Номер провадження 1-кс/725/1903/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 Слідчий суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Чернівці скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , на постанову слідчого в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернувся до суду зі скаргою постанову слідчого Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого від 09.12.2025 року у кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що 05.11.2025 року захисником потерпілого, ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_6 , було направлено на адресу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області (вул. Руська, 183, м. Чернівці, 58000) клопотання про накладення арешту на нерухоме майно в кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року, а саме на: 1.1. земельну ділянку, площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 1.2. житловий будинок АДРЕСА_1 , має загальну площу - 242,50 кв.м., житлову площу - 108,60 кв. м., та розташований на земельній ділянці площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд. 09.12.2025 року за результатами розгляду, у задоволенні клопотання було відмовлено.

З вказаною постановою заявник категорично не погоджується, вважає її необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

1. Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Слідчим не було враховано, що земельна ділянка, а також житловий будинок є предметом кримінального правопорушення, оскільки саме щодо них було вчинено незаконне зняття обтяження та подальше відчуження. Саме тому збереження існуючого стану цього майна має суттєве доказове значення для встановлення механізму незаконного вибуття ділянки з власності, кола причетних осіб та способів здійснення шахрайських дій. Крім того, подальша передача чи обтяження ділянки новими правами створює загрозу втрати об`єкту як ефективного забезпечення відшкодування шкоди потерпілому. Саме через це арешт є пропорційним, необхідним та найменш інтенсивним втручанням у права власника в порівнянні з ризиками, які виникнуть у разі відсутності такого заходу.

2. При розгляді клопотання слідчим не враховано положення ст. 170 КПК України, за якими арешт майна допускається у разі, якщо без його накладення досягнення мети кримінального провадження буде неможливим або істотно ускладненим. У цій справі саме такі обставини і мають місце, адже нерухоме майно є єдиним активом, за рахунок якого може бути забезпечене відшкодування шкоди потерпілому.

3. В постанові про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого відсутня будь-яка належна оцінка доводів та доказів, поданих заявником, що суперечить вимогам ст. 110 КПК України щодо обов`язку слідчого повно та всебічно мотивувати прийняте рішення. Звернення потерпілого з вказаним клопотанням до слідчого не звільняє останнього від обов`язку надати належну правову оцінку викладеним у ньому доводам. Окремо слід звернути увагу, що згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна покладається саме на осіб, зазначені у ч. 1 цієї статті, тобто слідчого, прокурора чи цивільного позивача. Формальне посилання на те, що «не наведені докази, які б свідчили про необхідність накладення арешту на майно» фактично створює перекладання обов`язку доказування на потерпілого, що не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону щодо процесуальних повноважень і розподілу процесуальних функцій.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.11.2025 року захисником потерпілого, ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_6 , було направлено на адресу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області (вул. Руська, 183, м. Чернівці, 58000) клопотання про накладення арешту на нерухоме майно в кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року, а саме на: 1.1. земельну ділянку, площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 1.2. житловий будинок АДРЕСА_1 , має загальну площу - 242,50 кв.м., житлову площу - 108,60 кв. м., та розташований на земельній ділянці площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд. 09.12.2025 року за результатами розгляду, у задоволенні клопотання було відмовлено.

У відповідності до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто містити відповіді на всі постановлені питання, особи, яка звернулась з клопотанням, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників провадження.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи те, що постанова слідчого Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого від 09.12.2025 року у кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року не обґрунтована, суд вважає, що скаргу слід задовольнити, постанову скасувати та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року повторно розглянути клопотання представника заявника ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання захисника потерпілого від 09.12.2025 року у кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року.

Зобов`язати повторно розглянути клопотання про накладення арешту на нерухоме майно в кримінальному провадженні №0002781 від 05.08.2025 року, а саме на: 1.1. земельну ділянку, площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 1.2. житловий будинок АДРЕСА_1 , має загальну площу - 242,50 кв.м., житлову площу - 108,60 кв. м., та розташований на земельній ділянці площею - 0,0815 га, кадастровий номер: :01:001:3457, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1