Справа № 306/1608/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/706/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000329.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Голубине, Свалявського району, Закарпатської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 16 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

У провадженні слідчого відділення ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000329 від 20 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Старший слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 . В обгрунтування доводів зазначає, що строк запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 за ухвалою Свалявського районного суду від 18.08.2025 року закінчується 14.09.2025 року, однак ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати. Вимоги в клопотанні мотивує тим, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування до 16.10.2025 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.08.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення застави до 14.09.2025 року без визначення застави (а.с. 40).

Слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Слідчий суддя враховує обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК України загальними підставами для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, яке з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділення ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000329 від 20 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Постановою заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури від 25.08.2025 року об`єднано кримінальне провадження №0000372 02.04.2025 року та №0000329 від 20.03.2025 року в одне провадження, присвоївши об`єднананому кримінальному провадженню №0000329.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.08.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення застави до 14.09.2025 року без визначення застави.

Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , органом досудового розслідування зібрано ряд доказів, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, відповідні копії зібраних органом досудового розслідування доказів містяться в матеріалах клопотання.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останнього є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, в тому числі, тяжкість покарання - у разі визнання ОСОБА_7 , тому з огляду на тяжкість та характер вказаних кримінальних правопорушень - це свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Тому вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У зв`язку з наведеним, підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2025 року,якою продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді