Справа № 466/5465/25
Провадження № 1-кс/466/2691/25
У Х В А Л А

19 вересня 2025 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування №0001730 від 10.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и л а :

17.09.2025 слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання, посилається на те, що у 2018 році на земельній ділянці кадастровий номер 070040024 по вул. Під Голоском у м. Львові розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку ЖК «Львівська Мрія».

З метою фінансування будівництва були залучені кошти фізичних осіб-пайовиків, які вносили кошти на підставі попередніх договорів купівлі-продажу квартир з ТзОВ «Компанія управління активами «Оптимум».

В подальшому права зазначеного товариства згідно змін до договорів перейшли до ТзОВ «ЄвроЛьвів».

Згідно попередніх договорів купівлі-продажу квартир ТзОВ «ЄвроЛьвів» повинно було переукласти з пайовиками договори з попередніх на основні до 4 кварталу 2022 року, однак, станом на 16 грудня 2024 зазначені договори не укладені.

На початку 2022 року будівництво даного будинку повторно зупиняється, представники ТОВ «ЄВРОЛЬВІВ» () зникають, не виходять на зв`язок.

08.03.2024 було засновано ТОВ «Сіті Львів Девелопмент» () та було підписано договір з ТОВ «ЄВРОЛЬВІВ» №01-26/03-24, за яким, передано всі права, в тому числі і майнові права, від ТОВ «ЄВРОЛЬВІВ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Львів Девелопмент», , юридична адреса: 79000, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Новаківського О., будинок, 14.

З червня 2024 пайовики почали отримувати від ТзОВ «Єврольвів» листи-повідомлення про те, що зазначене товариство відмовляється від укладення основних договорів, але пайовикам необхідно звернутись до ТОВ «Сіті Львів Девелопмент» для укладення договорів купівлі-продажу квартир на нових умовах в термін до 30.06.2024, а у випадку їх не укладення, попередній договір вважається автоматично розірваним.

Пайовикам також пропонувалось провести додаткову оплату за вже придбані квартири по нових розцінках, встановлених ТОВ «Сіті Львів Девелопмент».

Крім того зазначає, що до слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшла заява з додатками від 27 осіб - потерпілих власників про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих так як внаслідок протиправних дій їм завдано матеріальної шкоди.

23 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/4337/25, провадження №1-кс/466/1567/25, було задоволено клопотання старшого слідчого та накладено арешт на об?єкт нерухомого майна - незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:004:0024 по вул. Під Голоском у м. Львові.

29 серпня 2025 року тим самим судом у справі №466/12683/24, провадження №1-кс/466/2487/25 постановлено ухвалу про скасування арешту на підставі клопотання представника ТОВ «Сіті Львів Девелопмент».

11.09.2025 до слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_5 , щодо повторного накладення арешту на майно, а саме на об?єкт нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку, що розташований на земельній ділянці, з кадастровим номером: :07:004:0024 по вул. Під Голоском у м. Львові та заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, в тому числі. але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам. виконавчим органам сільських, селищних та міських рад. Київській міській, районним і місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, та уповноважених ним осіб вчиняти реєстраційні дії щодо об?єкту нерухомості - незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:004:0024 по вул. Під Голоском у м. Львові.

З огляду на викладене вище, виникла необхідність у повторному накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 070040024 по вул. Під Голоском у м. Львові.

В судовому засіданні слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 подане ним клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що таке є безпідставним і не підлягає до задоволення з таких підстав.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001730 від 10.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

23 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/4337/25, провадження №1-кс/466/1567/25 було задоволено клопотання старшого слідчого та накладено арешт на об?єкт нерухомого майна - незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:004:0024 по вул. Під Голоском у м. Львові.

29 серпня 2025 року слідчим суддею у справі №466/12683/24, провадження №1-кс/466/2487/25 постановлено ухвалу про скасування арешту на підставі клопотання представника ТОВ «Сіті Львів Девелопмент».

Звертаючись 12.02.2025 повторно до слідчого судді із клопотанням про арешт майна слідчий у такому не наводить жодних нових доводів, які б не були враховані слідчим суддею в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна. А посилання слідчого на клопотання потерпілої ОСОБА_5 не може бути взяте слідчим суддею до уваги, оскільки таке не є підставою для накладення арешту на майно.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що „обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. На важливості дотримання принципу стабільності судових рішень наголошує і Верховний Суд.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ (ст. 8 КПК).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини /далі - Конвенція/, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» / Brumarescu v. Romania, заява №28342/95; п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» / Khristov v. Ukraine, заява №24465/04).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Саме лише існування двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).

Захист від дублювання кримінального провадження є однією з конкретних гарантій, пов`язаних із загальною гарантією справедливого судового розгляду у кримінальному провадженні згідно зі ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 09.03.2006 щодо прийнятності заяви у справі «Братякін проти Росії» / Bratyakin v. Russia, заява №72776/01).

Принцип правової визначеності також гарантує певну стабільність у правових ситуаціях і сприяє довірі суспільства до судів. Така довіра, безперечно, є однією з найважливіших складових існування держави, заснованої на верховенстві права (п. 107 рішення ЄСПЛ від 12.01.2016 у справі «Борг проти Мальти» / Borg v. Malta, заява №37537/13).

Водночас відхід від зазначеного принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).

Так, відступ від принципу правової визначеності є необхідним і виправданим у разі виявлення суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи, або у випадках, коли є необхідність забезпечити відшкодування (у контексті виконання рішень ЄСПЛ) (п. 62 рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «Морейра Феррейра проти Португалії» / Moreira Ferreira v. Portugal, заява №19867/12).

Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж особи уже по суті висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Зі змісту клопотання не вбачається, що необхідність повторного накладення арешту на вищезгадане майно обумовлена іншими підставами ніж ті, у зв`язку з якими зазначене майно вже перебувало в цьому провадженні під арештом, який ухвалою слідчого судді було скасовано.

Таким чином, сторона обвинувачення у кримінальному провадженні №0001730 від 10.12.2024 повторно ініціює перед слідчим суддею вирішення питання про необхідність накладення арешту на майно, передбаченого ст. 173 КПК, арешт якого вже після його накладення було скасовано у порядку ст. 174 КПК.

Однак КПК не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на те ж саме майно та з тих самих правових підстав, щодо якого слідчим суддею спочатку було прийнято рішення про його арешт, а надалі - постановлено остаточну ухвалу про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, оскільки слідчий повторно звернувся до слідчого судді із клопотанням у цьому ж кримінальному провадженні про арешт майна, який вже було скасовано, не обґрунтовуючи таке жодними новими виключними обставинами, чим фактично намагається ініціювати процедуру перегляду ухвали слідчого судді про скасування арешту майна, яка набрала законної сили, з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що суперечить принципу юридичної визначеності, тому слідчий суддя приходить до висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 376, 309, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування №0001730 від 10.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1