Номер провадження: 11-кп/813/1446/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000008, внесеному до ЄРДР 03.05.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має вищу освіту, не одруженого, працюючого охоронцем в охоронній фірмі «Гефест», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначено йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих їй місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання: відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_10 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 № 3057-1Х (далі - Закон № 2500). Закон № 3057 затверджує Указ Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації.

На підставі відношення з Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24.10.2022 №1528/3/1174 та Поіменного списку №2/1716 від 25.10.2022, ОСОБА_7 призвано за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу та направлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №136 ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, ОСОБА_7 25.10.2022, тобто з моменту мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та відправлення до військової частини НОМЕР_1 , набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 №143 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03.11.2022 № 230 ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду офіцера мобілізаційної групи відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 .

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, військовослужбовець ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, майор ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, 10.11.2022 відповідно до наказу №238 командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_7 направлено на медичний огляд ВЛК до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

У подальшому майор ОСОБА_7 з 10.11.2022 по 07.02.2023 проходив стаціонарне лікування в КНП «Одеська обласна психіатрична лікарня №2 Одеської обласної ради».

Так, майор ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, призваним по мобілізації та проходячи військову службу на посаді офіцера мобілізаційної групи відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , y військовому званні «майор», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 129-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 08.02.2023 o 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу, а саме: до військової часини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце розташування зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) без поважних причин, в умовах воєнного стану, та умисно ухилявся від проходження військової служби до 12 год. 30 хвилин 07.06.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Надалі, 07.06.2023 о 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до приміщення Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мечнікова, 59-А та повідомив про вчинений ним злочин.

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що положення статті 75 КК України взагалі не передбачають можливості звільнення від відбування покарання із випробуванням у випадку засудження за частиною 5 статті 407 КК України. При цьому, звертає увагу, що застосування до військовослужбовців інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від військової служби, не сприяє підтриманню належної боєздатності та рівня військової дисципліни Збройних сил України.

На підставі викладеного прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання та ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 показання за ч. 5 ст. 407 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В іншій частині вирок залишити без змін.

Від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких останній вважає її необґрунтованою та зазначав про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні сторона захисту звернулась до апеляційного суду з клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що йому відомі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Захисник підтримав заявлене клопотання та просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вчинене ним вперше.

Відповідно до поданого обвинуваченим клопотання він має намір повернутися до лав Збройних сил України для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 . При цьому, командира ВЧ НОМЕР_4 надав письмову згоду на проходження військової служби ОСОБА_7 на вакантній посаді у військовій частині ВЧ НОМЕР_4 (а.с. 179-184 т.1).

Обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності на що він надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, та підтвердив добровільність його звернення до суду із клопотанням для продовження проходження військової служби.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З огляду на наявність констатованих підстав та умов для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість, у відповідності до вимог ст.288 КПК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України та скасування вироку суду першої інстанції.

Враховуючи те, що колегією суддів задоволене клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, наслідком чого є закриття кримінального провадження, апеляційний суд не перевіряє доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000008, внесеному до ЄРДР 03 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0000008, внесене до ЄРДР 03 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_4 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_7 .

Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу військової частини НОМЕР_4 , Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері обороті Південного регіону та ІНФОРМАЦІЯ_6 для виконання та контролю за виконанням.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 та військову частину НОМЕР_4 за результатами виконання вказаної ухвали невідкладно повідомити прокурора та суд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4