УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «Техносмарт» адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000013 від 01.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого 27.10.2025 в ході обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Георгія Липського (колишня вул. Толбухіна), буд. 135 (перелік якого викладений у клопотанні) в рамках кримінального провадження № 0000013 від 01.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

Обставини вчинення кримінального правопорушення та обґрунтування необхідності накладення арешту в рамках вказаного кримінального провадження викладено прокурором в письмовому вигляді у вказаному клопотанні.

У судовому засіданні:

Прокурор до початку розгляду клопотання по суті, повідомив, що на даний час відпала необхідність в арешті вилученого майна, а тому просив залишити подане ним клопотання без розгляду. Долучив документи, про відшкодування збитків які просив врахувати.

Представник власника майна підтримав позицію прокурора щодо залишення клопотання про арешт майна без розгляду.

Враховуючи думку прокурора, а також представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя зазначає, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі заявлення прокурором клопотання про залишення клопотання про арешт майна без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок, що, враховуючи те, що прокурор просив подане клопотання залишити без розгляду, що свідчить, що таке клопотання не є релевантним на час його розгляду та про фактичне не підтримання поданого ним клопотання.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що прокурор просив залишити клопотання про арешт майна без розгляду, що таким чином свідчить про не підтримання останнім поданого клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити, не розглядаючи його по суті.

Керуючись ст. ст. 7. 9, 172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1