Справа № 544/866/25
пров. № 1-кп/544/110/2025
Номер рядка звіту 18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000011 від 08.01.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07 січня 2025 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: вул..Київська, 5А, м.Пирятин Лубенського району Полтавської області, біля кафе-бару «Живе пиво» ФОП ОСОБА_6 , в ході раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , в результаті якого останній впав на асфальтне покриття. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді пара орбітальної гематоми зліва, травматичної екстракції 11, 21, 31, 41 зубів, закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку легкого ступеню та мінімально вираженим САК потиличної долі головного мозку зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив всі обставини скоєного ним правопорушення та пояснив, що 07 січня 2025 року він зайшов у кафе «Живе пиво» випити кави. Там у нього виник конфлікт з потерпілим, який бризнув йому в обличчя газовим балончиком. Тоді він вдарив потерпілого кулаком в обличчя. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати, обіцяє відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду.

Потерпілий зазначив, що обвинувачений погодився відшкодувати йому кошти, витрачені ним на лікування. Просить призначити покарання таке, як зазначив прокурор.

Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав, у скоєному розкаявся; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше несудимий.

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також думку прокурора, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд також враховує висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з рекомендацією, крім покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки, передбачені п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

За наведених вище обставин суд уважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, тому приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними правами та інтересами потерпілого та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1