА_4 , як такій, що вчинила домашнє насильство, на проходження Програми для кривдників від 05.08.2025 о 13.25 год. Про відповідальність за умисне ухилення від проходження Програми для кривдників ОСОБА_4 поінформована 05.08.2025 під особистий підпис;

- повідомленням Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради від 05.08.2025 № 01.01-12/1449 на адресу ФОП « ОСОБА_6 » про вручення ОСОБА_4 повідомлення про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство та/або насильство за ознакою статі на проходження Програми;

- листом ФОП « ОСОБА_6 » від 18.08.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , направлена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на проходження «Програми по роботі з кривдниками м. Запоріжжя на 2025-2027 роки», передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 19.12.2024 по 17.09.2025 не з`являлася. Про причини неявок на Програму гр. ОСОБА_4 ні в письмовій, ні в усній формі не повідомляла;

- постановою про визнання речових доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2025 щодо диску для лазерних систем зчитування з відеозаписом вручення направлення гр. ОСОБА_4 в Департаменті спорту, сім`ї та молоді ЗМР від 05.08.2025;

- відеозаписом дослідженим в судовому засіданні, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_4 05.08.2025 о 13.25 год. в приміщенні Департаменту спорту, сім`ї та молоді ЗМР від співробітника отримує під особисту розписку повідомлення про її направлення, як таку, що вчинила домашнє насильство, на проходження Програми для кривдників до ФОП « ОСОБА_6 ». В цей же час ОСОБА_4 була поінформована про відповідальність за умисне ухилення від проходження Програми для кривдників;

- поясненнями ОСОБА_4 від 17.09.2025, в яких остання не заперечувала того, що їй було вручено направлення для проходження відповідної Програми, яке потім вона загубила та не приступила до занять. Будь-яких дій для встановлення місця проведення таких занять, а також отримання повторного направлення не вчиняла, продовжувала залишатися за місцем свого проживання.

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків. Інші учасники кримінального провадження не наполягали на виклику свідків обвинувачення.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип диспозитивності, судом була прийнята судом.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Дослідивши наведені вище докази та оцінивши їх за правилами, визначеними ст.94 КПК України, суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, а саме у вчиненні умисного ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В теорії кримінального права склад злочину визначається як сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином. Обов`язковими (універсальними) елементами складу злочину наука кримінального права визнає об`єкт злочину, об`єктивну сторону, суб`єкт злочину та суб`єктивну сторону.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності, необхідно, щоб в її діянні містився склад злочину, який такій особі інкримінується.

За досліджених судом доказів, суд вважає, що діяння ОСОБА_4 , а саме те, що вона достовірно знаючи про те, що її на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 направлено до Запорізької міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на неї судом, будучи ознайомлена із умовами та кримінальною відповідальністю за ст. 390-1 КК України, в період часу з 19.12.2025 по 17.09.2025 не прибула до ФОП « ОСОБА_6 » для проходження програми для кривдників. Своїми діями, які полягали в умисному ухиленні від проходження програми для кривдників, яка передбачена Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», свідомо ігнорувала виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2024 у справі №335/13645/24, яка є обов`язковим до виконання, тим самим підривала авторитет органів правосуддя України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Тому, суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Зауваження сторони захисту щодо несвоєчасного звернення до виконання постанови Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2024 №335/13645/24 (провадження № 3/335/3787/2024) судом не приймаються до уваги, оскільки протилежне доводиться матеріалами справи. Зокрема, постанова суду була звернута до виконання після набрання нею законної сили, а саме 06.01.2025 направлена на адресу Департаменту спорту, сім`ї та молоді Запорізької міської ради. Тому, зазначена постанова була звернута до виконання у відповідності до вимог ст.303 КУпАП.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами (ч.2 ст. 50 КК України).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України є проступком.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 за місцем зареєстрованого місця проживання на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, загалом має задовільний стан здоров`я, але є особою з інвалідністю, отримує пенсію по інвалідності, раніше не судима в порядку ст. 89 КК України, незаміжня, на утриманні будь-яких осіб немає, має визначене місце проживання.

Майнова шкода злочином не завдана, у кримінальному провадженні потерпілі особи відсутні. Цивільний позов прокурором не заявлений. Тяжких наслідків злочин за собою не потягнув.

Обставин, які пом`якшує покарання, згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів. Це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи та інше.

Відповідного висновку дійшов Касаційний кримінальний суд у своєму рішенні від 04.10.2022 у справі № 523/4890/19 (провадження № 51-1628км22).

ОСОБА_4 за кримінальним провадженням загалом вину не визнала, свою провину хоч прямо і не заперечувала, але її пояснення не надали можливість встановити її дійсне ставлення до скоєного, зокрема щодо висловлення щирого жалю з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити останній покарання у виді пробаційного нагляду, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відсутності тяжких наслідків від проступку, позицій сторін висловлених під час судових дебатів, в розмірі наближеному до нижчої межі санкцій ст. 390-1 КК України. За таких обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 строк пробаційного нагляду в мінімальних межах, а саме - одного року. Таке покарання, буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме мірі втручання держави в приватне життя особи, яке спрямовуватиметься на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав конкретної людини.

Суд, визначаючи обсяг обов`язків, що покладаються на засудженого до пробаційного нагляду, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

За нормою ч. 2 цієї статті суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки: 1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою; 2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ч. 2 та ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за даним кримінальним провадженням відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 318, 373, 374, 394, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду станом на час ухвалення цього вироку карається обмеженням волі на строк до трьох років.

Речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом вручення направлення гр. ОСОБА_4 в Департаменті спорту, сім`ї та молоді ЗМР від 05.08.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою в той же термін, з дня вручення їй копії судового рішення.

Копії вироку негайно після його проголошення надати прокурору та обвинуваченій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1