Справа № 991/9786/25
Провадження 1-кс/991/9875/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 19.09.2025 (далі - Скарга), в якій вони просить зобов`язати уповноважену особу Управління внутрішнього контролю (далі - УВК) НАБУ:

- внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 19.09.2025, яке зареєстроване в НАБУ за № Ко-11448 від 19.09.2025 (далі - Повідомлення);

- розпочати досудове розслідування за Повідомленням та надати відповідний витяг із ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 19.09.2025 до УВК НАБУ подано Повідомлення про можливе вчинення колишнім детективом НАБУ ОСОБА_7 під час виконання ним повноважень слідчого у кримінальному провадженні № 0000504 від 18.06.2019 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України. Вказане Повідомлення прийняте уповноваженою особою НАБУ та зареєстровано за № Ко-11448 від 19.09.2025, однак, відомості за ним у порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесено.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_3 , яка діє в його інтересах, доводи Скарги підтримали, просили задовольнити із викладених у ній підстав.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду Скарги, до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, (НАБУ) про дату, час та місце розгляду Скарги був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду Скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд Скарги за відсутності однієї з осіб, яка подала скаргу, та представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши зміст Скарги та додані до неї матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником.

Згідно з. ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що свідчать про наявність складу відповідного кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, об`єктивні дані, які свідчать про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, до ЄРДР, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду Скарги встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 19.09.2025 до УВК НАБУ подано Повідомлення, яке прийняте уповноваженою особою НАБУ та зареєстровано за № Ко-11448 від 19.09.2025.

Станом на день розгляду Скарги, не надано доказів внесення відомостей за вказаним Повідомленням до ЄРДР.

Як вбачається зі змісту Повідомлення, у ньому заявники обґрунтовують наявність достатніх підстав вважати щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на наступне: у рамках кримінального провадження № 0000504 від 18.06.2019 вироком Вищого антикорупційного суду від 01.03.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задоволено цивільний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - РВ ФДМУ) про відшкодування матеріальної шкоди та стягнуто солідарно на користь РВ ФДМУ матеріальну шкоду у розмірі 10 996 758, 88 грн, а також солідарно стягнуто процесуальні витрати на загальну суму 35 733, 9 грн. Не погодившись із зазначенням судовим рішенням, стороною захисту подано апеляційну скаргу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Судом апеляційної інстанції призначено комплексну судову оціночно-будівельну та економічну експертизи. Вказане кримінальне провадження відкрито детективом НАБУ ОСОБА_7 з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України, ним здійснювалося розслідування ряду обставин до внесення відомостей у ЄРДР або без такого. При цьому, детективом винесено ряд незаконних постанов про залучення спеціаліста та експертів, на підставі яких були надані: звіт ТДВ «Гільдія оцінювачів України» з оцінки вартості права оренди приміщень від 27.08.2019, висновки експерта за № 19/13/2-116/СЕ/19 від 17.12.2019 та за № СЕ-19-20/19028-ЕК від 06.08.2020. Вказані висновки та звіт є неповними, штучно сформованими на замовлення детектива ОСОБА_8 , містять ознаки підроблення, відомості для проведення відповідних процесуальних дій отримувалися у поза процесуальний спосіб, експерт та спеціаліст вийшли за межі своїх повноважень. Детективом при складанні обвинувального акта неправильно здійснено кваліфікацію, введено суд в оману: виключено докази, які спростовували обвинувачення, сфальсифіковано відомості про конкурсні процедури, внаслідок чого обвинувальний акт є завідомо підробленим документом. Таким чином, детектив ОСОБА_8 за пособництва та у співучасті з президентом товариства з додатковою відповідальністю «Гільдія оцінювачів України» ОСОБА_9 , експертом ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_10 , з метою одержання вигоди для себе, ТДВ «Гільдія оцінювачів України» та РВ ФДМУ, вчинив наступні кримінальні правопорушення: (1) використання службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (ч. 2 ст. 364 КК України); (2) службове підроблення офіційного документа - обвинувального акта (ч. 2 ст. 366 КК України); (3) штучне створення доказів обвинувачення, а саме завідомо неправдивого звіту оцінювача та завідомо неправдивого висновку експерта (ч. 2 ст. 384 КК України). Внаслідок зазначених протиправних дій детектива завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді майнової та моральної шкоди.

Однак у Повідомленні відсутні будь-які конкретні об`єктивні дані, які б свідчили про наявність в діях вказаних осіб ознак наведених злочинів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, не зазначено фактичних обставин, наявність яких може свідчити про достатні підстави вважати щодо вчинення кримінального правопорушення, з чим вищезазначені положення закону безпосередньо пов`язують внесення відомостей до ЄРДР.

Фактично зміст Повідомлення зводиться до незгоди сторони захисту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із зібраними стороною обвинувачення під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000504 від 18.06.2019 доказами, на підставі яких обвинувальним вироком суду вказаних осіб визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказані у Повідомленні доводи сторони захисту можуть бути підставою для визнання доказів, поро які вони зазначають, недопустимими та перевірки законності, обґрунтованості і правильності судового рішення (вироку Вищого антикорупційного суду від 01.03.2023) судом апеляційної інстанції.

Як зазначено у Сказі та Повідомленні, Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду розглядається апеляційна скарга на вказаний вирок, а за такого всі сумніви сторони захисту щодо допустимості доказів можуть бути усунуті у процесуальний спосіб.

За такого, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення Скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відновити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_11