У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових №0000214 від 12.08.2021року зі зміненим обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого начальником станції Чоп виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області здійснювався розгляд кримінального провадження №0000214, дані про яке 12.08.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно ОСОБА_4 , якому згідно із обвинувальним актом, було пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Під час судового розгляду 20.11.2023 перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , погодив змінений обвинувальний акт, який складений прокурором ОСОБА_8 ..

Так, згідно зміненого обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, за наступних обставин.

Згідно наказу начальника залізниці - голови комісії з реорганізації залізниці від 14.04.2015 за № 97/ос ОСОБА_4 призначений на посаду начальника станції Чоп відокремленого підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Державного галузевого об`єднання «Львівська залізниця». Згідно посадової інструкції начальника станції Чоп виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень», до завдань та обов`язків ОСОБА_4 , як начальника станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» входило: п. 2.1. здійснення керівництва станцією через апарат, організаційний підрозділ якого затверджується виробничим структурним підрозділом «Ужгородська дирекція залізничних перевезень»; п. 2.2. самостійне вирішення питань діяльності станції за винятком тих, що віднесені до компетенції Міністерства інфраструктури, АТ «Українська залізниця», регіональної філії «Львівська залізниця» та виробничим структурним підрозділом «Ужгородська дирекція залізничних перевезень»; п. 2.4. видає у межах своєї компетенції вказівки, інструкції, які є обов`язковими для виконання всіма працівниками станції; п. 2.11 організація роботи залізничної станції на основі технологічного процесу роботи станції, ефективного використання технічних засобів і впровадження сучасних технологій; п. 2.12. забезпечення виконання основних показників роботи залізничної станції; п. 2.17. контролює роботу працівників станції та виконання ними посадових обов`язків, вимог нормативних актів з безпеки руху правильності і надійності закріплення вагонів на коліях станції, ведення поїзної документації і станційної комерційної звітності працівниками станції, аналізує виконання основних показників роботи станції, доповідає керівництву виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» про результати роботи; п. 2.26. проводить аналіз затримок поїздів та вживає заходів стосовно забезпечення виконання графіку руху поїздів; п. 2.31. на підставі вимог чинного законодавства України, наказів, вказівок та інших нормативно-правових актів Міністерства інфраструктури, АТ «Українська залізниця», регіональної філії «Львівська залізниця», виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень», згідно вимог положення про станцію Чоп, організація роботи станції і взаємодії підрозділів, щодо виконання пасажирської, вантажної та поїзної роботи відповідно до плану і завдань, забезпечуючи безпеку руху поїздів, збереження рухомого складу і вантажів, ефективне використання технічних засобів; п. 2.38. несе відповідальність за організацію та достовірність обліку та звітності на станції - відноситься до організаційно-розпорядчих обов`язків; п. 2.3 ефективне розпорядження за погодженням регіональної філії «Львівська залізниця» та виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» коштами та майном, закріпленим за станцією, відповідно до чинного законодавства у межах наданих йому повноважень - відноситься до адміністративно-господарських обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_4 у силу приписів ч. 3 ст. 18 КК України, примітки до ст. 364 КК України був службовою особою юридичної особи публічного права, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Так, в період з 01.01.2020 по 30.10.2020, у невстановлений досудовим розслідуванням час, та перебуваючи на території залізничної станції ЧОП відокремленого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної Філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_4 , діючи необережно, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч вимогам п. 2.15 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої наказом Державної митної служби України й Міністерства транспорту та зв`язку України від 18.09.2008 № 1019/1143; пункту 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 866/5087, де передбачено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки, не забезпечив складання актів загальної форми ГУ-23, ГУ-23А щодо простою (затримки) вагонів з вантажами на залізничних станційних, під`їзних коліях та місцях загального користування в очікуванні проведення митних операцій з підприємствами в зоні митного контролю, внаслідок чого не було нараховано і не було стягнуто збір за зберігання вантажів у вагонах, внаслідок чого АТ «Українська залізниця», спричинено шкоду у вигляді недоотримання вказаною юридичною особою грошових коштів в сумі 700 155 гривень 82 копійки.

Так, п. 2.15 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої наказом Державної митної служби України й Міністерства транспорту та зв`язку України від 18.09.2008 р. №1019/1143 визначено, шо товари (вантажі), що прибувають на станцію призначення й перебувають під митним контролем, розміщуються в зонах митного контролю, які створюються на коліях загального користування й у яких товари (вантажі) перебувають під охороною залізниці, або, з дозволу митного органу, в інших місцях чи під`їзних коліях, визначених як зони митного контролю згідно з Митним кодексом України і Порядком створення зон митного контролю та їх функціонування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1947.

Пунктом 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 866/5087, де передбачено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Так, за період з 15.02.2020 по 17.02.2020 та з 03.03.2020 по 07.03.2020 ТОВ «Трансстрім» здійснили простій та зберігання вантажів у вагонах на станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», а саме:

- вагони №№47, 62, 65, 03, 70, 43, 87, 00, 56, 34, 79, 26, 82, 90, 82, 52, 94 з 15.02.2020 по 17.02.2020 (загальна кількість годин простою 58);

- вагони №№55, 20, 71, 11, 82, 97, 31, 68, 96, 58, 11, 43, 82 з 03.03.2020 по 07.03.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 107).

Окрім того, за період з 26.12.2019 по 02.01.2020, з 30.12.2019 по 02.01.2020 та з 19.08.2020 по 24.08.2020 ТОВ «Інтертрансгруп» здійснили простій та зберігання вантажів у вагонах на станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», а саме:

- вагони №№67, 67, 99, 56, 12, 54, 12 з 26.12.2019 по 02.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 188);

- вагони №№78, 78, 52, 83, 27 3 30.12.2019 по 02.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 90);

- вагони №№87, 47, 06, 56, 03, 96, 93, 31, 45. 34, 26, 44 з 19.08.2020 по 24.08.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 107).

Окрім того, за період з 31.12.2019 по 09.01.2020, 3 02.01.2020 по 09.01.2020 та з 20.01.2020 по 23.01.2020 ТОВ «Карпатнафтохім» здійснили простій та зберігання вантажів у вагонах на станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», а саме:

- вагони №№99, 38, 30, 66 з 31.12.2019 по 09.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 223);

- вагони №№43, 52, 87, 37, 68 з 02.01.2020 по 09.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 175);

- вагони №№21, 65, 39, 64, 21, 44, 96 з 20.01.2020 по 23.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 81).

Окрім того, за період з 10.01.2020 по 12.01.2020, з 11.01.2020 по 13.01.2020, з 20.01.2020 по 22.01.2020, з 22.01.2020 по 26.01.2020, з 08.02.2020 по 12.02.2020, з 09.02.2020 рп 12.02.2020, з 15.02.2020 рп 17.02.2020, з 03.03.2020 рп 07.03.2020, з 28.03.2020 по 08.04.2020 та з 19.08.2020 по 24.08.2020 ЧП «АвантРейл-М» (частное транспортное унитарное предприятие - Республіка Беларусь) здійснили простій та зберігання вантажів у вагонах на станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», а саме:

- вагони №№44, 85, 33, 52, 56, 65, 45, 86, 91, 35, 09, 67, 66, 11, 76, 74 з 10.01.2020 по 12.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 58);

- вагони №№47, 44, 96, 93, 31, 34, 26, 24, 72, 19, 88, 29, 44, 51, 67 з 11.01.2020 по 13.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 54);

- вагон №87, 42, 12, 30, 04, 52, 63, 95, 84, 12, 10, 12, 58, 20 86, 56, 31 з 20.01.2020 по 22.01.2020 (загальна кількість годин простою 49);

- вагони №№82, 28, 64, 85, 56, 13, 52 з 22.01.2020 по 26.01.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 90);

- вагони №№55, 82, 60, 56, 13, 52, 31, 68, 58, 11 з 08.02.2020 по 12.02.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 98);

- вагони №№20, 11, 82, 97, 43, 36, 64, 85, 19 з 09.02.2020 по 12.02.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 75);

- вагони №№47, 62, 65, 03, 70, 43, 94, 00, 34, 79, 82, 90, 82, 52, 87, 56, 26, з 15.02.2020 по 17.02.2020 (загальна кількість годин простою 58);

- вагони №№55, 20, 71, 11, 82, 97, 31, 96, 11, 43, 82, 68, 58, з 03.03.2020 по 07.03.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 107);

- вагони №№55, 20, 71, 11, 82, 31, 97, 68, 96, 11, 43, 82 з 28.03.2020 по 08.04.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 250);

- вагони №№87, 47, 06, 56, 03, 96, 93, 31, 45, 34, 26, 44 з 19.08.2020 по 24.08.2020 (загальна кількість годин простою одного вагону 107).

Так, на момент здійснення простою вантажів у вказаних вагонах, відносини між АТ «Укрзалізниця» та товариствами, які надавали експедиторські послуги, а саме ТОВ «Інтертрансгруп», ТОВ «Трансстрім», ТОВ «Карпатнафтохім» та ЧП «АвантРейл-М» (частное транспортное унитарное предприятие - Республіка Беларусь), були врегульовані відповідними договорами про надання послуг, відповідно до умов яких вони зобов`язалися відшкодувати перевізнику - АТ «Укрзалізниця» витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, а також вони є відповідальними за затримку вантажів на підходах до станції призначення та повинні здійснити оплату платежів, пов`язаних з цими затримками, а також негайно інформувати перевізника про всі обставини, які перешкоджають відправленню та просуванню вагонів з причин, які не залежать від перевізника. Так, на вимогу експедитора повідомлення про необхідність затримки вантажу на станції готується та надсилається на відповідну станцію (дирекцію) АТ «Укрзалізниця» із зазначенням причин затримки. Після отримання вказаної заявки уповноважені особи залізничної станції складають акт загальної форми про затримку вантажу на вимогу вантажовідправника (експедитора), що передбачено Службовою інструкцією, яка є додатком до СМГС («АКТ ОБЩЕЙ ФОРМЫ (пояснения по заполнению графы «Отметки перевозчика» накладной пункта 8, пункт 25.1 Правил перевозок грузов») із зазначенням часу початку затримки та часу закінчення затримки. Після закінчення затримки та відправлення вантажу за призначенням один з примірників акту та перевізних документів повертаються на вихідну прикордонну залізничну станцію з подальшим відправленням в Розрахунковий центр АТ «Укрзалізниця» для проведення остаточного розрахунку за перевезення. Відповідно до статті 5 СМГС застосовується національне законодавство країни де виникло ускладнення, а відповідно до пункту 6.4 Тарифної політики додаткові збори та інші платежі пов`язані із затримкою розраховуються по внутрішнім правилам і тарифам даної держави на день виникнення цих зборів та платежів.

Зокрема, збір за зберігання вантажу у разі затримки вагонів цистерн розраховуються на підставі розділу 7 (правила зберігання вантажів) Правил перевезень вантажів, тобто після закінчення пільгової доби, відлік якої починається з моменту затримки (після 24 годин).

Нарахування платежів за користування вагонами допускається на підставі пункту 8 розділу 6 (правила користування вагонами і контейнерами) Правил перевезень вантажів.

3 урахуванням викладеного, плата за користування вагонами розраховується відповідно до ставок зазначених в розділі 5 Збірника тарифів із застуванням коригуючого коефіцієнту чинного на дату проведення розрахунку за фактичний час користування вагонами. Відповідно до пункту 5 розділу 5 Збірника тарифів при розрахунку плати за користування власними та орендованими вагонами, які не належать АТ «Укрзалізниця» застосовується 50% знижка до розрахованої суми.

Відповідно збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до пункту 2 розділу 3 Збірника тарифів.

При цьому, начальнику станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» ОСОБА_4 було відомо про затримки на залізничних станційних, під`їзних коліях та місцях загального користування відповідних вагонів з вантажами, про які зазначено у обвинувальному акті, із листування електронною поштою із заступником директора ТОВ «Чопзовніштранс» ОСОБА_9 , однак ним жодних заходів щодо здійснення контролю за оформленням відповідних фактів актами загальної форми, а також з`ясування причин неповідомлення компаній, які надавали експедиторські послуги станцію Чоп про факти простою (затримки) вагонів, не було здійснено. Тобто начальник станції Чоп ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» РФ «Львівська залізниця» ОСОБА_4 , являючись службовою особою юридичної особи, 100 відсотків акцій якого належить державі, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не забезпечив складання актів загальної форми ГУ-23, ГУ-23А щодо простою (затримки) вагонів з вантажами на залізничних станційних, під`їзних коліях та місцях загального користування в очікуванні проведення митних операцій з підприємствами в зоні митного контролю, внаслідок чого не було нараховано і не було стягнуто збір за зберігання вантажів у вагонах.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків, згідно висновку судово-економічної експертизи Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/107-21/1974-ЕК від 10.03.2021 АТ «Українська залізниця», спричинено шкоду у вигляді недоотримання вказаною юридичною особою грошових коштів в сумі 700 155 гривень 82 копійки, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та відповідно п. 4 примітки до ст. 364 КК України, вважається тяжкими наслідками.

21.10.2025 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а цивільний позов залишити без розгляду. В обгрунтування зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, є нетяжким злочином. Відтак, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 376 КК України, згідно із ч. 1 ст. 49 КК України, закінчився.

22.10.2025 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про закриття кримінального провадження, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. В обгрунтування зазначив, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України відноситься до категоії нетяжкого злочину. У відповідності до обвинувального акту та обставин кримінального провадженнч у вину ОСОБА_4 ставиться обставини вчинення кримінального правопорушення, що мали місце протягом 2020 року, а з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 років. Зазначив, що ОСОБА_4 від органу досудового розслідування не ухилявся, з часу вчинення кримінального правопорушення будь яких ігших кримінальних правопорушень не вчиняв, проти закриття кримінального правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності не заперечує, а отже наявні всі правові підстави для застосуванняприписів ст. 49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував щодо можливості звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України, передбачає, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 284, частини третьої статті 285, частини четвертої статті 286, частини третьої статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Згідно зміненого обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000214 від 12.08.2021, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України щодо обставин, які мали місце в період з 01.01.2020 по 30.10.2020.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подані клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що всі наслідки закриття кримінального провадження з підстав сплину строків давності передбачених ст. 49 КК України йому відомі та зрозумілі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 не перебував у розшуку, не ухилявся від суду. Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 суду не надано, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченого від досудового розслідування або суду. Таким чином, судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Указаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 362/2406/17 у постанові від 30 червня 2021 року, який відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України повинен бути врахований судом.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень статті 63 Конституції України та статті 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, та за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (статтею 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Також у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 сформовано правову позицію, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, враховуючи, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яке ставиться ОСОБА_4 у провину, минули передбачені ст.49 КК України строки, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Водночас, із системного аналізу КПК України та КК України слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої особи на таке звільнення, а також, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Аналогічну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 23.06.2022 у справі № 204/2626/21, провадження № 51-5123 км 21.

За такого, у зв`язку із прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, цивільний позов Акціонерного Товариства «Українська залізниця» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням злочину підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешти накладені на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 31.03.2021року у справі №308/6326/20 (1-кс/308/1322/21) та від 31.03.2021року у справі №308/6326/20 (1-кс/308/1321/21), а також на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 від 05.11.2020 року у справі №308/10202/20 (1-кс/308/4634/20) підлягають скасуванню.

Відповідно до приписів ст.ст.124, 126 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають віднесенню на рахунок держави. Такі висновки міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21).

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 49 КК України, 124, 128, 284, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України на підстав ч.1 ст.49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - закрити.

Цивільний позов Акціонерного Товариства «Українська залізниця» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням злочину- залишити без розгляду.

Скасувати арешти накладені:

- на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 31.03.2021року у справі №308/6326/20 (1-кс/308/1322/21), на майно, вилучене під час обшуку в службових приміщеннях залізничної станції «Чоп» за адресою: м.Чоп, площа Європейська, 3, із забороною розпоряджатися та користуватися таким майном, а саме на: журнал вхідних оперативних наказів, який розпочато 14.11.2016 року і який закінчено 30.03.2018 року на 200 арк.; журнал реєстрації вхідних оперативних наказів, який розпочато 02.04.2018 року і який закінчено 24.09.2019 року на 176 арк.; журнал реєстрації вхідних оперативних наказів, який розпочато 25.09.2019 року і який закінчено 24.11.2020 року на 96 арк.; журнал обліку робочого часу за період з січня 2014 року по серпень 2021 року на 48 аркушах (оригінал)4 копію облікового екзмепляру "Порядку обліку документів в електронній формі" на 6 арк.; службовий блокнот знаписом "SGS"; журнали - Положення "Станція ЧОП", про облік поїздів та вагонів на станції ЧОП за 2018-2020 роки в кількості 13 журналів (оригінали), а саме : за січень 2020 року на 119 арк.; за лютий 2020 року на 139 арк.;за березень 2020 року на 133 арк; за квітень 2019 року на 95 арк, за травень 2020 року на 100 арк.; за червень 2020 року на 65 арк.; за липень 2020 року на 43 арк.; за січень 2019 року на 134 арк.; за лютий 2019 року на 168 арк.; за березень 2019 року на 187 арк.; за квітень 2019 року на 168 арк.; за травень 2019 року на 177 арк; за червень 2019 року на 113 арк.; за липень 2019 року на 206 арк.; за серпень 2019 року на 173 арк.;за вересень 2019 року на 154 арк.; за жовтень 2019 року на 162 арк.; за листопад 2019 року на 166 арк.; за грудень 2019 року на 152 арк.; за січень 2018 року на 634 арк.; за лютий 2018 року на 512 арк.; за березень 2018 року на 528 арк.; за квітень 2018 року на 530 арк.; за травень 2018 року на 435 арк.; за серпень 2018 року на 539 арк.; за вересень 2018 року на 517 арк.; за жовтень 2018 року на 476 арк.; за листопад 2018 року на 550 арк.; за грудень 2018 року на 168 арк.;

- на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_11 від 31.03.2021року у справі №308/6326/20 (1-кс/308/1321/21), на майно, вилучене від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною розпоряджатися та користуватися таким майном, а саме:

- мобільний телефон марки "Samsung" моделі А8 із СІМ-картками мобільного зв`язку "Водафон" за номером " НОМЕР_1 " та оператора мобільного зв`язку "Лайфселл";

- ноутбук марки "Lenovo" чорного кольору моделі 80G0, серійний номер PF01MSD7 із зарядним пристроєм до нього;

- три блокноти формату А4 із чорновими записами, які належать гр. ОСОБА_9 ;

- на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 від 05.11.2020 року у справі №308/10202/20 (1-кс/308/4634/20), на вилучені під час проведення огляду за адресою: м. Чоп, площа Європейська, буд.3, інформацію збережену на флеш картах, а саме на:

- інформацію у вигляді відомостей щодо вхідних та вихідних електронних повідомлень з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка збережена на Флеш карту.

- інформацію у вигляді відомостей щодо вхідних та вихідних електронних повідомлень з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 яка збережена на Флеш карту.

Речові докази:

-флеш карта та наявна на ній інформація у вигляді відомостей щодо вхідних та вихідних електронних повідомлень з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-флеш карта та наявна на ній інформація у вигляді відомостей щодо вхідних та вихідних електронних повідомлень з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-майно, вилучене під час обшуку в службових приміщеннях залізничної станції «Чоп» за адресою: м. Чоп, площа Європейська, 3, із забороною розпоряджатися та користуватися таким майном, а саме на: журнал вхідних оперативних наказів, який розпочато 14.11.2016 року і який закінчено 30.03.2018 року на 200 арк.; журнал реєстрації вхідних оперативних наказів, який розпочато 02.04.2018 року і який закінчено 24.09.2019 року на 176 арк.; журнал реєстрації вхідних оперативних наказів, який розпочато 25.09.2019 року і який закінчено 24.11.2020 року на 96 арк.; журнал обліку робочого часу за період з січня 2014 року по серпень 2021 року на 48 аркушах (оригінал)4 копію облікового екзмепляру "Порядку обліку документів в електронній формі" на 6 арк.; службовий блокнот знаписом "SGS"; журнали - Положення "Станція ЧОП", про облік поїздів та вагонів на станції ЧОП за 2018-2020 роки в кількості 13 журналів (оригінали), а саме : за січень 2020 року на 119 арк.; за лютий 2020 року на 139 арк.;за березень 2020 року на 133 арк; за квітень 2019 року на 95 арк, за травень 2020 року на 100 арк.; за червень 2020 року на 65 арк.; за липень 2020 року на 43 арк.; за січень 2019 року на 134 арк.; за лютий 2019 року на 168 арк.; за березень 2019 року на 187 арк.; за квітень 2019 року на 168 арк.; за травень 2019 року на 177 арк; за червень 2019 року на 113 арк.; за липень 2019 року на 206 арк.; за серпень 2019 року на 173 арк.;за вересень 2019 року на 154 арк.; за жовтень 2019 року на 162 арк.; за листопад 2019 року на 166 арк.; за грудень 2019 року на 152 арк.; за січень 2018 року на 634 арк.; за лютий 2018 року на 512 арк.; за березень 2018 року на 528 арк.; за квітень 2018 року на 530 арк.; за травень 2018 року на 435 арк.; за серпень 2018 року на 539 арк.; за вересень 2018 року на 517 арк.; за жовтень 2018 року на 476 арк.; за листопад 2018 року на 550 арк.; за грудень 2018 року на 168 арк. - повернути Акціонерному Товариству «Українська залізниця»;

-мобільний телефон марки "Samsung" моделі А8 із СІМ-картками мобільного зв`язку "Водафон" за номером " НОМЕР_1 " та оператора мобільного зв`язку "Лайфселл"- повернути ОСОБА_9 ;

-- ноутбук марки "Lenovo" чорного кольору моделі 80G0, серійний номер PF01MSD7 із зарядним пристроєм до нього - повернути ОСОБА_9 ;

-- три блокноти формату А4 із чорновими записами, які належать гр. ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 .

Копію даної ухвали після її проголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.11.2025 о 16 год. 30 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонний суду

Закарпатської області ОСОБА_1