Справа № 935/1063/24
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

адвоката ОСОБА_24 , представника потерпілої ОСОБА_25 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту у певний період доби у кримінальному провадженні № 0000247 від 29.04.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст.189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ст. 386 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України,

установив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_12 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В обґрунтування клопотання зазначив, що підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризики, які існували на час обрання вказаних запобіжних заходів, не зменшилися, при цьому вони виключають можливість зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених на більш м`які запобіжні заходи, тому наявні достатні підстави для продовження цих запобіжних заходів з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказані клопотання та просив суд їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_15 , заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили змінити на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_18 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави;

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_19 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, та у разі задоволення клопотання визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави;

- обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_20 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт;

- обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_22 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжних захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт;

- обвинувачений ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_21 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю;

- обвинувачений ОСОБА_14 та захисник ОСОБА_23 заперечували щодо заявленого прокурором клопотання, захисник просила змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме домашній арешт у певний період доби;

- обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_18 заперечили щодо заявленого прокурором клопотання, просили змінити на особисте зобов`язання.

Представник потерпілої ОСОБА_25 , адвокат ОСОБА_24 просив задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі.

Колегія суддів дослідивши клопотання, додані до них матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно із вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, зокрема, особливо тяжких, санкція яких передбачає основне покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Наведені обставини, у разі подальшого визнання ОСОБА_6 винуватим, цілком ймовірно можуть спонукати останнього переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, пов`язаних з погрозою чи застосування насильства над потерпілими, що вказує на реальну можливість незаконно впливати обвинуваченим на потерпілих та свідків, змушуючи їх змінити свої показання чи повністю від них відмовитись з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду. Також ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_14 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_14 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_13 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_13 , може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту у визначений період, судом встановлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. За вказаних обставин, обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватися від суду, перешкоджати всебічному, повному встановленню обставин вчинених злочинів, може вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Водночас суд вважає, що для забезпечення ОСОБА_12 виконання своїх процесуальних обов`язків можливо продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, враховуючи обставини справи, а також з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби.

Встановлені ризики на цій стадії судового розгляду переважають над принципом поваги до особистої свободи. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, колегія суддів вважає, що продовження строку дії запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Колегія суддів доходить висновку, що саме такі запобіжні заходи забезпечать виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та забезпечать запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, клопотання обвинувачених та їх захисників щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, а також визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відбувати в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відбувати в умовах СІЗО Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)".

Копію цієї ухвали направити до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" та Державної установи "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 години до 06:00 години, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця фактичного проживання;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 19 березня 2026 року включно.

Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Відділ поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 (м. Коростишів) Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особи, які перебувають під вартою, протягом п`яти днів з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3