ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції з

ІНФОРМАЦІЯ_1 )

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного м. Дніпра від 03.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачений ч.2 ст.28, ч.5 ст.426-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Шевченківського районного м. Дніпра від 03.07.2025 року клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 54 дні, в межах строку досудового розслідування тобто до 25 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про обґрунтованість врученої підозри, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Зазначив про наявність та вагомість ризиків передбачених п.1,3 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити досягнення мети визначеної ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним судовим рішенням не погодились захисники та оскаржили в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначають, що 03.07.2025 року було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали з повним текстом ухвали слідчого судді та мотивами прийнятого судового рішення були ознайомлені 07.07.2025 року. Просять поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що ухвалу слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що вручена підозра є необґрунтованою та не підтверджується матеріалами клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сторона захисту вказує, що в повідомлені про підозру не вірно встановлено кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки в діях підозрюваного не вбачається складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28 та ч.5 ст. 426-1 КК України.

Наголошує, що відповідно до сталої практики Європейського суду ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, посилання суду щодо підтвердження ризику впливу на свідків є абстрактним.

На думку захисника, під час розгляду клопотання не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язкі, має сім`ю на утримані знаходиться малолітня дочка 2019 року народження, за місцем служби характеризується позитивно, має нагороди.

Позиції учасників судового провадження:

В судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з зазначених в ній підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу захисників, просив її задовольнити, а рішення слідчого судді скасувати.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду

За містом ч.1 ст. 117 КПК України процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням зацікавленої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

Колегія суддів вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, є поважними. Оскільки строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, його слід поновити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, наявність у нього родини та утриманців; репутацію підозрюваного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_10 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 11.10.2024 року за ч.4 ст. 191, ч.3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.263 КК України .

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який полягає у застосування нестатутних заходів впливу із застосуванням насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло потерпілому фізичний біль тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

26 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

26 червня 2025 року старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Дніпра з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК, та підтверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, а саме: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 , від 03.06.2025 року, свідків ОСОБА_12 від 20.11.2024, ОСОБА_13 від 20.11.2024 року, протоколом огляду від 25.10.2024, висновком експерта від 15.05.2025, протоколом огляду речей від 22.02.2025, висновком службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 , витягом з наказу №49 від 16.02.2023 про призначення капітана ОСОБА_6 на посаду, протоколом огляду від 03.06.2025 за участі ОСОБА_11 , оптичним диском DVD-R, на якому зафіксовано факт побиття ОСОБА_6 військовослужбовця ОСОБА_11 ременем, що узгоджується із протоколом огляду від 25.10.2024, витягом із послужного списку, відповідно до якого ОСОБА_6 у Збройних силах України із березня 2022 року, із 16.02.2023 року є командиром механізованого батальйону військової частини А4-053, посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави вважати можливим вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, тому доводи апеляційної скарги захисників в цій частині не знайшли свого підтвердження .

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

Крім того слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим у повній мірі погоджується і суд апеляційної інстанції, що на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування та правову кваліфікацію інкримінованого злочину може бути змінено. Зміна кваліфікації є частиною процедури розслідування у зв`язку з чим питання винуватості підозрюваної під час розгляду скарг, слідчим суддею не вирішуються.

При цьому, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками підриву бойової готовності та боєздатності військових підрозділів та той факт, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, у зв`язку з чим тримання ОСОБА_6 під вартою в умовах гауптвахти відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливах на свідків та потерпілих, що є підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, слідчим суддею наведено, що ризики передбачені п.п.2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведенні, із вказаним висновком погоджується колегія суддів.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованому підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 т. 28, ч.5 ст. 426-1 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та тяжкість покарання, яке передбачене санкцією статі від 8 до 12 років, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного під час розгляду даного кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім того враховуючи той факт, що підозрюваний займає посаду командира, тобто має влив на свої підлеглих, має велике коло знайомств серед військових тому може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу підозрюваного не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утримані малолітню дитину , має постійне місце проживання, є «Ветераном війни- учасником бойових», дій за місцем служби характеризується позитивно, колегія суддів сприймає до уваги та зазначає, що дані відомості не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею, враховано підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також особу підозрюваного, якому інкриміновано вчинення особливе тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства щодо підлеглого, в умовах воєнного стану, а отже, в межах своїх дискреційних повноважень, слідчий суддя не вважав за можливе визначити підозрюваному заставу, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України та з чим погоджується і колегія суддів.

Інші посилання захисників також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог кримінально процесуального закону, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисників.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захисникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Дніпра від 03.07.2025 року.

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Дніпра від 03.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачений ч.2 ст.28, ч.5 ст.426-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: