Справа № 991/4326/24
Провадження 1-кп/991/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисників, адвокатівОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
його захисників, адвокатівОСОБА_11 ,
ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 та клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , у межахкримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001415 від 25.08.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волочиську Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 22.05.2024 у цьому кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання, а ухвалою від 27.06.2024 судовий розгляд.

1.3. 05.11.2025 захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід шляхом скасування покладеного на нього додаткового процесуального обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що ризики, на які раніше посилалась сторона обвинувачення, суттєво зменшились, а поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 впродовж усього часу досудового та судового провадження є належною.

В той же час, заборона виїзду за межі України перешкоджає належному виконанню ОСОБА_6 його обов`язків, як народного депутата України, та негативно впливає на сприйняття громадськістю його статусу, як обраного представника та суперечить принципу поваги до презумпції невинуватості.

1.4. 18.11.2025 до Вищого антикорупційного суду від прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 надійшли клопотання про продовження строку дії обов`язків, які мають виконувати обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 25.09.2025.

1.4.1. У клопотанні, поданому щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор просила суд продовжити на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи необхідність продовження ОСОБА_6 строку дії обов`язків, прокурор посилалась на обґрунтованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, а також на продовження існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду прокурор обґрунтовує наступним: залученням ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 третьої особи для вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; наявністю двох діючих паспортів громадянина України для виїзду за кордон; неодноразовим перетином ОСОБА_6 державного кордону України, а саме 16 разів під час воєнного стану; майновим станом обвинуваченого та його родини; наявністю широкого кола зв`язків, які обвинувачений може використати для досягнення неправомірної домовленості щодо уникнення контролю у пунктах пропуску через державний кордон України; тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку доведення його винуватості.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що хоча свідків допитано, однак після дослідження доказів сторони захисту та допиту обвинувачених може виникнути необхідність у їх повторному допиті, а тому ОСОБА_6 , який має широке коло зв`язків, може незаконно впливати на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, зокрема, на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

На підставі наведеного, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, тому вважає, що існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

1.4.2. У клопотанні, поданому щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурор просила суд продовжити на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи необхідність продовження ОСОБА_10 строку дії обов`язків, прокурор посилалась на обґрунтованість висунутого ОСОБА_10 обвинувачення на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, а також на продовження існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_10 від суду прокурор обґрунтовує таким: залученням ОСОБА_10 разом із ОСОБА_6 третьої особи для вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; наявністю діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон; неодноразовим перетином ОСОБА_10 державного кордону України, зокрема двічі під час воєнного стану, де він перебував від 12 до 27 днів; тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_10 у випадку доведення його винуватості.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що хоча свідків допитано, однак після дослідження доказів сторони захисту та допиту обвинувачених може виникнути необхідність у їх повторному допиті, а тому ОСОБА_10 , використовуючи широке коло зв`язків ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, зокрема, на свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

На підставі наведеного, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, даних про його особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть на цьому етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, тому вважає, що існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

ІІ. Позиції сторін судового провадження

2.1. Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених підтримала з викладених у них мотивів та просила їх задовольнити.

Щодо задоволення клопотання сторони захисту про скасування покладеного на ОСОБА_6 додаткового обов`язку заперечувала.

2.2. Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу шляхом скасування покладеного на ОСОБА_6 додаткового процесуального обов`язку.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 підтримали частково, за виключенням необхідності продовження обов`язку не залишати територію України без дозволу суду.

2.3. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив про те, що обвинувачений жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки, в той час як прокурор у своїх клопотаннях не наводить будь-яких нових доказів, які б свідчили про існування наведених ним ризиків. Зауважив, що визначений розмір застави є достатнім для

Клопотання про зміну запобіжного заходу шляхом скасування покладеного на ОСОБА_6 додаткового процесуального обов`язку підтримав.

2.4. Обвинувачений ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді застави цілком достатньо для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Крім того наголосив на тому його процесуальна поведінка є сумлінною. Зазначив, що прокурор не наведено жодних нових доводів, які б підтверджували існування наведених ризиків. Зауважив, що продовження покладення на нього обов`язків перешкоджає виконанню його обов`язків, як народного депутата України. Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу шляхом скасування покладеного на нього додаткового процесуального обов`язку підтримав.

2.5. Захисники обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просили відмовити у задоволенні клопотань прокурора.

2.6. Обвинувачений ОСОБА_10 також заперечував щодо клопотань прокурора.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду

3.1. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданих клопотань, колегія суддів дійшла до таких висновків.

3.2. Правове регулювання

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В силу ч. 7 цієї ж статті, такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк дії відповідних обов`язків лише у разі, якщо прокурор доведе, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

3.3. Встановлені судом обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.11.2023 до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 40 260 000,00 грн та покладенням на підозрюваного таких обов`язків: 1) прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді або суду за кожним викликом вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатись без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду з Хмельницької області та м. Києва і Київської області з можливістю пересування між ними; 3) повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001415 від 25.08.2023; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю (т. 2, а.с. 111-120).

На виконання цієї ухвали 28.11.2023 ПП «АГРАРНА КОМПАНІЯ 2004» була внесена застава за ОСОБА_6 у розмірі 40 260 000,00 грн, у зв`язку з чим його звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2024 скасовано обов`язок, покладений на ОСОБА_6 носити електронний засіб контролю (т. 2, а.с. 128-131).

В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2024 продовжено строк дії обов`язків, що були визначені ухвалою слідчого судді від 28.11.2023 окрім обов`язку, виключеного ухвалою слідчого судді від 12.01.2024 (т. 2, а.с. 132-136).

Також, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2024 поряд із продовженням строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, викладено у такій редакції: не покидати територію України без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду; утриматися від спілкування з свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (т. 2, а.с. 137-141).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.05.2024 ОСОБА_6 продовжено строк дії таких обов`язків на два місяці (т. 2, а.с. 144-147).

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, за виключенням обов`язку прибувати до прокурора за кожним викликом та вимогою, неодноразово продовжувався Вищим антикорупційним судом, востаннє ухвалою від 25.09.2025 на строк два місяці, тобто до 25.11.2025 включно.

До закінчення дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку ст. 199 КПК України прокурор звернулась з клопотанням про продовження їх строку.

Також, в порядку ст. 201 КПК України захисник обвинуваченого ОСОБА_16 , адвокат ОСОБА_8 звернувся із клопотанням про скасування додаткового обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на те, що розгляд клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу та прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків в обох випадках передбачає аналіз ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе об`єднати їх розгляд.

3.3.1. Щодо ризику переховування від суду

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 обвинувачується у здійсненні пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та надання такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої. Також, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Встановлено, що ОСОБА_6 має 2 паспорти громадянина України для виїзду за кордон та під час воєнного стану 16 разів перетинав державний кордон України.

Не викликає сумніву також фінансова спроможність ОСОБА_6 переховуватися від суду та його можливість тривалий час проживати, як на території України, так і за її межами. До таких висновків можна дійти проаналізувавши документи щодо видатків та доходів ОСОБА_6 .

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_6 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами.

3.3.2. Щодо ризику впливу на свідків

Під час оцінки цього ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Так, в силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка регламентована ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, свідки сторони обвинувачення вже були допитані судом, отже наразі ризик впливу на свідків перестав існувати.

Що стосується доводів прокурора про імовірність виникнення необхідності у повторному допиті свідків, то з урахуванням відсутності доказів будь-якого впливу на свідків впродовж усього часу досудового та судового провадження, такі припущення є недостатніми для висновку про продовження існування такого ризику.

За таких обставин, прокурором не доведено продовження існування вказаного ризику.

3.3.3. Щодо можливості зміни запобіжного заходу шляхом скасування покладеного на ОСОБА_6 обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Вказуючи на необхідність скасування такого обов`язку сторона захисту посилається на належну поведінку обвинуваченого, а також на зменшення ризиків.

Що стосується доводів про належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , то суд зазначає, що сама по собі належна процесуальна поведінка не є підставою для зміни запобіжного заходу. Виконання процесуальних обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони встановлені приписами кримінального процесуального закону, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу.

Враховуючи, що суду не надано відомостей про існування фактів порушення обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, то це свідчить виключно про їх ефективність, достатність та здатність забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому.

Що ж стосується доводів про зменшення ризиків, то судом було встановлено, що ризик впливу на свідків перестав існувати, ризик переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати.

Поряд з цим, саме підтвердженому ризику відповідає покладений на обвинуваченого обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку суду, покладений на ОСОБА_6 обов`язок, який прохає скасувати сторона захисту, поряд із іншими покладеними на нього обов`язками, строк дії яких просив продовжити прокурор, релевантний встановленому ризику та здатний йому запобігти.

3.3.4. Висновки суду

Застосування до підозрюваного/обвинуваченого певних обмежень, якими в цьому випадку є додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, повинно мати як правове, так і фактичне підґрунтя, бути пропорційним заявленим стороною обвинувачення ризикам та не створювати для нього несправедливого чи надмірного тягаря. Тобто, заявлені стороною обвинувачення ризики повинні кореспондувати обов`язкам, які на підозрюваного/обвинуваченого просить покласти прокурор.

За наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено існування ризику переховування ОСОБА_6 від суду, якому кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки прибувати за кожним викликом та вимогою до суду, не залишати територію України без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Водночас обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті, який просить продовжити прокурор, є безпідставним з огляду на те, що вказані свідки були допитані судом.

За наведених підстав, клопотання прокурора належить задовольнити частково.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, то у його задоволенні слід відмовити з огляду на відсутність підстав, які б виправдовували потребу у скасуванні покладеного на ОСОБА_6 додаткового процесуального обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.4. Встановлені судом обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_10 .

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.11.2023 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 12 078 000,00 грн та покладенням на нього таких обов`язків: 1) прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатись з м. Хмельницького без дозволу детектива, прокурора або суду; 3) повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими особами з приводу повідомленої йому підозри, окрім своїх захисників; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю (т. 5, а.с. 118-132).

На виконання вказаної ухвали 24.11.2023 ТОВ «ДУБЕНСЬКИЙ КРАЙ» була внесена застава за ОСОБА_10 у розмірі 12 078 000,00 грн, у зв`язку з чим його звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2024 строк дії таких обов`язків було продовжено, обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України викладено у такій редакції: не відлучатися з м. Хмельницький та Хмельницького району Хмельницької області без дозволу детектива, прокурора або суду (т. 5, а.с. 144-154).

В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2024 ці обов`язки, за виключенням обов`язків утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 та носити електронний засіб контролю, було продовжено до 14.05.2024 включно (т. 5, а.с. 155-162).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.05.2024 продовжено строк дії обов`язків, що були визначені ухвалою від 14.03.2024, а обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України викладено у такій редакції: не покидати територію України без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду, завчасно повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю або суд про кожен виїзд за межі Хмельницької області (т. 5, а.с. 163-170).

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_10 обов`язків, за виключенням обов`язків завчасно повідомляти суд про кожен виїзд за межі Хмельницької області та прибувати до прокурора за кожним викликом та вимогою, неодноразово продовжувався Вищим антикорупційним судом, востаннє ухвалою від 25.09.2025 на строк два місяці, тобто до 25.11.2025 включно.

До закінчення дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 в порядку ст. 199 КПК України прокурор звернулась із клопотанням про продовження їх строку.

3.4.1. Щодо ризику переховування від суду

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 обвинувачується у здійсненні пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та надання такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої. Також, інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, згідно з примітною до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Встановлено, що ОСОБА_10 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та під час воєнного стану двічі перетинав державний кордон України, де перебував від 12 до 27 днів, що свідчить про фінансову можливість обвинуваченого тривалий час проживати, як на території України, так і за її межами.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_10 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами.

3.4.2. Щодо ризику впливу на свідків

Під час оцінки цього ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Так, в силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка регламентована ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, свідки сторони обвинувачення вже були допитані судом, отже наразі ризик впливу на свідків перестав існувати.

Що стосується доводів прокурора про імовірність виникнення необхідності у повторному допиті свідків, то з урахуванням відсутності доказів будь-якого впливу на свідків впродовж усього часу досудового та судового провадження, такі припущення є недостатніми для висновку про продовження існування такого ризику.

За таких обставин, прокурором не доведено продовження існування вказаного ризику.

3.4.3. Висновки суду

Застосування до підозрюваного/обвинуваченого певних обмежень, якими в цьому випадку є додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, повинно мати як правове, так і фактичне підґрунтя, бути пропорційним заявленим стороною обвинувачення ризикам та не створювати для нього несправедливого чи надмірного тягаря. Тобто, заявлені стороною обвинувачення ризики повинні кореспондувати обов`язкам, які на підозрюваного/обвинуваченого просить покласти прокурор.

За наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено існування ризику переховування ОСОБА_10 від суду, якому кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки прибувати за кожним викликом та вимогою до суду, не залишати територію України без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Водночас обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті, який просить продовжити прокурор, є безпідставним з огляду на те, що вказані свідки були допитані судом.

За наведених підстав, клопотання прокурора належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу шляхом скасування покладеного на ОСОБА_6 додаткового процесуального обов`язку відмовити.

2. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ? задовольнити частково.

2.1.Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

2.2. Обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

2.3. Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , до 19.01.2026 включно.

3. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 ? задовольнити частково.

3.1. Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

3.2. Обвинуваченого ОСОБА_10 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

3.3. Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , до 19.01.2026 включно.

4. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1
СуддіОСОБА_2
ОСОБА_3