Провадження №1-кс/523/6872/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження №0000230 від 09.04.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про арешт майна в матеріалах кримінального провадження №0000230 від 09.04.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 09.04.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженка м. Ізмаїл, Одеської обл., зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2 , за наявними даними співає у церковному хорі в одному з храмів м. Ізмаїл Одеської області, може бути причетною до терористичної діяльності, а саме до виконання завдань представників спецслужб російською федерації з ініціації СВП, крім того встановлено, що остання здійснює розвідувально-підривну та терористичну діяльність на користь представників спецслужб російською федерації, в частині замовлення на придбання компонентів для СВП.

У зв'язку з викладеними обставинами 16.10.2025, у період з 10:34 год. до 11:10 год., на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області лейтенантом юстиції ОСОБА_5 проведено обшук житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено:

- картку мобільного оператору «Лайфселл» з номером телефону ? НОМЕР_3 .

Таким чином, вищевказані предмети і документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор до суду не прибув, однак подав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не прибула, однак подала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд без її участі.

Суд вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене 15.10.2025 року - є доказом злочину.

Враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду предмет, є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування, на підставі чого слідчий суддя, прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження №0000230 від 09.04.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилученого 16.10.2025 в ході обшуку житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого вилучено предмети і документи, які мають значення для досудового розслідування:

- картку мобільного оператору «Лайфселл» з номером телефону ? НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1