Справа № 305/1177/25
Провадження по справі 1-кп/305/315/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000065 від 12.02.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, лікаря ветеринара, з вищою освітою, військовозобов`язаного, на утримані має двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.04.2022 (справа №305/1008/21, номер провадження №3/305/310/22), яка залишена в силі постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.10.2024 (справа №305/1008/21 номер провадження №33/4806/326/22), визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

При цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», всупереч постанови суду, 15 грудня 2024 року о 09:05 годині, рухаючись по вул. Піщана, в м. Чернівці, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», повторно, всупереч постанові суду, 01 січня 2025 року у денний час доби, рухаючись по вул. Віктора Файбиша в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» із реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Окрім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», повторно, всупереч постанові суду, 05 січня 2025 року у денний час доби, рухаючись по вул. Віктора Файбиша в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» із реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Окрім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», повторно, всупереч постанові суду, 17 січня 2025 року у нічний час доби, рухаючись по вул. Миру, в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» із реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Окрім того, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», повторно, всупереч постанові суду, 31 січня 2025 року у денний час доби, рухаючись по вул. Миру, в м. Рахів Рахівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

B подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, порушуючи нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, з метою порушення психологічної недоторканості, після того, як під час несення служби поліцейським офіцером громади сектору превенції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , який виконував свої службові обов`язки стосовно забезпечення безпеки дорожнього руху, та здійснював патрулювання в м. Рахів по вул. Миру, Закарпатської області, на службовому автомобілі марки Renault Duster з реєстраційним номером НОМЕР_2 , склав, 31.01.2025, на ОСОБА_4 адміністративний протокол за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та яким накладено грошове стягнення в сумі 20400 гривень, після чого 07.02.2025 о 19:34 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, умисно, з метою залякування, здійснив телефонний дзвінок з номера мобільного телефону НОМЕР_3 на особистий номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи та розуміючи що останній є працівник правоохоронного органу та перебуває під час виконання службових обов`язків, під час розмови з ним, почав висловлювати словесні погрози вбивством останньому, дані погрози ОСОБА_5 сприйняв із побоюванням за своє життя. Даними діями ОСОБА_4 викликав у ОСОБА_5 реальні підстави побоюватися за своє життя.

B подальшому, 08.02.2025 об 08:52 годині, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, з метою залякування працівника правоохоронного органу, використовуючи мобільний додаток «Viber», умисно, відправив СМС - повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 з погрозами вбивством та насильством і даними діями ОСОБА_4 викликав у ОСОБА_5 реальні підстави побоюватися за своє життя.

Крім того, 09.02.2025 о 11:07 годині, ОСОБА_4 , продовжив свої неправомірні дії спрямовані на залякування працівника правоохоронного органу, повторно, умисно, використовуючи мобільний додаток «Viber», продовжив відправляти СМС повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 з погрозами вбивством та насильством, і даними діями ОСОБА_4 викликав у ОСОБА_5 реальні підстави побоюватися за своє життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 345 КК України визнав, щиро розкаявся та пояснив наступне. Так, поліцейським Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 у відношенні нього було складено адміністративний протокол за ч.4 ст. 126 КУпАП, яким накладено грошове стягнення в сумі 20400 гривень. У зв`язку з зазначеним ОСОБА_4 був на емоціях та писав погрози поліцейському у мобільному додатку «Viber». В подальшому хотів вибачитись, але вже був заблокований.

Стосовно обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, розкаявся та зазначив, що постановою Рахівського районного суду від 13.04.2022 він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На вказану постанову він подав апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду та вважав, що має право керувати транспортним засобом. Проте два рази був зупинений працівниками поліції, та у відношенні нього складались адміністративні протоколи. Разом з тим, жодного разу йому не було повідомлено про позбавлення права керування. В подальшому, ОСОБА_4 був зупинений лейтенантом поліції ОСОБА_5 , який повідомив, що той був позбавлений права керування.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні надав наступні пояснення. Обвинуваченого ОСОБА_4 він впізнає, оскільки стосовно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яким накладено грошове стягнення в сумі 20400 гривень, а також винесено постанову про позбавлення права керування. У зв`язку з чим ОСОБА_4 погрожував нецензурною лексикою ОСОБА_5 , в подальшому писав повідомлення з погрозами у мобільний додаток «Viber», тому ОСОБА_5 вимушений був звернутись з рапортом до начальника. Після вказаних подій заяву внесли до ЄРДР. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив обрати покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах підтримав висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, посилаючись на обставини викладені в обвинувальному акті, та просив суд обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, оскільки останній характеризується позитивно, вину свою визнав, з потерпілим примирився. Просив за ч. 1 ст. 345 КК України призначити обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 роки та за ч.1 ст. 382 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Зазначив, що запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту закінчився 20.04.2025. Просив вирішити долю речових доказів, а саме - повернути їх власнику.

Захисник ОСОБА_6 у судових дебатах зазначив, що ОСОБА_4 вину свою визнав, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей. А тому просив призначити покарання за ч. 1 ст. 345 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік та за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень суду надано наступні докази.

Згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.04.2022 (Справа № 305/1008/21, провадження № 3/305/310/22) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу, в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як вбачається з постанови Закарпатського апеляційного суду від 28.10.2024 (справа №305/1008/21), апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення. Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.04.2022 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишено без змін.

Протоколом огляду від 13.02.2025 року встановлено, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «iPhone 13», синього кольору, з номером сім карти НОМЕР_4 , ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 . На головному екрані виявлено вхідний дзвінок з номера мобільного телефону НОМЕР_3 , який підписано « ОСОБА_4 ». Як вбачається з чатів мобільного додатку «Viber», виявлено чат з особою, яка підписана « ОСОБА_4 », а також повідомлення у даній переписці, які містять погрози вбивством.

Дослідивши матеріали кримінального правопорушення, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 345 КК України як погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків ,а також за ч.1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили та

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, характеристику, ступінь та наслідки скоєних ним кримінальних правопорушень, та ступінь суспільної небезпеки скоєного.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, ступінь його вини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 345 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки та, з врахуванням ст. 70 КК України, якою передбачено призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини й засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді позбавлення волі, але відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства. Крім того, на підставі ч.3 ст. 76 КК України, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: попросити особисто в усній формі пробачення у потерпілого ОСОБА_5 ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Також, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

У цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який закінчився 20.04.2025. Враховуючи, що клопотань про продовження запобіжного заходу прокурор не подавав, тому суд запобіжний захід не продовжує.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України після вступу вироку в законну силу речові докази: мобільний телефон марки Motorola E13, ІМЕІ1 НОМЕР_7 , ІМЕІ2 НОМЕР_8 з номером сім-карти НОМЕР_3 , який здано до кімнати зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, слід повернути ОСОБА_4 , як власнику.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , визнати винуватим та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом 2 (двох) років він не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього згідно ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) попросити особисто в усній формі пробачення у потерпілого ОСОБА_5 ;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту закінчився 20.04.2025, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: мобільний телефон марки Motorola E13, ІМЕІ1 НОМЕР_7 , ІМЕІ2 НОМЕР_8 з номером сім-карти НОМЕР_3 , який здано до кімнати зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області - повернути ОСОБА_4 як власнику.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1