Номер провадження: 11-сс/813/1859/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2025 про арешт майна ук/п №0000006 від 07.08.2024 за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000006 від 07.08.2024 було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та було накладено арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 08.08.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на блокнот у обкладинці синього кольору із чорновими записами щодо діяльності ТОВ «Флай Ойл»; мобільний телефон марки Redmi 8, модель M1908C31G, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у якому міститься листування щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Флай Ойл», рахунки на оплату, акти звірки, інші документи діяльності зазначеного підприємства.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя прийшла до висновку про те, що мобільний телефон та блокнот можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження обставин можливого вчинення кримінально-караних діянь, окрім того можуть бути використані для проведення експертиз.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- із аналізу змісту клопотання прокурора не видається можливим встановити мету яким критеріям речових доказів відповідає вилучене майно, оскільки в ньому зазначено, що воно є знаряддям вчинення злочину, а в подальшому вказано, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення;

- матеріали справи не містять відомостей з приводу того, що власником майна обмежувався доступ до інформації, яка міститься в телефоні У клопотанні прокурор посилається на те, що у вказаних пристроях наявні відомості про видалені електронні документи, однак згідно постанови про призначення експертизи перед експертом не ставиться питання видаленої інформації.

За таких обставин, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.08.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Окрім того, представник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, з тих підстав, що клопотання про арешт майна розглядалося за його відсутності, копію ухвали він отримав 03.09.2025, апеляційну скаргу подав 08.09.2025.

Водночас, представник ОСОБА_6 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційні скаргу за його відсутності, викладені доводи підтримав у повному обсязі, при цьому, прокурор ОСОБА_8 також направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 107 та ст. 405 КПК України розгляд проведено без учасників судового розгляду та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів представника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, оскаржувана ухвала була постановлена 26.08.2025 за відсутності учасників судового розгляду.

При цьому, відповідно до ст. 173 КПК України у разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

В матеріалах судового провадження міститься довідка від 03.09.2025 про доставку оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга представником власника майна була подана 08.09.2025

При обставинах зазначеної справи, апеляційний суд приймає до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладену у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18 відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК.

Відтак, зазначені представником ОСОБА_6 обставини є достатніми підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів представника ОСОБА_6 з приводу необґрунтованого накладення арешту на майно, апеляційний суд приходить до так висновків.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно дост. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Водночас, ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...;3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу, п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.

Так, як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000006 від 07.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи підконтрольні підприємства ТОВ «Флай ойл» (код ЄРДПОУ 42467625), ТОВ «Роял Ресурс» (код ЄРДПОУ 40136228), ТОВ «Лідер Ойл» (код ЄРДПОУ 41456408), ТОВ «Флай-М15» (код ЄРДПОУ 45014846), ТОВ «Авто Юг Сервіс» (код ЄРДПОУ 42109945) та інших суб`єктів підприємницької діяльності, разом з невстановленими службовими особами підприємств - контрагентів вчинив дії, направлені на умисне ухилення від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджету податку на додану вартість у сумі 12 510 078 грн.

Так, відповідно матеріалів Управління із стратегічного захисту економіки Територіального управління БЕБ в Одеській області, в ході аналізу діяльності ТОВ «Флай-Ойл» встановлено, що вказаним СПД, у якого наявні автозаправні станції лише на території Одеської області, фактично здійснювалась роздрібна та оптова торгівля пальним.

Разом з тим, серед СПД - покупців паливно-мастильних матеріалів ТОВ "Флай Ойл" встановлено суб`єкти господарювання, які зареєстровані та здійснюють господарську діяльність в інших областях України та у яких відсутні ліцензії на торгівлю або зберігання пального.

З урахуванням відсутності ліцензій на торгівлю та зберігання паливно-мастильних матеріалів у підприємств, в адресу яких ТОВ «Флай Ойл» виписано податкові накладні щодо постачання нафтопродуктів, відсутності місць зберігання паливно-мастильних матеріалів та територіальної віддаленості даних підприємств від автозаправних станцій ТОВ "Флай Ойл", відсутності реєстрації послуг з транспортування в адресу суб`єктів, які знаходяться в інших областях України, існують підстави вважати фінансово-господарські операції між ТОВ "Флай Ойл" та СПД покупцями нафтопродуктів, зокрема ТОВ «Дортехстрой» (), ПП «Трак Форвард» (), ТОВ «Сі «Транс-Інвест Черкаси» (), ТОВ «Дж-Транс» (), ТОВ «Спецтранс ВВ» (), ФОП ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ТОВ «Гермес-Трейдінг» (), ТОВ «Єврологістік-2021» (), ПП «Компанія Ом» (), ТОВ «Странсбуд» (), ФОП ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ТОВ «Аванта Транс» (), ТОВ «Транссхід» (), ТОВ «Емті Транс Логістик» (), ФОП ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ТОВ «Будтехтранс Іф» (), ФОП ОСОБА_13 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), ТОВ «Капіталл» () на загальну суму 67 834 914 грн. (ПДВ 12 510 078 грн) такими, що у дійсності не відбувались та направлені на формування схемного кредиту з ПДВ.

При цьому встановлено, що фактично ПММ, які відповідно до податкових накладних зареєстровано в адресу покупців з інших областей України, реалізується за готівкові кошти оптом та у роздріб суб`єктам господарювання та населенню.

Так, у порушення п. п. 185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 201.1, ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, підприємствами ОСОБА_9 не віднесено до складу податкових зобов`язань вартість реалізованих паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 67 834 914 грн. без ПДВ, внаслідок чого не сплачено ПДВ у загальній сумі 12 510 078 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 організовано придбання та подальший продаж світлих нафтопродуктів за готівкові кошти, що не відображено у податковій звітності ТОВ «Флай ойл» (код ЄРДПОУ 42467625), ТОВ «Роял Ресурс» (код ЄРДПОУ 40136228), ТОВ «Лідер Ойл» (код ЄРДПОУ 41456408), ТОВ «Флай-М15» (код ЄРДПОУ 45014846), ТОВ «Авто Юг Сервіс» (код ЄРДПОУ 42109945). Крім того забезпечується документальне оформлення операцій продажу в адресу підприємств вигодонабувачів бензину та дизельного пального, фактично реалізованого за готівкові кошти ряду суб`єктів господарювання на території Одеської області.

Враховуючи вищенаведене, вбачається проведення транзитних фінансових операцій, спрямованих на надання податкової вигоди контрагентам, з метою штучного формування податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Детективами БЕБ встановлено, що ОСОБА_14 бухгалтер, яка надає послуги вказаним підприємствам, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Приміщення, розташовані за вищевказаною адресою, відповідно наявних у кримінальному провадженні відомостей, використовується ОСОБА_7 та за вказаною адресою може зберігатись первинна фінансово-господарська документація вказаних підприємств. У Державному реєстрі речових прав наявні відомості щодо права власності приміщень за вказаною адресою у ОСОБА_15 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 08.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, у ході якого вилучено зазначені вище речі.

Метою накладення арешту прокурор визначив необхідність збереження речових доказів.

Апеляційний суд критично оцінює аргументи представника власника майна з приводу того, що із аналізу змісту клопотання прокурора не видається можливим встановити яким критеріям речового доказу відповідає вилучене майно, оскільки в ньому зазначено, що воно є знаряддям вчинення злочину, а в подальшому вказано, що воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, оскільки на переконання сторони обвинувачення вилучене майно відповідає декільком критеріям речового доказу, що не суперечить приписам ст. 98 КПК України.

Водночас, постановою детектива БЕБ ОСОБА_16 від 09.08.2025 було призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученого мобільного телефону.

Колегія суддів враховує аргументи представника з приводу того, що власником майна не обмежувався доступ до інформації, яка міститься в телефоні, водночас згідно постанови про призначення експертизи перед експертом не ставиться питання видаленої інформації, при цьому зазначені обставини не свідчать безумовно про відсутність правових підстав для накладення арешту, оскільки інформація, яка міститься в мобільному телефоні може містити відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді з приводу того, що відомості, які міститься у чорнових записах мають значення для встановлення істини і кримінальному провадженні, оскільки фіксують документальне відображення безтоварних операцій, містить відомості щодо реалізації нафтопродуктів, а також суми коштів, які задекларовані підприємствами.

У цьому контексті апеляційний суд також враховує складність провадження, значну кількість інформації, яка підлягає перевірці та приписи ч. 3 ст. 170 КПК України, відповідно до якої у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на цій стадії слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних лише визначити, що сукупність матеріалів, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за вказаних обставин слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про виправдану потребу у подальшому утриманні мобільного телефону та блокноту із чорновими записами для розкриття змісту інформації та відомостей, що у них містяться, в тому числі можливо видалених, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує можливість використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Окрім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У цьому контексті колегія суддівзвертає увагу апелянтів на можливість звернення з клопотанням до слідчого судді, суду про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України, при умові, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Приписами п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що на теперішній час підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити клопотання представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.20255, про арешт майна у к/п №0000006 від 07.08.2024 за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2025 про арешт майна, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, яке було вилучено 08.08.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у к/п №00000004 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 203-2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4