УХВАЛА

02 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:

Старший слідчий в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 звернувся до суд із клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005615 від 22 травня 2025 року відносно підозрюваного рядового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 грудня 2024 року громадянин ОСОБА_7 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації.

В подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2024 №287, солдата ОСОБА_7 призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника- оператора 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Того ж дня ОСОБА_7 прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою та зарахований на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, 05 січня 2025 року о 17 годині 00 хвилин (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у пункті дислокації за адресою: АДРЕСА_1 , відправився у невідомому напрямку, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та тимчасово обов`язки військової служби не виконує.

« 03 » листопада 2025 року ОСОБА_7 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, у порядку ст.ст. 111, 112 , ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень за місцем служби (роботи) командиру військової частини НОМЕР_1 .

« 03» листопада 2025 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

Отже, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у самовільному залишені військової частини військовослужбовцем тривалістю понад 3 доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, відпоститься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:

Підозра солдату військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними доказами, а саме допитами свідків, наказами та повідомленнями військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_7 та іншими матеріалами справи.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу:

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання наступним спробам:

підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв?язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Місцезнаходження ОСОБА_7 вжитими заходами не вдалось встановити, останній обов?язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами розташування військової частини. У зв?язку із невстановленням його місцезнаходження оголошений у загальнодержавний розшук.

2.) підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

3.) підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України та продовжує його вчиняти, оскільки до військової частини не повернувся, до виконання обов?язків військової служби не приступив. Хоча ОСОБА_7 є раніше не судимий, є великий ризик вчинення нових кримінальних правопорушень останнім, оскільки у зв?язку із самовільним залишенням військової частини йому припинено виплату грошового забезпечення та він офіційно не працевлаштований.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005615 від 22 травня 2025 року відносно підозрюваного рядового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

« 03 » листопада 2025 року ОСОБА_7 у зв`язку із не встановлення місця перебування останнього, у порядку ст.ст. 111, 112 , ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень за місцем служби (роботи) командиру військової частини НОМЕР_1 .

« 03» листопада 2025 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та продовжує його вчиняти, оскільки до військової частини не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кіровоград Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , солдата, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_6 чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання її прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8