Єдиний унікальний № 501/4031/21
Провадження № 1-кп/501/15/26
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000110 від 26.02.2021 р.

Прокурор - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Захисник - ОСОБА_7

Потерпілий - ОСОБА_8 (Представник - ОСОБА_9 ).

Цивільний відповідач - ТОВ фірма «Ліман».

Обвинувачений:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Суть питання, що вирішується

Захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. Захисник вважав можливим судові витрати стягнути з обвинуваченого.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Прокурор підтримала клопотання, зазначивши про відсутність обставин, які перешкоджають звільненню від кримінальної відповідальності, судові витрати просив стягнути з обвинуваченого.

Встановлені судом обставини

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що він, 26.02.2021, приблизно о 07 годині 20 хвилин, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, в світлий час доби, без опадів, при переважно сухому, місцями зволоженому дорожньому покритті, керуючи технічно справним загальним автобусом "Mercedes-Benz 308 D ПЕ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , маючи при собі відповідний реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, перебуваючи на автобусному маршруті регулярних перевезень №15 «Бурлача Балка (Рибний порт) - м. Чорноморськ», при виконанні своїх функціональних обов`язків по перевезенню пасажирів, під час руху заднім ходом по проїзній частині вул. Віталія Шума м. Чорноморськ Одеської області, з боку вул. Парусна у напрямку до вул. 1 Травня м.Чорноморськ, безпосередньо, по виділеній зупинці маршрутних транспортних засобів і таксі, яка визначена дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» та дорожньою розміткою 1.17 «Позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі» Правил дорожнього руху України, маючи реальну і об`єктивну можливість, перед початком руху, для забезпечення безпеки руху звернутися за допомогою до інших осіб, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку та перешкоду для свого руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на той час рухалась у темпі спокійного кроку, котячи за собою візок, по вищевказаній зупинці вздовж бордюрного каменю, позаду автобуса у напрямку до задньої його частини, та діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_10 не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення пунктів 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого, здійснивши рух заднім ходом, створив небезпеку для пішохода ОСОБА_8 та допустив наїзд на неї задньою правою частиною керованого ним автобусу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді закритого, уламкового, черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків з відривом малого вертлюга стегнової кістки, яке за своїм характером і перебігом зазвичай призводить, до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно н. 2.3.5. «Правила судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій загального автобусу "Mercedes-Benz 308 D ПЕ" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди - наїзду керованого ним автобусу на пішохода ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. l0.1. Перед початком руху, перестроювапням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Допущенні водієм ОСОБА_10 порушення вимог пунктів 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років передбачає санкція ч. 1 ст. 286 КК України.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК України).

П. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлює строк п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлює верхню межу застосування - у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, а санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає менш суворе покарання - у вигляді обмеження волі, то в даному випадку підлягає застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України не виходить за межі, встановлені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до обвинувачення - 26.02.2021 р., на момент розгляду клопотання минуло більше трьох років, то обвинувачений має бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу (п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України).

Суд враховує і погоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.01.2019 р. у справі № 185/442/16-к, відповідно до якого, за змістом ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому цивільний позов потерпілої необхідно залишити без розгляду.

Документально підтверджені процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, якому роз`яснена така можливість і сторона захисту не заперечувала.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої до ТОВ Фіирми «Ліман», третя особа: ОСОБА_10 про стягнення 200 000 грн. моральної шкоди, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів в розмірі 4 118,64 грн.

Речові докази: речі потерпілої, передані їй на зберігання, вважати повернутими потерпілій.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1