Справа № 944/5775/25
Провадження №1-кп/944/866/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу vkz.court.gov.ua, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 28.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир Волинської області, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, тобто службовою особою, на яку покладено обов?язки дотримуватися Конституції та законів України, виконувати накази командирів і не допускати дій, що дискредитують військову службу, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, 27-29 серпня 2025 року, перебуваючи у м.Львові та на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, висловив пропозицію начальнику відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання правопорушенням ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_6 , який є службовою особою, надати неправомірну вигоду у розмірі 25000 гривень за не скерування до суду протоколу про вчинене ним адміністративне правопорушення.

Надалі, 29 серпня 2025 року о 17 год 30 хв, перебуваючи поблизу КПП «Меркурій» військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 надав службовій особі ОСОБА_6 - неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень за невчинення останнім дій з використанням службового становища, а саме - за не скерування на розгляд до суду протоколу про вчинення ОСОБА_5 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та, як наслідок, уникнення ним адміністративної відповідальності.

Після цього протиправну діяльність ОСОБА_5 було припинено правоохоронними органами, а грошові кошти у сумі 25 000 гривень вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, винним себе визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, які повністю відповідають висунутому обвинуваченню. Крім того зазначив, що він у повній мірі усвідомив злочинний характер своїх дій, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_5 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає щире каяття та визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За вчинення нетяжкого злочину, передбаченого санкцією ч.1 ст.369 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Найбільш м`яким покаранням, яке передбачено за вчинений ОСОБА_5 злочин, є штраф.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання грошових коштів, що передавались як неправомірна вигода, вирішити відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати до них спеціальну конфіскацію та звернути в дохід держави.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили грошові кошти внесені як застава повернути заставодавцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 349, 369-371, 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, призначивши йому покарання у розмірі 1000 (одна тисяча ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_7 , внесену ним в інтересах ОСОБА_5 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.08.2025 (справа №461/7138/25) заставу в сумі 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів №4176-Е від 22.1.2025, яка становить 14842,80 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.09.2025 на мобільний телефон марки «Raptor», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та НОМЕР_5 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.09.2025 на грошові кошти в розмірі 25000 (двадцять п?ять тисяч) гривень, із наступними серіями та номерами, а саме: ГМ 3420210, ГК 0911894, ЕП 0207369, ЄР 8040835, АП 7275429, ГМ 7695164, КБ 4553098, ЕС 9742769, ЕП 9735265, АЛ 5715918, ЕГ 7857093, КВ 5199117, ЕР 7616303, ЕП 6386190, ЕС 2634274, ЕС 8330968, ЗЛ 8316002, ЄН 3883623, ЕД 4315325, ЕЄ 7023955, ЄУ 2987743, ЕУ 3882298, ГК 8211691, 3Н 4049436, ЕР 4520903, ВТ 6781297, МВ 8306906, ЕС 7295434, ВЕ 6572297, ЄД 5031037, ЕД 3479961, ЛД 6917433, ЄЕ 1453871, 3Н 8993373, ЕС 8650597, КА 4187760, ЄА 0191770, ЗН 1224869, ЄТ 0397770, ГЛ 9731110, АН 9746408, ЗБ 7296020, ЄН 6489154, ЄВ 7441948, ЛВ 2747108, ЛЄ 1620914, ЄН 3334880, ЄМ 6722900, ВУ 4751404, МБ 1757958 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 021.09.2025 на майно, яке належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ), а саме: 1/3 квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна 10319416- скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Raptor», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 та НОМЕР_5 повернути ОСОБА_5 .

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речові докази: грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п?ять тисяч) гривень, із наступними серіями та номерами, а саме: ГМ 3420210, ГК 0911894, ЕП 0207369, ЄР 8040835, АП 7275429, ГМ 7695164, КБ 4553098, ЕС 9742769, ЕП 9735265, АЛ 5715918, ЕГ 7857093, КВ 5199117, ЕР 7616303, ЕП 6386190, ЕС 2634274, ЕС 8330968, ЗЛ 8316002, ЄН 3883623, ЕД 4315325, ЕЄ 7023955, ЄУ 2987743, ЕУ 3882298, ГК 8211691, 3Н 4049436, ЕР 4520903, ВТ 6781297, МВ 8306906, ЕС 7295434, ВЕ 6572297, ЄД 5031037, ЕД 3479961, ЛД 6917433, ЄЕ 1453871, 3Н 8993373, ЕС 8650597, КА 4187760, ЄА 0191770, ЗН 1224869, ЄТ 0397770, ГЛ 9731110, АН 9746408, ЗБ 7296020, ЄН 6489154, ЄВ 7441948, ЛВ 2747108, ЛЄ 1620914, ЄН 3334880, ЄМ 6722900, ВУ 4751404, МБ 1757958 конфіскувати у власність Держави.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1