Справа № 505/1160/24
Провадження № 1-кп/505/492/2025
УХВАЛА

06.10.2025 Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвокат- ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нестоїта Котовського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №-0000986 від 25.10.2023, відносно ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000986 від 25.10.2023, відносно ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту. Свою вимогу мотивував тим, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.ст.109, 291, 293 КПК України, а саме: цивільний позов не було вручено відповідачам, про що не має розписки з відміткою про отримання; у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені процесуальні рішення щодо визнання потерпілої позивачем, її адвоката представником позивача, а ТОВ «Пасавтотранссервіс» і ПАТ «Страхова група «ТАС» відповідачами; не вірно вказана дата складання обвинувального акту в реєстрі матеріалів кримінального провадження; обвинувальний акт містить суперечність щодо статусу представника потерпілого.

ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав вимоги захисника про повернення обвинувального акту.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, та вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за своєю формою та змістом відповідають вимогам КПК України, а тому підстав для його повернення не має.

Потерпіла ОСОБА_5 та її адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні проти повернення обвинувального акту заперечували, вважаючи заявлене клопотання необґрунтованим. Натомість просили прийняти цивільний позов до розгляду в даному кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить з наступного.

Матеріали вказаного кримінального провадження надійшли до суду 22.03.2024. Разом з обвинувальним актом надійшов цивільний позов ОСОБА_8 до ТДВ «Пасавтотранссервіс» і АТ «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

07.05.2024 до суду надійшов доповнений цивільний позов ОСОБА_8 до ТДВ «Пасавтотранссервіс» і АТ «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Положеннями ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як вже зазначалося вище, визначені п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

В ст.ст.109 ,291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Отже, суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Із наданого суду обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, не вбачається підстав для його повернення прокурору.

Враховуючи викладене суд вважає, що доводи захисника, викладені у клопотанні, що, на його переконання, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не тягнуть за собою грубого порушення вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Зазначені захисником обвинуваченого недоліки та підстави для повернення обвинувального акту, не є істотними та такими, що є перешкодою для прийняття судом рішення відповідно до вимог ст.314 КПК України та призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що представником потерпілого 07.05.2024 до Подільського міськрайонного суду Одеської області подано доповнений цивільний позов, тобто після надходження матеріалів кримінального провадження до суду.

Таким чином підстав для повернення обвинувального акта прокурору судом не встановлено, у зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Щодо цивільного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно статті 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Поряд з цим, відповідно до статті 56 КПК України, потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається;3)номер справи,прізвище та ініціали судді(суддів), якщо заява(клопотання,заперечення)подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4)зміст питання,яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви(клопотання,заперечення); 6)перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви(клопотання,заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

При таких обставинах, цивільний позов поданий потерпілою до початку розгляду справи по суті відповідає вимогам цивільного судочинства, а тому відповідно до вимог ст.128 КПК України його слід прийняти для спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст.110, 128, 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.

Прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ТДВ «Пасавтотранссервіс» і АТ «Страхова група «ТАС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, до розгляду в даному кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_8 - цивільним позивачем, ТДВ «Пасавтотранссервіс» і АТ «Страхова група «ТАС» - цивільними відповідачами, ОСОБА_7 третьою собою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Визначити цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановити цивільному позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої, п`ятої статті 178 ЦПК України, копії якої одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи. Встановити цивільному відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь на відзив, копії якої одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1