У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Суворово Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Учасники судового провадження:

захисник - ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалено, до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено, строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання в даному кримінальному провадження, тобто з 03.03.2025 р.

Ухвалено, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03.03.2025 р. до набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день попереднього ув`язнення.

09.01.2025 р. до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження. Своє клопотання захисник ОСОБА_6 мотивує невідповідним виконанням попереднім адвокатом ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків під час розгляду справи у суді першої інстанції, зокрема, адвокат ОСОБА_7 , який брав участь у суді першої інстанції, не роз`яснив права та обов`язки підзахисному, а саме формально виконував свої обов`язки які вироджувалися неякісним збором доказів, також це призвело до відсутності належного захисту під час судового засідання, неврахування важливих обставин справи, формальний підхід до складання процесуальних документів. Це призвело до того, що мій підзахисний був позбавлений права заявити клопотання, та висловити свою думку про те що він хоче продовжувати несення військової служби, у зв`язку з цим не мав можливості належним чином захистити свої права та інтереси.

Заслухавши доводи захисника на підтримку клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить наступного.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. п. 13, 14, 17 ч. 1 ст. 7 («Загальні засади кримінального провадження») КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких окрім інших відносяться: забезпечення права на захист; доступ до правосуддя; забезпечення права особи на оскарження процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду, якщо він пропущений з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 р. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно даним технічного носія інформації - звукозапису, відеозапису та журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_5 був присутнім під час судового розгляду в суді першої інстанції 10.03.2025 р. та надав пояснення в обсязі, які вважав за необхідне. Після закінчення виступів, головуючий оголосивши судові дебати завершеними, надав ОСОБА_5 останнє слово та видалився до нарадчої кімнати, повернувшись із якої, оголосив вирок, роз`яснив його зміст, порядок та строки оскарження.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку обвинувачений ОСОБА_5 отримав у день його ухвалення, що підтверджується даними розписки. При цьому, у вироку суду також зазначені строк та порядок його апеляційного оскарження. Однак, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу на вказаний вирок лише 30.12.2025 р., тобто після закінчення строків на оскарження зазначеного судового рішення.

Доводи захисника щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вироку у зв`язку з невідповідним виконанням попереднім адвокатом ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не може визнати поважними та такими, що унеможливили своєчасне звернення апелянта до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 був присутній на проголошенні судового рішення та не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 395, 404, 405, 406, 532, 536 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

відмовити захиснику ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3