ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2874/23

Провадження № 11-кп/820/112/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 02 березня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семипалатинськ Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , майора, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, учасника бойових дій, не має судимостей,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, ст.307 КК України, та призначено покарання:

-за ч.1 ст.307 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.307 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Судом вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду, військовослужбовець ОСОБА_7 за невстановлених досудовим слідством обставин (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 17.09.2021 року, умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно придбав з метою подальшого незаконного збуту в невстановленої слідством особи порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1472 г, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 11год 10 хв 17 вересня 2021 року.

Надалі, 17 вересня 2021 року близько 11 год 10 хв ОСОБА_7 з метою подальшого незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи на вулиці поряд з будівлею ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за обумовлену грошову винагороду в сумі 600 грн, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_10 порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1472 г, яка була в згортку фольги, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту психотропних речовин.

16.09.2021 року о 18:48 обумовлені грошові кошти за продаж психотропної речовини в сумі 600 грн були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_7 № 957284 за допомогою платіжного терміналу №1956655, що за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 26 Б, та з урахуванням комісії за переказ грошових коштів останній отримав 582 грн.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список №2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

За вказаним епізодом дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини.

Крім того, ОСОБА_7 за невстановлених досудовим слідством обставин (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 07.12.2021 року, умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно повторно придбав з метою подальшого незаконного повторного збуту в невстановленої слідством особи, порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,8766 г, яку незаконно повторно зберігав з метою подальшого незаконного повторного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 13 год 22 хв 07.12.2021 року.

Надалі, 07.12.2021 року близько 13 год 22 хв ОСОБА_7 з метою подальшого незаконного повторного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи у відділенні №18 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Хмельницький, вул. Свободи, 73, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за обумовлену грошову винагороду в сумі 1 000 грн, шляхом незаконного пересилання, незаконно повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_10 порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,8766 г, яка була в надісланій від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_10 посилці, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного повторного збуту психотропних речовин.

03.12.2021 року о 14 год 31 хв обумовлені грошові кошти за продаж психотропної речовини в сумі 1 000 грн були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_7 № 071507 за допомогою платіжного терміналу №1956655, що за адресою: м. Шепетівка, Хмельницька область, вул. Старокостянтинівське шосе, 26 Б, та з урахуванням комісії за переказ грошових коштів останній отримав 970 грн.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список № 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

За вказаним епізодом дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, вчинені повторно.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просила вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважала рішення місцевого суду таким, що прийняте з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Стверджувала, що місцевим судом не враховано порушень кримінального процесуального закону при проведенні негласних слідчих розшукових дій та не враховано відсутності в матеріалах справи дозволів на їх проведення, що спричинило порушення норм кримінального процесуального закону, а саме ст.41, ч.6 ст.246 КПК України.

Зазначала, що в протоколі від 20 вересня 2021 року про результати здійснення аудіо, відеоконтролю особи, додатком до якого є карта-пам`яті №444 від 09.09.2021 року (т.1, а.с.219-220), зазначено, що вказана негласна слідча (розшукова) дія проведена на підставі доручення прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_11 №218т, однак, указане доручення відсутнє в матеріалах справи.

Водночас, суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ця обставина навіть не була досліджена та залишена без належної оцінки суду.

Відсутність доручення прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_11 №218т у матеріалах справи позбавляє сторону захисту оцінити та дослідити підстави та мотиви для проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії, дотримання оперативними співробітниками строків його проведення.

Судом першої інстанції також не було досліджено, яким чином ухвала про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії №2852т, яка є документом з грифом «таємно», потрапила до оперативних співробітників.

Незважаючи на імперативність вищезазначених приписів, місцевий суд знехтував перевіркою вказаних доказів, на підставі яких було проведено негласну слідчу (розшукову) дію аудіо, відеоконтроль особи, який було оформлено протоколом від 20.09.2021 року (т.1, а.с.219-220).

Заразом, зауважувала, що відсутність у матеріалах справи належним чином оформлених процесуальних документів, на підставі яких були проведені негласні слідчі (розшукові) дії аудіо, відеоконтроль особи, результати яких оформлені протоколом від 20.09.2021 року про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи, додатком до якого є карта-пам`яті №444 від 09.09.2021 року (т.1, а.с.219-220) протоколом від 13.12.2021 року про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи, додатком, до якого є карта-пам`яті №674 від 17.11.2022 року (т.2 а.с.17-19), свідчить про недопустимість цих доказів.

Наголошувала, що судом першої інстанції не було всебічно та об`єктивно оцінено того факту, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження надання оперативним підрозділам дозволу на проведення негласних слідчих розшукових дій.

У разі належного дослідження місцевим судом документів, на підставі яких були проведені НСРД, суд безумовно прийняв би рішення про витребування вказаних доручень, а в разі їх ненадання визнав би вищевказані документи недопустимими доказами, оскільки стороною обвинувачення доручення №218т та №298 не були відкриті та долучені до матеріалів справи.

Уважала, що оскільки негласні слідчі (розшукові) дії аудіо, відеоконтроль особи, результати яких оформлені протоколом від 20.09.2021 року про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи, додатком до якого є карта-пам`яті № 444 від 09.09.2021 року (т.1, а.с.219-220), та протоколом від 13 12.2021 року про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи, додатком до якого є карта-пам`яті № 674 від 17.11.2022 року (т.2, а.с.17-19) є недопустимими доказами, протокол огляду карти-пам`яті №444 від 30.08.2022 року (Т.2 а.с.109-112) та протокол огляду карта-пам`яті №674 від 30.08.2022 року (Т.2 а.с.106-108) також є недопустимими доказами, бо є похідними.

Оцінюючи протоколи про хід та результати проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, які містяться в матеріалах справи, суд, зробив висновки на підставі неналежних доказів, які безпідставно витлумачені на користь сторони обвинувачення.

Посилання у вироку суду на розмови з невстановленими особами, які не є жодними процесуальними фігурантами в рамках цього кримінального провадження, не може поза розумним сумнівом вказувати про склад кримінального правопорушення стосовно збуту наркотичних засобів ОСОБА_10 . ОСОБА_7

У вказаних розмовах також не описуються обставини, які б могли слугувати доказами в рамках пред`явленого обвинувачення її підзахисному.

Для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, докази відіграють не кількісну роль, а використовуються в доказуванні, якщо в них доведено достовірність фактів і обставин.

Указані обставини підтверджують поверхневий підхід до дослідження доказів, які були надані стороною обвинувачення, а вирок суду взагалі не містить аналізу протоколу про хід та результати проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.10.2021 року (т.1, а.с.170-195), протоколу про хід та результати проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.10.2021 року (т.1, а.с.196-211), протоколу огляду від 31.08.2022 року (т.2, а.с.102-104).

Звертала увагу суду на те, що на момент прийняття постанови про визначення підслідності кримінального провадження та направлення кримінального провадження за підслідністю від 04.11.2022 року (т.2, а.с.206-209), внаслідок чого було визначено досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення за слідчими Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері ОСОБА_12 мав повні та об`єктивні відомості, що тяжчий злочин вчинений у м. Хмельницькому, що підтверджується постановою про визначення підслідності кримінального провадження та направлення кримінального провадження за підслідністю від 24.12.2021 року (т.1, а.с.156-157).

Водночас, прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері ОСОБА_12 не просто проігнорував імперативні норми КПК України щодо визначення підслідності, він умисно зазначив у постанові про визначення підслідності кримінального провадження та направлення кримінального провадження за підслідністю від 24.12.2021 року (т.1, а.с.156-157) недостовірні відомості про нібито вчинення тяжчого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.307 КК України, в місті Шепетівка.

Також зазначала, що посилання у вироку суду на те, що «в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження або скасування вищевказаної постанови» автоматично не означає її законність та відсутність необхідності дослідити вказані обставини та надати їм оцінку судом.

Унаслідок цього, з 24.12.2021 року до 04.11.2022 року упродовж практично року досудове розслідування проводилося з порушенням вимог підслідності, що встановлені ст.216 КПК України.

Отже, на думку сторони захисту, під час розгляду справи судом було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що відповідно до вимог ст.407 КПК є підставою для скасування такого рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 прокурор просив вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Уважав, що вирок суду першої інстанції повністю відповідає фактичним обставинам справи, судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.374 КПК України, призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, достатнім для його виправлення та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень, відтак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає залишенню без задоволення.

Зазначав, що посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи дозволів на проведення НСРД не заслуговують на увагу.

Звертав увагу суду на те, що кримінальне провадження №0000202 за обвинуваченням ОСОБА_7 є виділеним з матеріалів досудового розслідування №0000047. Саме результати проведених НСРД у кримінальному провадженні №0000047 використовувалися для доведення вини ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000202.

Щодо відсутності в матеріалах справи доручень на проведення оперативними працівниками слідчих дій оглядів результатів НСРД, то сторона обвинувачення зобов`язалася надати таке доручення під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Стверджував, що протоколи зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.10.2021 року та 07.10.2021 року, на яких зафіксовано розмови ОСОБА_7 , а саме те, що обвинувачений спілкується з іншими особами, вживаючи слова «напас», «стежка», «п`ятка», «нарішати», які використовуються особами, причетними до розповсюдження наркотичних засобів і психотропних речовин, обговорює питання збуту речовин, їх вартість, розміри, поміщення їх у схованки, перерахування коштів за товар, зустрічі з іншими особами з приводу цього, підтверджують суб`єктивну сторону вчинених кримінальних правопорушень, дійсні мотиви обвинуваченого, його мету та обізнаність у забороні незаконного обігу психотропних речовин.

Указані вище обставини підлягають доказуванню з огляду на положення п.2 ч.1 ст.91 КПК України, відтак, аргументи сторони захисту не заслуговують на увагу.

Водночас, захисник свідомо, з метою введення в оману суду апеляційної інстанції акцентує увагу лише на одній обставині, передбаченій п.1 ч.1 ст.91 КПК України, події кримінального правопорушення та свідомо ігнорує частину досліджених доказів.

На думку сторони обвинувачення, прокурором було дотримано вимог процесуального закону щодо територіальної підслідності, а посилання сторони захисту на порушення правил предметної підслідності є вигаданим та не заслуговує на увагу з точки зору оцінки доказів на предмет їх допустимості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам і підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження та ретельно викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Обвинувачений ОСОБА_7 у місцевому суді свою вину не визнав. Пояснив, що наркотичні та психотропні речовини ніколи не вживав, не придбавав, не зберігав, не пересилав і не збував.

Зазначив, що він дійсно спілкувався із знайомою особою на ім`я « ОСОБА_13 », який неодноразово позичав у нього грошові кошти. Заперечив, що збував « ОСОБА_13 » психотропні речовини. У вересні 2021 року дійсно неподалік приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 зустрічався з « ОСОБА_13 » і позичив йому 300 грн. Крім того, в грудні 2021 року зустрівся з ним у м. Шепетівці і останній попросив відремонтувати навушники, на що він ( ОСОБА_7 ) погодився. Після ремонту «Володимир» віддав йому коробку, яку в подальшому попросив через «Нову пошту» надіслати на ім`я ОСОБА_14 . Не знаючи про вміст згаданої коробки, відправив її 07.12.2021 року з відділення «Нової пошти» у м. Хмельницькому. Провокативні дії «Володимира» пояснив намаганням останнього таким чином зайняти посаду, яку він ( ОСОБА_7 ) обіймав.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовані показаннями допитаного з дотриманням заходів безпеки як свідка (особа зі зміненими анкетними даними) ОСОБА_10 , з яких випливає, що він добровільно здійснював співпрацю з правоохоронними органами по боротьбі з незаконним збутом психотропних речовин. Під контролем правоохоронців у вересні 2021 року придбав у ОСОБА_7 психотропну речовину біля Шепетівського ТЦК приблизно за 500-600 грн. Перед цим перерахував через термінал на картку обумовлену суму, а потім забрав амфетамін безпосередньо в обвинуваченого. Речовину придбавав на пропозицію ОСОБА_7 . Окрім того, в грудні 2021 року приблизно на 1 000 грн замовив у ОСОБА_7 амфетамін і разом з поліцейськими у відділенні «Нової пошти» забрав попередньо проплачену посилку з речовиною. Кошти для закупівлі психотропних речовин йому передавали правоохоронці.

Згідно з постановою прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_12 про проведення працівниками Управління боротьби з наркозлочинністю в Хмельницькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки №221т від 03.09.2021, винесеної в межах кримінального провадження № 0000047 за ознаками ч.2 ст.307 КК України, постановлено провести упродовж 15 днів оперативну закупку психотропної речовини в ОСОБА_7 , із використанням при цьому заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів та залученням ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними).

Відповідно до протоколу про результати проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки від 18.09.2021року:

- 16.09.2021 в період часу з 18:20 по 18:30 у дворі будинку АДРЕСА_4 проведений огляд грошових коштів у сумі 600 грн;

- у період часу з 18:35 по 18:46 там оглянутий ОСОБА_10 , який дав добровільну згоду на здійснення оперативної закупки психотропних речовин у ОСОБА_7 і повідомив, що за попередньою домовленістю по телефону мав перерахувати на банківську картку ОСОБА_7 600 грн. для прискорення передачі амфетаміну. В ході проведення огляду у ОСОБА_10 будь-яких заборонених речей не виявлено і вручені попередньо оглянуті грошові кошти в сумі 600 грн, одягнуті спеціальні технічні засоби аудіо-, відеофіксації;

- о 18:48 ОСОБА_10 зайшов у продуктовий магазин за адресою: м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 26 Б, де перерахував указані кошти на банківську картку ОСОБА_7 , після цього повернувся до правоохоронців та видав квитанцію про перерахування коштів;

- у період часу з 18:52 по 19:10 проведений огляд ОСОБА_10 і складений протокол огляду покупця, в якого вилучена квитанція. В ході телефонних розмов ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що віддасть товар наступного дня;

- 17.09.2021 в період часу з 10:50 по 10:58 у дворі будинку АДРЕСА_5 проведений огляд ОСОБА_10 , який повідомив, що за попередньою домовленістю по мобільному телефону ОСОБА_7 надасть йому амфетамін, для чого потрібно підійти до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де він зараз перебуває. За результатами проведення огляду в ОСОБА_10 будь-яких заборонених речей не було, зокрема, наркотичних засобів та психотропних речовин, на нього одягнуті спеціальні технічні засоби аудіо-, відеофіксації;

- об 11:00 ОСОБА_10 пішов на зустріч з ОСОБА_7 та об 11:08 підійшов до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , де до нього об 11:10 вийшов ОСОБА_7 та передав згорток фольги, після цього ОСОБА_10 повернувся до працівників правоохоронних органів та видав згорток;

- у період часу з 11:21 по 11:45 складений протокол вилучення придбаного товару і він поміщений до сейф-пакету.

Відповідно до протоколу від 20.09.2021 про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи, зафіксовано, як ОСОБА_10 16.09.2021 року о 18:48 заходить у магазин та за допомогою терміналу перераховує 600 грн на банківську картку ОСОБА_7 , отримує квитанцію і надалі передає її працівникам правоохоронних органів. Наступного дня об 11:00 ОСОБА_10 прямує в бік Шепетівського ТЦК, де за 10 хв зустрічається з ОСОБА_7 , який надав згорток фольги, з його слів на «три рубчіка». Далі ОСОБА_10 повертається до правоохоронців і видає їм придбану в ОСОБА_7 речовину.

Згідно з протоколом від 08.04.2022 року, оглянуто квитанцію №18886-14, яка отримана 16.09.2021 року о 18:48:48 з терміналу №1956655, що розташований за адресою: м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 26 б, про перерахування 600 грн для поповнення картки ПриватБанку НОМЕР_1 ;

За висновком експерта №СЕ-19/118-21/8864-НЗПРАП від 30.09.2021 року, видана ОСОБА_10 речовина у вигляді грудочок та порошку світло-рожевого кольору, яка була у згортку фольги, містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса амфетаміну в речовині становить 0,1472 г.

Постановою прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_12 про проведення працівниками Управління боротьби з наркозлочинністю в Хмельницькій області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки №301т від 10.11.2021, винесеної в рамках кримінального провадження № 0000047 за ознаками ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, постановлено провести упродовж 30 днів, починаючи з 15.11.2021 оперативну закупку психотропної речовини в ОСОБА_7 , із використанням при цьому заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів та залученням ОСОБА_10 (особи зі зміненими анкетними даними).

Згідно з протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки від 13.12.2021:

- 03.12.2021 року в період часу з 13:45 по 14:05 у дворі будинку АДРЕСА_4 проведений огляд грошових коштів у сумі 1 000 грн.;

- у період часу з 14:07 по 14:28 там же оглянутий ОСОБА_10 , який дав добровільну згоду на здійснення оперативної закупки психотропних речовин у ОСОБА_7 . У ході проведення огляду в ОСОБА_10 будь-яких заборонених речей не виявлено і йому вручені попередньо оглянуті грошові кошти в сумі 1 000 грн.;

- у період часу з 14:33 по 14:56 проведений огляд ОСОБА_10 і складений протокол огляду покупця, в якого вилучена квитанція № 18964-1. ОСОБА_10 пояснив, що згідно з цією квитанцією він за вказівкою ОСОБА_7 перерахував грошові кошти на банківську карту за «оплату амфетаміну»;

- 09.12.2021 року в період часу з 11:00 по 11:20 неподалік будинку № 46 Б на вул. Дубенській у м. Рівне проведений огляд грошових коштів у сумі 51 грн, призначених для проведення оперативної закупки психотропної речовини в ОСОБА_7 ;

- в тому ж місці, цього ж дня в період часу з 11:22 по 11:40 проведений огляд ОСОБА_10 , в якого будь-яких сторонніх речей не виявлено та йому надані грошові кошти в сумі 51 грн, що оглядались;

- у період часу з 11:50 по 12:15 оглянутий ОСОБА_10 , який добровільно видав картонну коробку, обклеєну червоним скотчем з номером ТТН №55408, а також квитанцію про отримання відправлення у відділенні «Нової пошти». ОСОБА_10 пояснив, що вказану коробку він одержав від ОСОБА_7 за грошові кошти, які він перерахував на банківську картку останнього.

Протоколом від 13.12.2021 про результати здійснення аудіо-відеоконтролю особи зафіксовано, як ОСОБА_10 09.12.2021 року об 11:43 відходить від правоохоронців, об 11:44 отримує поштове відправлення і прямує з отриманою коробкою до працівників правоохоронних органів та об 11:46 видає їм коробку та квитанцію.

У протоколі огляду документів від 08.06.2022 року, зокрема, оглянуті квитанція № про отримання ТОВ «Нова пошта» від ОСОБА_10 09.12.2021 року об 11:44:37, 51 грн; квитанція №18964-11 про отримання 03.12.2021 року о 14:31:35 через термінал №1956655, що розташований за адресою: м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 26 Б, 1 000 грн для поповнення картки ПриватБанку НОМЕР_2 .

Згідно з протоколом огляду (із застосуванням відеозапису) від 17.12.2021 року картонної коробки, одержаної ОСОБА_10 від ОСОБА_7 у відділенні ТОВ «Нова пошта», встановлено, що на коробці зазначений відправником ОСОБА_7 , а отримувачем ОСОБА_10 , вартість доставки 51 грн, номер поштового відправлення 5408. Усередині коробки, зокрема, виявлені аудіонавушники, де біля динаміка міститься поліетиленовий пакет, усередині якого пакетик, у який замотаний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною світло-рожевого кольору;

Наведеними вище доказами, а також відомостями експрес-накладної №5408 та протоколу огляду відеозаписів із камер відеоспостереження в приміщенні відділення №ТОВ «Нова Пошта», розташованого на вул. Свободи, 73 у м. Хмельницькому, підтверджено факт надсилання саме обвинуваченим пакунку, в якому була психотропна речовина.

За висновком експерта №СЕ-19/118-21/11369-НЗПРАП від 21.12.2021 року, виявлена в навушниках речовина містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса амфетаміну в речовині становить 0,8766 г;

Відповідно до протоколу огляду від 30.08.2022 року карт пам`яті, на яких зафіксовані обставини збуту ОСОБА_7 психотропної речовини, міститься інформація про отримання ОСОБА_10 від обвинуваченого відправлення, перерахування 16.09.2021 року грошових коштів ОСОБА_7 , безпосередньої зустрічі з останнім, а також видача коробки і згортку фольги правоохоронцям.

За висновками експерта №СЕ-19/123-22/8387-ВЗ від 27.09.2022 року та №СЕ-19/123-22/8378-ВЗ від 28.09.2022 року, на відеозаписах оперативних закупок та аудіорозмовах по мобільному телефону, відомості яких використані як докази у кримінальному провадженні, голос та мовлення належать ОСОБА_7 . Указані обставини не заперечуються і самим обвинуваченим.

Крім того, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджено іншими доказами:

-відомостями телефонних розмов ОСОБА_7 , які зафіксовані в протоколах від 29.10.2021 року і 07.10.2021 року, про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, де обвинувачений спілкується з іншими особами, вживаючи слова «напас», «стежка», «п`ятка», «нарішати», які використовуються особами, причетними до розповсюдження наркотичних засобів і психотропних речовин. Окрім того ОСОБА_7 обговорює питання збуту речовин, їх вартість, розміри, поміщення їх у схованки, перерахування коштів за товар, зустрічі з іншими особами з приводу цього. Під час розмови 30.09.2021 року з невстановленою особою, ОСОБА_7 обговорює з нею упакування речовин у фольгу;

-відомостями телефонної розмови 03.12.2021 року, де ОСОБА_10 з ОСОБА_7 спілкуються щодо перерахування коштів на банківську картку останнього, за що ОСОБА_7 має передати ОСОБА_10 посилку (протокол про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.06.2022).

При ухваленні вироку судом першої інстанції було враховано, що ці докази зібрані у встановленому законом порядку, є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Також місцевим судом дано вичерпну оцінку, з чим погоджується колегія суддів, неправдивим показанням обвинуваченого, ознакам можливої провокації вчинення злочину під час здійснення оперативних закупок, визначення підслідності кримінального провадження, тощо, які не потребують додаткової оцінки з боку апеляційного суду.

Отже, на переконання колегії суддів, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, підтверджена сукупністю наведених у вироку доказів, які оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України та правильно покладені в основу ухваленого рішення.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про заперечення доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, були предметом ретельної перевірки також і місцевого суду, який не встановив підстав для визнання доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні цих кримінальних правопорушень недопустимими.

У ході безпосереднього дослідження доказів у змагальній процедурі судового розгляду, суд з достатньою ретельністю оцінив докази, отримані в результаті проведених НСРД із перевіркою процесуальних підстав для їх проведення, які в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, були відкриті стороні захисту на час завершення досудового розслідування та надані їй на ознайомлення. Фіксація ходу і результатів НСРД відповідає загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом, а складені за результатами таких дій протоколи відповідають вимогам ст.252 КПК України.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Окрім цього, доводи сторони захисту про відсутність доручень прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_11 про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних документів були предметом апеляційного розгляду і свого підтвердження не знайшли. При цьому колегія суддів зауважує, що ці процесуальні документи за своєю правовою природою не є доказами, а використовуються під час доказування лише як документ, що підтверджує допустимість самих протоколів слідчих дій, у разі, коли сторона захисту ставить їх під сумнів.

Зокрема, під час розгляду в суді апеляційної інстанції стороною обвинувачення було долучено до матеріалів провадження низку документів, які були відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, вони були безпосередньо досліджені в судовому засіданні та ними спростовано ці доводи апеляційної скарги (т.4, а.п.67-87):

-повідомлення Хмельницького апеляційного суду№21/04 від 26.01.2023 про розсекречення ухвали №87 т від 12.01.2023 на 1 арк.;

-ухвала №87 т від 12.01.2023 на 3 арк.;

-запит №176 вих. від 13.01.2025 на 1 арк.;

-відповідь на запит №889 від 31.01.2025 на 1 арк.;

-копія розсекреченого доручення №218 т від 31.08.2021 на 2 арк.;

- копія розсекреченого доручення №298 т від10.11.2021 на 2 арк.;

-опис тому №2 документів, які є в кримінальному провадженні ЄРДР №0000202 на 2 арк.;

-доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України №13379/121/124/02/2022 від 23.08.2022 на 1 арк.;

-доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України №13353/121/124/02/2022 від 23.08.2022 на 1 арк.;

-розписки захисту про відкриття в порядку ч.11 ст.290 КПК України додаткових матеріалів на 3 арк.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для визнання протоколів НСРД недопустимими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у зафіксованих розмовах не описуються обставини, які би могли слугувати доказами в рамках пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , спростовуються матеріалами провадження.

Зокрема, з інформації з транспортних телекомунікаційних мереж убачається, що обвинувачений спілкується з іншими особами, вживаючи слова «напас», «стежка», «п`ятка», «нарішати», які використовуються особами, причетними до розповсюдження наркотичних засобів і психотропних речовин. Окрім того, ОСОБА_7 обговорює питання збуту цих речовин, їх вартість, розміри, поміщення їх у схованки, перерахування коштів за товар, зустрічі з іншими особами з приводу цього.

Наведене в сукупності з іншими прямими доказами додатково переконує колегію суддів у причетності ОСОБА_7 до незаконних дій у сфері обігу психотропних речовин, підтверджує суб`єктивну сторону вчинених кримінальних правопорушень, дійсні мотиви обвинуваченого, його мету та обізнаність у забороні незаконного обігу психотропних речовин.

Правильним та обґрунтованим є висновок місцевого суду про те, що всі слідчі дії були проведені відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та відсутні підстави для визнання зібраних у справі доказів недопустимими.

Виходячи із зазначеного, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, апеляційний суд уважає, що висновки та мотиви суду першої інстанції, які стосуються законності оскаржуваного рішення щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, є переконливими та належним чином мотивованими. Уважати ці висновки необґрунтованими чи такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, підстав немає.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції з належною повнотою дослідив усі надані докази та дав їм належну правову оцінку. В оскаржуваному вироку наведено достатні та обґрунтовані висновки та мотиви, пов`язані з правовою оцінкою судом першої інстанції доказів, а також спростування доводів сторони захисту про визнання частини доказів недопустимими.

З наведеною у вироку правовою оцінкою доказів колегія суддів погоджується та вважає таку правильною та обґрунтованою.

Відтак, апеляційні доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Окрім цього, сторона захисту в апеляційній скарзі посилалась на положення п.6 ч.1 ст.407 КПК України, згідно з якими за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції зазначала істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п.3 ч.1 ст.409 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:

1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито, крім випадків, коли провадження може бути закрито лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого, який проти цього заперечував;

2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності;

7) не виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої або апеляційної інстанції.

При апеляційному перегляді не було встановлено жодного з вищеперелічених порушень, зазначених у ч.2 ст.412, ч.1 ст.415 КПК України, які би давали підстави скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, так і для скасування вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України).

Колегія суддів ураховує, що в силу вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

При призначенні ОСОБА_7 покарання місцевим судом повною мірою враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, відомості про особу винного, який раніше несудимий, неодружений, характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем, учасник бойових дій, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів уважає, що призначене ОСОБА_7 в мінімальних межах покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Підстав уважати призначене за оскаржуваним вироком покарання явно несправедливим унаслідок суворості та про призначення більш м`якого покарання відповідно до ст.69 КК України немає.

Відтак, колегія суддів уважає, що під час розгляду цього кримінального провадження суд першої інстанції не допустив істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а тому колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а вирок без змін.

Згідно з положеннями ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Матеріалами кримінального провадження було встановлено, що 30 вересня 2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який згодом було продовжено до 30.01.2023 року.

Отже, з 05 жовтня 2022 року по 30 січня 2023 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до положень ч.7 ст.72 КК України зараховується у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

У порядку ч.2 ст.404 КПК України на підставі ч.7 ст.72 КК України у строк відбутого покарання ОСОБА_7 зарахувати строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за період з 05 жовтня 2022 року по 30 січня 2023 року включно, з розрахунку 3 (три) дні цілодобового домашнього арешту за 1 (один) день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3