Провадження №1-кс/367/1203/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098 від 24.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 10.12.2024 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року слідчий СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно із клопотанням, слідчим відділенням ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001098 від 24.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.11.2025 капітан поліції ОСОБА_7 заступив на чергування у складі групи оповіщення населення щодо мобілізації спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , екіпаж «Акцент 131».

Так, 24.11.2025 приблизно о 13 год. 30 хв. капітан поліції ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Центральна, 25-Д, перевіряв документи у ОСОБА_8 . В цей час, поруч знаходився ОСОБА_5 , який побачив, що працівник поліції разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 перевіряють документи у невідомого йому чоловіка.

Тоді, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник поліції, підійшов до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 та наніс один удар рукою в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді 3ЧМТ, СГМ, забою верхньої губи ліворуч, підслизової гематоми.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків.

25.11.2025 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням із процесуальним керівником Бучанської окружної прокуратури повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Слідчим зазначено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілого від 24.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку не застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може не виконувати покладені на нього обов`язки, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, слідчий стверджує, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на необгрунтованість підозри та недоведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001098 від 24.11.2025 за ч. 2 ст. 345 КК України.

25.11.2025 ОСОБА_5 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу та передбачені ст. 178 КПК України; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка обґрунтовується наступними доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 24.11.2025 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, кримінальному провадженню присвоєно № 0001098; рапортами помічника чергового ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 , про виявлення кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення та іншу дію від 24.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.11.2025; копією спеціального жетона капітана поліції ОСОБА_7 № 0176750; копією довідки № 10980 виданої лікарем травмпункту Ірпінської ЦМЛ; копією наказу № 258 від 27.08.2025 начальника генерала поліції третього рангу ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.11.2025; письмовими поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 24.11.2025; копією протоколу огляду відеозаписів від 25.11.2025; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2025; копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.11.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 25.11.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , який відповідно до матеріалів клопотання зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У рішенні у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі Хайредінов проти України від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1та2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 186, 193, 194, 196, 198, 205, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування до 24 січня 2026 року (включно).

Строк дії ухвали слідчого судді до 24 січня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 до 24 січня 2026 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням часу повітряної тривоги та невідкладної медичної допомоги;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за викликом у визначений час, місце залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Доставити негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти негайно.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1