Справа №589/5033/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/396/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, який працює (зі слів) охоронцем ЖК "Французький квартал" в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 01.06.2021 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шостка, Сумської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 29.07.2021 ІІІосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст.185, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрвоаного за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

- 02.06.2023 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , і який просив вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024, змінити в частині призначеного ОСОБА_10 покарання, та призначити йому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, із звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Даним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 06.06.2024.

Зараховано ОСОБА_9 до строку покарання строк перебування під вартою з 24.01.2024.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Цим же вироком суду ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим ОСОБА_11 визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарання призначеного ОСОБА_11 за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023 покаранням за цим вироком, ОСОБА_11 остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_11 визначено рахувати з 06.06.2024.

До строку покарання ОСОБА_11 зараховано частково відбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023.

Також ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 ОСОБА_10 остаточно визначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід до ОСОБА_10 визначено не застосовувати.

Арешти майна у кримінальному провадженні, скасовано, а долю речових доказі вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначав, що з вироком суду першої інстанції не згоден лише в частині призначеного обинуваченому ОСОБА_10 покарання, а саме в існуванні підстав для звільнення ОСОБА_10 від відбування такого покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75 КК України.

Так, захисник стверджував, що судом першої інстанції було враховано як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_10 обставини визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Також суд врахував і обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину рецедив злочину.

При цьому, сторона захисту звертала увагу і на те, що поза увагою суду лишились ті обставини, що ОСОБА_10 протягом останніх 3 років не скоював жодного правопорушення, завдана потерпілим шкода не значна і притензій матеріального характеру потерпілі не мають. Також, з часу скоєння злочину ОСОБА_10 пройшов курс лікування залежності від шкідливих звичок, став на шлях виправлення, критично оцінює своє колишнє ставлення до суспільства і співчуває потерпілим, які постарждали від його дій. На даний час ОСОБА_10 працює та є людиною корисною для суспільства.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_10 , 01.11.2021, у нічний час, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , шляхом зриву навісного замка, проникли до металевої будки, яка розташована біля входу до продовольчого ринку за адресою: Сумська область м. Шостка вул. Свободи, 16, звідки, діючи таємно від оточуючих, викрали яблука сорту «Ред принц», вагою 50 кг. вартістю 565,50 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , 01.11.2021, у нічний час, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , шляхом вільною доступу, проникли до металевої будки, яка розташована біля входу до продовольчого ринку, за адресою: Сумська область м. ІІІостка вул. Свободи. 16 звідки, діючи таємно від оточуючих, викрали яблука сорту «Грушовка», вагою 20 кг вартістю 300 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися па власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_13 , 02.11.2021, в нічний час, діючи повторно, за передньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , шляхом віджиму склопакету, проникли до кіоску "Власна випічка", який розташований за адресою: Сумська область, м. ІІІостка, вул. Свободи, 19/1, звідки, діючи таємно від оточуючих, викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_14 , а саме: ефірний ресивер «ТRІМАХ TR-2012 HD plus», у корпусі чорного кольору, у робочому стані, вартістю 357 гри., гроші в сумі 500 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 857 грн.

Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 02.11.2021 в нічний час. діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , шляхом зриву навісного замку, проникли до холодильнику, який розташований біля ларьку по вул. Свободи 18 у м. Шостка Сумської області, звідки, діючи таємно від оточуючих, викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме: напій «Пепсі-Кола» в асортименті, ємністю 0.33 л в залізній банці, у кількості 9 штук, вартістю 88 грн., напій «Mirinda Апельсин», ємністю 0.33 л в залізній банці, у кількості 14 штук, загальною вартістю 144 грн., напій «7UР», ємністю 0.33 л в залізній банці, у кількості 10 штук, загальною вартістю 117 грн., напій «Пепсі» в асортименті, ємністю 0.5 л в кількості 11 штук, загальною вартістю 123 грн., напій «7UР», ємністю 0.5 л у кількості 4 штуки, загальною вартістю 50 грн., напій «Пепсі» в асортименті, ємнісно 1 л в кількості 17 штук, загальною вартістю 329 грн., напій «Мірінда» в асортименті, ємністю 1 л в кількості 7 штук загальною вартістю 130 грн., чай «Lipton» н асортименті, ємністю 1 л у пластикових пляшках в кількості 5 штук, загальною вартістю 86 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1067 грн. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, 03.05.2023 близько 10:00 год. ОСОБА_11 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_4 , разом з потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вживали спиртні напої. У подальшому, в той момент коли потерпілий та його знайомий направились до магазину, з метою придбання продуктів харчування, залишивши велосипед, який належить ОСОБА_16 , користуючись відсутністю останніх ОСОБА_11 вирішив його викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 , діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно від оточуючих, вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_16 - велосипеду марки «Україна» світло синього кольору, вартістю 1733 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 16.05.2023 близько 12.50 год, ОСОБА_11 , знаходячись у торговому залі магазину ТОВ «ЕКО», розташованого за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Привокзальна, буд. 19 вирішив вчинити крадіжку майна магазину. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 , діючи повторно, в умовах дії воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з полиць вказаного магазину почав брати різноманітний товар, який клав до придбаного у магазині полімерного пакету, а саме: олію рафіновану «Щедрий дар», об`ємом 0,75 л, вартістю 60,21 грн.; майонез «Королівський смак», вагою 500 гр, вартістю 33,70 грн.; ром «Captain Morgan Dark», об`ємом 1 л, вартістю 609,47 грн.; продукт сирний плавлений «Тульчинка» в кількості 2 штук, на загальну суму 15,40 грн.; яйце куряче «Ясенсвіт справжні велетні», в кількості 10 штук, вартістю 70,23 грн.; паштет із птиці «Хуторок», вагою 130 г, вартістю 30,26 грн.; лаваш на кефірі «Виробництво», вартістю 17,90 грн.; ковбаса «Ювілейний Махан», вагою 328 гр, вартістю 407,25 грн., а всього на загальну суму 1244,42 грн., яке належить ТОВ «ЕКО». У подальшому, ОСОБА_11 разом з викраденим майном, яке набрав до придбаного пакету пройшов до виходу повз каси магазину. Одразу після виходу з приміщення магазину ТОВ «ЕКО» був затриманий начальником служби безпеки магазину, а тому з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний намір до кінця, хоча вчинив усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.

В період часу з 20:00 год. 22.12.2023 до 23.12.2023 ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив холодильник, який стояв біля торгівельного кіоску за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, буд. 29, після чого вирішив викрасти майно з вказаного холодильника. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, з метою незаконного збагачення розбив скло вказаного вище холодильника, після чого, проникнувши всередину, рукою взяв 14 жерстяних банок пива «Ніке», об`ємом 0,5 л, та 12 пластикових пляшок пива «Київське», об`ємом 0,6 л, загальною вартістю 706 грн. Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду в сумі 706 грн.

Крім того, 19.12.2023 близько 01:58 год, ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив торгівельний кіоск за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, буд. 12, з якого вирішив викрасти майно.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корйсливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, з метою незаконного збагачення, маючи при собі загострений металевий пристрій, за допомогою якого відчинив металопластикове вікно кіоску, після чого, проникнувши всередину дістав дві жерстяні банки «Монстр енерджі», об`ємом 0,5 л, вартістю 143,32 грн, та 500 грн, купюрами по 100 грн, які лежали в паперовому зошиті, після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в сумі 643,32 грн.

Крім того, 25.12.2023 близько 00:05 год, ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив торгівельний кіоск за адресою: АДРЕСА_5 , з якого вирішив викрасти майно. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, з метою незаконного збагачення, маючи при собі загострений металевий пристрій, за допомогою якого відчинив метало-пластикове вікно кіоску, після чого, проникнувши всередину дістав банку соку «Rich», об`ємом 1 л, вартістю 57,05 грн, пляшку солодкого напою «Мірінда апельсин», об`ємом 0,5 л., вартістю 25,23 грн, та 500 грн, купюрами по 100 грн, які лежали в чорній коробці на прилавку. Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився на розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в сумі 582,28 грн.

Крім того, в період часу 03:00 год. 29.12.2023 до 01:45 год. 30. ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив торгівельний кіоск за адресою: АДРЕСА_5 , з якого вирішив викрасти майно. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, з метою незаконного збагачення, маючи при собі загострений металевий пристрій, за допомогою якого відчинив металопластикове вікно кіоску, після чого, проникнувши всередину дістав дві жерстяні банки енергетику "Монстр енерджі", об`ємом 0,5 л, вартістю 143,32 грн, дві пляшки "Кока-кола" об`ємом 0,5 л, вартістю 43,18 грн, 2 жерстяні банки «Фанта», об`ємом 0,33 л., вартістю 34,70 грн та 500 грн, купюрами по 100 грн, які лежали в чорній коробці на прилавку. Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в сумі 721,2 грн.

Крім того, 23.01.2024 близько 05:10 год, ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив торгівельний кіоск за адресою: АДРЕСА_5 , з якого вирішив викрасти майно. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до приміщення, з метою незаконного збагачення, маючи при собі загострений металевий пристрій, відчинив за його допомогою металопластикове вікно кіоску, після чого, через вказане вікно проник всередину та вкрав газовий балон марки «Оzkan», вартістю 495 грн. Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном із місця скоєння кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в сумі 495 грн.

Крім того, 24.01.2024 близько 03:12 год, ОСОБА_9 йдучи вулицями м. Шостка, побачив торгівельний кіоск за адресою: АДРЕСА_6 , з якого вирішив викрасти майно. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи повторної, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, з метою незаконного збагачення, маючи при собі дерев`яну палицю, за допомогою якої розбив скло вхідних дверей вказаного кіоску, після чого проник всередину та намагався здійснити крадіжку майна. Для цього ОСОБА_9 дістав з каси грошові кошти: номіналом 50 грн. 1 купюра, номіналом 20 грн. - 15 купюр, номіналом 1 грн. - 3 купюри. Також були копійки номіналом 10 грн. в кількості - 5 шт., номіналом 5 грн. в кількості - 12 шт., номіналом 2 грн. в кількості - 7 шт., номіналом 1 грн. в кількості 4 шт., на загальну суму 481 грн, а також з-під прилавку дістав мобільний телефон торгової марки «ZТЕ» модель: Blade A7s 2020 синього кольору, вартістю 867 грн. Зберігаючи викрадене майно при собі, яке ховав в кишенях одягу ОСОБА_9 був затриманий працівниками управління служби охорони в Сумській області. Таким чином, ОСОБА_9 намагався викрасти майно з кіоску за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. В`ячелава Чорновола, буд. 10б, на загальну суму 1348,00 грн., однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками управління служби охорони в Сумській області.

Апеляційний розгляд провадження було проведено без участі обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виходячи з таких обставин.

Так, кримінальне провадження перебуває на розгляді в апеляційному суді з липня 2024 року і його розгляд декілька разів відкладався з різних на те підстав. При цьому, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодного разу до суду апеляційної інстанції не з?являлись.

В судове засідання на 27 жовтня 2025 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повторно не зявились , при цьому колегія суддів намагалась забезпечити належним чином повідомлення останніх про розгляд апеляційної скарги, зокрема направленням повідомлень за наявними в справі адресами, які повертались без вручення, з поміткою, що адресати відсутні.Жодних клопотань від обвинувачених не надходило.

Враховуючи, що ОСОБА_11 апеляційну скаргу на вирок не подавав, а інтереси ОСОБА_10 підтримує його адвокат ОСОБА_7 , який і присутній в суді апеляціної інстанції, ні адвокат, ні прокурор на заперечували про розгляд даного провадження без участі цих обвинувачених, участь яких не є обовязкововю, бо питання про погіршення становища не ставиться, тому колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгяд без участі обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Тому, заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , і який просив вирок суду першої інстанції, змінити в частині призначеного ОСОБА_10 покарання, просив звільнити останнього від його відбування з випробуванням, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти вимог скарги захисника заперечила, однак, при вирішенні апеліційної скарги просила врахувати Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст.51 КпАП України , та що по даяким епізодам строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, позицію обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які щодо апеляційної скарги поклалаися на разсуд суду, однак вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 просили змінити, звільнити його від кримінальної відповідальності по епізодам, де сплинули строки даності, а щодо інших епізодів застосувати Закон України № 3886-IX, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи вирок суду першої інстанції оскаржений лише одним її учасником захисником ОСОБА_7 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_10 і який просив вирок суду першої інстанції змінити саме в частині призначеного останньому покарання, зокрема просив застосувати відносно ОСОБА_10 положення ст. 75 КК України та звільнити його від призначеного судом покарання з випробуванням.

Інші учасники кримінального провадження, зокрема прокурор, обвинувачені ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_11 вирок суду не оскаржували.

За таких обставин, колегія суддів фактичних обставин справи та доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів не аналізує, з огляду на ст. 404 КПК України та переглядає вирок суду в межах заявлених вище апелянтом вимог (можливості застосування відносно ОСОБА_10 положень ст. 75 КК України), та з урахуванням ч. 2 ст. 404 КПК України, де апеляційний суд наділено повноваженнями вийти за межі апеляційних вимог, якщо це не погіршує становище обвинуваченого, з огляду на ті обставини, що були встановлені колегією суддів в ході вивчення матеріалів справи, та з урахуванням змін в законодавстві, вважає за необхідне переглянути вирок суду і в частині кваліфікації дій всіх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також в частині строків їх притягнення до цієї відповідальності та застосування до них покарання.

Тому, проаналізувавши зміст вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в сукупності з матеріалими кримінального провадження колегія суддів зазначає наступне.

Так, з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 слідує, що ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні 4 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_14 і від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_15 ) та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 ОСОБА_10 остаточно визначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Натомість, положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст.51 КпАП України (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КпАП України, у редакції вказаного Закону № 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КпАП України, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_10 майна у потерпілого ОСОБА_12 - 565,50 грн, у потерпілого ОСОБА_12 - 300,00 грн, у потерпілої ОСОБА_14 - 857,00 грн та у потерпілої ОСОБА_15 - 1067,00 грн.

Зазначені епізоди крадіжки було вчинено ОСОБА_10 у 2021 році, і з врахуванням вищезазначених вимог закону, у вказаний рік, для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна становила 2270 грн. 00 коп.

Враховуючи як положення ст.5 КК України, так і те, що вартість викраденого ОСОБА_10 майна за вказаними епізодами на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на вищезазначені вимоги закону, останній вважається таким, що вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КпАП України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що визнаючи себе винним за вказаними епізодами, обвинувачений не заперечував факту проникнення до сховища потерпілих з метою вчинення крадіжки належного їм майна.

У свою чергу, об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч.2 ст.233 КПК України, під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Зважаючи на спосіб вчинення крадіжок, а саме, з проникненням до сховищ потерпілих, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_10 за вказаними епізодами з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.1 ст.162 КК України та призначити останньому покарання, в межах санкції вказаної статті, у виді 3 років обмеження волі.

Разом з тим, в ході перевірки матеріалів провадження апеляційним судом було встановлено і наступні обставини.

Згідно положень ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, складають три роки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 , з урахування перекваліфікації його дій із ч. 3 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК України, про що йшлося вище, всі епізоди злочинів він вчинив в 2021 році, та вони відповідно до положень ст. 12 КК України є проступком, за який найсуворіше покарання передбачено у виді 3 роки обмеження волі.

Оскільки станом на 27.10.2025 минуло три роки, а строки давності, визначені ст. 49 КК України сплинули, ОСОБА_10 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, або від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України.

При цьому, колегія суддів з матеріалів справи вбачає, що за цей період відносно ОСОБА_10 відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення, немає.

Також, колегія суддів звертає увагу, що під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що апеляційний розгляд здійснюється у відсутність обвинуваченого ОСОБА_10 , що позбавляє можливості роз`яснити йому право на таке звільнення, згідно із положеннями ст. 285 КПК України, та відповідно з`ясувати думку щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 підлягає звільненню саме від призначеного за ч. 1 ст. 162 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

За таких обставин, оскільки в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 йшлося про звільнення обвинуваченого ОСОБА_20 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а з встановлених вище підстав обвинувачений підлягає звільнення від призначеного покарання за строками давності, колегія суддів вважає за необхідне вимоги скарги захисника задовольнити частково та вирок суду в цій частині змінити, не вдаючись до аналізу вимог апелянта з огялду на втрату їх актуальності.

Також, прокурором ОСОБА_6 було зауважено на тому, що ОСОБА_10 вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2021 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі від відбування якого його було звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а тому, оскільки встановлено, що ОСОБА_10 вчинив злочини в період відбування іспитового строку, то останній підлягає скасуванню, а ОСОБА_10 має відбувати покарання реально за призначеним йому вказаним вироком покарання 3 роки позбавлення волі.

Однак, визнати такі доводи прокурора обгрунтованими колегія суддів не може, осільки вони виходять за межі даного апеляційного провадження та стосуються зовсім іншого кримінального провадження, питання в якому мають вирішуватись окремо в передбаченому на те кримінальним процесуальним законом порядку.

Далі, враховуючи положення ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів переходить до аналізу правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки в ході перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено наступні обставини.

Так, з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 слідує, що ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні 9-ти епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Також, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Водночас, аналізуючи матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_9 майна у потерпілого ОСОБА_12 - 565,50 грн, у потерпілої ОСОБА_14 - 857,00 грн, у потерпілої ОСОБА_15 - 1067,00 грн.

Зазначені епізоди крадіжки було вчинено ОСОБА_9 у 2021 році, і з врахуванням вищезазначених вимог закону, у вказаний рік, для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна становила 2270 грн. 00 коп.

Враховуючи як положення ст.5 КК України, так і те, що вартість викраденого ОСОБА_9 майна за вказаними епізодами на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на вищезазначені вимоги закону, останній вважається таким, що вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КпАП України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що визнаючи себе винним за вказаними епізодами, обвинувачений не заперечував факту проникнення до сховища потерпілих з метою вчинення крадіжки належного їм майна.

У свою чергу, як йшлося вище, об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Тому, зважаючи на спосіб вчинення крадіжок, а саме, з проникненням до сховищ потерпілих, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за вказаними епізодами з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.1 ст.162 КК України та призначити останньому покарання, в межах санкції вказаної статті, у виді 3 років обмеження волі.

Разом з тим, в ході перевірки матеріалів провадження апеляційним судом було встановлено і наступні обставини.

Згідно положень ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання, або ж відповідальності на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, складають три роки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 , з урахування перекваліфікації його дій із ч. 3 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК України, про що йшлося вище, всі епізоди злочинів він вчинив в 2021 році, та вони відповідно до положень ст. 12 КК України є проступком, за який найсуворіше покарання передбачено у виді 3 роки обмеження волі.

Оскільки станом на 27.10.2025 минуло три роки, а строки давності, визначені ст. 49 КК України сплинули, ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, або від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України.

Встановлені вище обставини, зокрема і право на звільнення та положення ст. 285 КПК України, було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_21 та він просив колегією суддів, звільнити його від кримінальної відповідальності за цими епізодами злочинів. Позицію свого підзахисного підтримав і адвокат ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції в цій частині також змінити і на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та провадження в цій частині закрити.

Також колегієєю суддів було встановлено і те, що за іншими 6-ма епізодами злочинів вчинених ОСОБА_9 , які судом першої інстанції було кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, вчинено на суми які також не підлягають притягненню ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.

Зокрема, ОСОБА_9 вчинив крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_18 на 706,00 грн, у потерпілого ОСОБА_19 на 643,22 грн, 582,28 грн, 721,20 грн, 495,00 грн та у потерпілої ОСОБА_22 на 1348,00 грн.

Зазначені епізоди крадіжки було вчинено ОСОБА_9 у 2023 та у 2024 роках, і з врахуванням вищезазначених вимог закону, у вказані роки, для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна становила 2684 грн. 00 коп та 3028 грн 00 коп.

Враховуючи як положення ст.5 КК України, так і те, що вартість викраденого ОСОБА_9 майна за вказаними епізодами на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на вищезазначені вимоги закону, останній вважається таким, що вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КпАП України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що визнаючи себе винним за вказаними епізодами, обвинувачений не заперечував факту проникнення до сховища потерпілих з метою вчинення крадіжки належного їм майна.

У свою чергу, як йшлося вище, об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Тому, зважаючи на спосіб вчинення крадіжок, а саме, з проникненням до сховищ потерпілих, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за вказаними епізодами із ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021, ОСОБА_9 слід призначити до відбування остаточне покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі, початок відбування якого слід рахувати з 27.10.2025 (дати постановлення апеляційним судом даної ухвали).

Також, як слідує з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_9 перебував в умовах попереднього ув`язнення тому є підстави для зарахування йому у строк призначеного покарання цього періоду з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі за призначеним ОСОБА_9 покаранням.

Тому, у строк призначеного ОСОБА_9 покарання вважає за необхідне зарахувати період з 24.01.2024 (дати взяття його під варту) по 26.10.2025 (дату постановлення апеляційним судом ухвали), з розрахунку, що одиному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, що узгоджується з положеннями ст. 72 КК України.

Далі, з урахуванням ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів аналізує вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки в ході перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено наступне.

Так, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні 5 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, із врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарання призначеного ОСОБА_11 за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023 покаранням за цим вироком, ОСОБА_11 остаточно визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_11 визначено рахувати з 06.06.2024 та цього строку ОСОБА_11 зараховано частково відбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023.

Водночас, аналізуючи матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_11 майна у магазина ТОВ «ЕКО» складає 1244,42 грн, у потерпілого ОСОБА_16 складає 1733,00 грн.

Зазначені епізоди крадіжки було вчинено ОСОБА_11 у 2023 році, і з врахуванням вищезазначених вимог закону, у вказаний рік, для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна становила 2684 грн. 00 коп.

Враховуючи як положення ст.5 КК України, так і те, що вартість викраденого ОСОБА_11 майна за вказаними епізодами на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на вищезазначені вимоги закону, останній вважається таким, що вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КпАП України.

Тому, враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_11 майна становила 1244,42 грн та 1733,00 грн, тобто меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн. 00 коп, тобто меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, апеляційний суд вважає, що з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_11 кримінальні правопорушення не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України, а саме у даному випадку за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом ч. 3 ст. 479-1 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Беручи до уваги те, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, апеляційний суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, чим не погіршується становище обвинуваченого, і щодо такого закриття не заперечують сторони кримінального провадження, у тому числі сторона обвинувачення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду зміни та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Також, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_11 майна у потерпілого ОСОБА_12 складає - 300,00 грн, у потерпілої ОСОБА_14 складає 857,00 грн та у потерпілої ОСОБА_15 складає 1067,00 грн.

Зазначені епізоди крадіжки було вчинено ОСОБА_10 у 2021 році, і з врахуванням вищезазначених вимог закону, у вказаний рік, для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна становила 2270 грн. 00 коп.

Враховуючи як положення ст.5 КК України, так і те, що вартість викраденого ОСОБА_11 майна за вказаними епізодами на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на вищезазначені вимоги закону, останній вважається таким, що вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КпАП України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що визнаючи себе винним за вказаними епізодами, обвинувачений не заперечував факту проникнення до сховища потерпілих з метою вчинення крадіжки належного їм майна.

У свою чергу, об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Зважаючи на спосіб вчинення крадіжок, а саме, з проникненням до сховищ потерпілих, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_11 за вказаними епізодами з ч. 3 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

Разом з тим, в ході перевірки матеріалів провадження апеляційним судом було встановлено і наступні обставини.

Згідно положень ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, складають три роки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 , з урахування перекваліфікації його дій із ч. 3 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК України, про що йшлося вище, всі епізоди злочинів він вчинив в 2021 році, та вони відповідно до положень ст. 12 КК України є проступком, за який найсуворіше покарання передбачено у виді 3 роки обмеження волі.

Оскільки станом на 27.10.2025 минуло три роки, а строки давності, визначені ст. 49 КК України сплинули, ОСОБА_11 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, або від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України.

При цьому, колегія суддів з матеріалів справи вбачає, що за цей період відносно ОСОБА_11 відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення, немає.

Також, колегія суддів звертає увагу, що під час звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що апеляційний розгляд здійснюється у відсутність обвинуваченого ОСОБА_11 , що позбавляє можливості роз`яснити йому право на таке звільнення, згідно із положеннями ст. 285 КПК України, та відповідно з`ясувати думку щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_11 підлягає звільненню саме від призначеного за ч. 1 ст. 162 КК України покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

За встановлених обставин, а також з урахуванням внесених до законодавства змін, вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 відносно всіх трьох обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підлягає зміні в частині призначеного їм покарання, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з вказаних вище підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2024 відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , змінити в частині призначеного покарання.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_10 за епізодами:

- від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , сума шкоди 565,50 грн;

- від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , сума шкоди 300,00 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_14 , сума шкоди 857,00 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_15 , сума шкоди 1067,00 грн із ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за епізодами:

- від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , сума шкоди 565,50 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_14 , сума шкоди 857,00 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_15 , сума шкоди 1067,00 грн.

із ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та провадження в цій частині закрити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за епізодами:

- від 22.12.2023 23.12.2023 відносно потерпілої ОСОБА_18 , сума шкоди 706,00 грн;

- від 19.12.2023 відносно потерпілого ОСОБА_19 , сума шкоди 643,22 грн;

- від 25.12.2023 відносно потерпілого ОСОБА_19 , сума шкоди 582,28 грн;

- від 29.12.2023 відносно потерпілого ОСОБА_19 , сума шкоди 721,20 грн;

- від 23.01.2024 відносно потерпілого ОСОБА_19 , сума шкоди 495,00 грн;

- від 24.01.2024 відносно потерпілої ОСОБА_22 , сума шкоди 1348,00 грн із ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021, вважати остаточно призначеним ОСОБА_9 покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - період з 24.01.2024 по 26.10.2025.

Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 27.10.2025.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 :

- за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України (епізод від 16.05.2023 відносно магазину ТОВ «ЕКО», сума шкоди 1244,42 грн);

- за ч.4 ст. 185 КК України (епізод від 03.05.2023 відносно потерпілого ОСОБА_16 , сума шкоди 1733,00 грн) на підставі п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_11 за епізодами:

- від 01.11.2021 відносно потерпілого ОСОБА_12 , сума шкоди 300,00 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_14 , сума шкоди 857,00 грн;

- від 02.11.2021 відносно потерпілої ОСОБА_15 , сума шкоди 1067,00 грн із ч. 3 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а ОСОБА_9 , який тримаються під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4