печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий в ОВС другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів - прокурор Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000773 від 28.07.2025 за підозрою колишніх т.в.о. начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України, прокурора міста Києва ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України та старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, 01.12.2013 проходила акція громадського протесту на вул. Банковій біля будівлі Адміністрації Президента України, під час якої громадяни виражали своє волевиявлення щодо незгоди із рішенням вищого керівництва держави про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом та реалізовували конституційне право на участь в мирних акціях громадського протесту. При цьому будь-яких правопорушень не вчиняли, у сутичках між мітингувальниками та працівниками правоохоронних органів не приймали. Натомість відстоювали позицію щодо захисту учасниками акцій громадського протесту своїх прав та інтересів виключно у законний спосіб.

Співробітниками правоохоронних органів із числа спецпідрозділу міліції «Беркут» вказану акцію протесту було розігнано із застосуванням фізичного насильства до її учасників, 12 з яких затримано як осіб, нібито причетних до організації та участі в масових заворушеннях на вул. Банковій в м. Києві, зокрема учасника акції протесту ОСОБА_10 .

У подальшому ОСОБА_10 слідчими СУ ГУ МВС України в м. Києві за погодженням з прокурорами відділу прокуратури м. Києва притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України, а 06.12.2013 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 щодо підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інтереси підозрюваного ОСОБА_10 представляв захисник - адвокат ОСОБА_12 , який приймав участь у розгляді 06.12.2013 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та після оголошення слідчим суддею ОСОБА_11 відповідної ухвали того ж дня приблизно о 19 год. 30 хв., емоційно висловлюючи незгоду з таким рішенням, вдався до фізичних дій щодо судді, а саме в залі судових засідань схопив його за комірець мантії, висловлюючи при цьому нецензурні лексичні вирази.

Отримавши інформацію про вказану подію, прокурор міста Києва ОСОБА_9 з метою залякування учасників акцій протесту, а також нейтралізації їх активних адвокатів - захисників, діючи з особистих мотивів, бажаючи вислужитись перед керівництвом Генеральної прокуратури України, розробив план злочинних дій, який полягав у наступному:

1) затриманні ОСОБА_12 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 377 КК України в тому числі із застосуванням фізичного насильства;

2) здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_12 ;

3) застосуванні до ОСОБА_12 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для реалізації зазначеного плану злочинних дій безпосередньо ОСОБА_9 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами залучено, зокрема: т. в. о. начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , який з моменту реєстрації кримінального провадження за фактом протиправних дій ОСОБА_12 і до його затримання у приміщенні УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві (м. Київ, вул. Антоновича, 114), здійснював контроль за діями підлеглих йому працівників з числа посадових осіб Шевченківського РУ ГУ МВС України та УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві, а також координував з ОСОБА_9 свої дії, спрямовані на організацію затримання ОСОБА_12 ; начальника УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 , який перебуваючи у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_8 , після встановлення місцезнаходження ОСОБА_12 і прибуття останнього у приміщення УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві (м. Київ, вул. Антоновича, 114), організував та забезпечив здійснення фізичного затримання із застосуванням насильства та заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_12 через залучення підлеглих йому співробітників міліції, а також сприяння у здійсненні процесуального затримання слідчою СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м Києві ОСОБА_6 ; першого заступника начальника управління - начальника СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 , якому передано за підслідністю кримінальне провадження та який забезпечив через залучення слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_15 завідомо незаконне затримання ОСОБА_12 , проведення за його місцем проживання обшуку, вручення повідомлення про підозру та ініціювання взяття під варту підозрюваного.

Відтак, на виконання зазначеного плану злочинних дій, 06.12.2013 о 22.21 годині слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві внесено відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0018056 за фактом замаху на заподіяння тілесних ушкоджень судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_12 , за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 377 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час 07.12.2013 прокурором м. Києва ОСОБА_9 підписано повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_12 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 377 КК України - закінченого замаху на умисне заподіяння судді побоїв чи тілесних ушкоджень у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя, яке всупереч вимог ч. 1 ст. 278 КПК України не було вручено в день його складення, ні особисто ОСОБА_9 , ні у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У подальшому, 09.12.2013 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 год. 36 хв. прокурор м. Києва ОСОБА_9 , діючи умисно, перевищуючи владу та службові повноваження, всупереч вимог ч. 5 ст. 36 та ст. 218 КПК України, які йому як досвідченому керівнику органу прокуратури були достеменно відомі, з метою створення умов для незаконного затримання ОСОБА_12 з подальшим взяттям його під варту, виніс постанову про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0018056 від 06.12.2013 іншому органу досудового розслідування, а саме СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

На виконання вказаної постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, 09.12.2013 о 11.36 годині заступником прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_16 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0018056 за СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

В свою чергу перший заступник начальника РУ - начальник СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 , діючи в межах реалізації описаного вище плану злочинних дій, розробленого ОСОБА_9 , 09.12.2013 о 12.49 годині у кримінальному провадженні № 0018056 визначив групу слідчих та старшу групи слідчих - старшу слідчу СВ Дніпровського РУ ОСОБА_6 , якій доручив здійснення досудового розслідування у ньому, довівши до її відома вказівку: з залученням оперативних співробітників УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві затримати ОСОБА_12 , вручити йому підписане прокурором міста повідомлення про підозру та ініціювати застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У той же час т. в. о. начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , діючи у змові та координуючи свої дії з прокурором м. Києва ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15 год 00 хв 09.12.2013 довів до відома начальника УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 завідомо незаконну усну вказівку: із застосуванням фізичної сили затримати та того ж дня помістити ОСОБА_12 до ІТТ ГУ МВС України в м. Києві.

З цією метою, адвоката ОСОБА_12 під уявним приводом, для вручення повістки щодо участі у слідчих діях з підзахисним ОСОБА_10 , слідчим запрошено засобами мобільного зв`язку 09.12.2013 до приміщення УБОЗ ГУ МВС України у м. Києві, куди він прибув добровільно за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114.

У свою чергу начальник УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 надав усну вказівку начальнику відділу швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ ГУ МВС України ОСОБА_17 залучити підлеглих йому оперативних співробітників до затримання адвоката ОСОБА_12 під приводом нібито виконання доручення старшої слідчої СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про встановлення місцезнаходження і забезпечення явки ОСОБА_12 , отриманого співробітником УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві нарочно, які погодились на її виконання, вступивши з ним таким чином у злочинну змову.

Безпосереднє виконання затримання ОСОБА_17 доручив оперативним співробітникам ВШР «Сокіл» УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, які 09.12.2013 приблизно о 15 год 00 хв, перебуваючи на першому поверсі холу приміщення УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, діючи умисно, за попередньою змовою між собою та невстановленими особами, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, всупереч вимогам ст. ст. 2, 3, 19, 29, 39 Конституції України від 28.06.1996, ст. ст. 10, 12-14, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, реалізуючи описаний вище план злочинних дій, застосували фізичне насильство, болісні і такі що принижують особисту гідність дії, а саме удари руками і ногами, прийоми рукопашного бою стосовно адвоката ОСОБА_12 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: 8 синців у лобній ділянці зліва, в потиличній ділянці по середній лінії нижче зовнішнього потиличного горба, в проекції лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії, в проекції реберної дуги по пахвовим лініям, на правій боковій стінці живота, по заднє-внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині; 3 садна по передній поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки у верхній третині; 2 піднігтьові крововиливи 4-го пальця правої кисті та 5-го пальця лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , надівши на ОСОБА_12 кайданки, проти його волі помістили його до службового автомобіля «Фольксваген Транспортер» д. н. з. НОМЕР_1 , який розміщувався на задньому дворі УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві та утримували проти його волі близько 3 годин.

У свою чергу старша слідча СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , прибувши того ж дня до приміщення УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановлений досудовим розслідуванням час приблизно о 16 год. 30 хв., усвідомлюючи відсутність підстав для затримання на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки ОСОБА_12 фізично затримано не під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, і не безпосередньо після вчинення ним злочину, а тому перевищуючи владу та надані їй службові повноваження, фактично реалізуючи описаний вище план злочинних дій, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 9, ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 208 КПК України, склала завідомо неправдивий протокол затримання ОСОБА_12 як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 277 КК України, до якого внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_12 затриманий як особа, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а також що нібито очевидці, у тому числі потерпілі, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, і діючи з перевищенням влади та службових повноважень, будучи з затриманим особами різної статі, всупереч вимог ч. 5 ст. 236 КПК України провела особистий обшук ОСОБА_12 , в ході якого вилучила мобільний телефон та особисті документи, що містили адвокатську таємницю.

На підставі незаконно складеного протоколу 09.12.2013 ОСОБА_12 проти його волі утримувався на території УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві (м. Київ, вул. Антоновича, 114) у період часу приблизно з 15 год 00 хв до 18 год 00 хв, після чого приблизно о 23 год 10 хв того ж дня оперативним співробітником ВШР «Сокіл» УБОЗ ГУ МВС України ОСОБА_18 та іншими невстановленими оперативними співробітниками доставлений до ІТТ ГУ МВС України в м. Києві.

У подальшому, 10.12.2013 о 01 год. 05 хв. старша слідча СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0018056 вручила повідомлення про підозру ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 377 КК України, а 11.12.2013 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_20 задоволено клопотання слідчої ОСОБА_6 та стосовно підозрюваного ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

21.01.2021 Європейським судом з прав людини ухвалено рішення у справі «Кадура та Смалій проти України», яке набуло статусу остаточного 21.04.2021 і в якому Суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з обшуком ОСОБА_12 , вилучення його телефона і документів, які містили інформацію, що підпадала під дію адвокатської таємниці та присудив сплатити ОСОБА_12 13 200 Євро в якості моральної шкоди.

На підставі платіжного доручення Міністерства юстиції України від 01.07.2021 № 175 кошти у розмірі 426 971, 16 грн (еквівалент 13 200 Євро) перераховано на рахунок заявника ОСОБА_12 .

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_6 , яка з перевищенням влади та своїх службових повноважень склала завідомо неправдивий протокол затримання ОСОБА_12 та сприяла міліціонерам ВШР «Сокіл» УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві застосуванню насильства під приводом нібито виконання доручення слідчої, останньому завдано шкоди, яка виразилась у заподіянні насильства та наслідків нематеріального характеру у вигляді суттєвого обмеження конституційних прав, порушення гарантованих ст. 29 Конституції України прав на свободу та особисту недоторканність, шкоди нематеріального характеру державі в особі Генеральної прокуратури України у вигляді підриву авторитету державних органів, оскільки такі дії правоохоронців викликали глибоке обурення усіх верств населення України та різко негативну реакцію суспільства до правоохоронних інституцій держави, а також майнову шкоду державі в особі Міністерства юстиції України, пов`язаній з виплатою ОСОБА_12 01.07.2021 моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини у розмірі 426 971, 16 грн., що перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та являє собою тяжкі наслідки.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

25.07.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваної, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити їй письмове повідомлення про підозру, вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом направлення поштою на адресу реєстрації підозрюваної ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

28.07.2025 слідчим прийнято процесуальне рішення про оголошення в міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_6 , виконання якого доручено співробітникам оперативного підрозділу ГУ СБУ в м. Києві та Київській області.

На даний час точне місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем проживання вона відсутня.

В той же час ОСОБА_6 може переховуватись на території російської федерації, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та відсутністю її публічних виступів з повідомленням про її фактичне місце перебування.

Повістки про виклик ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч. 8 ст. 135, ст. 297-5 КПК України та п. 1 розділу ІІІ «Порядку організації публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик, повідомлень про підозру та відомостей щодо підозрюваних, стосовно яких надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.05.2023 № 141, публікувались у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, яким на 2025 рік визначена газета «Урядовий кур`єр», а саме у випусках №№ 147 (8072) від 22.07.2025, 151 (8076) від 26.07.2024 та на сайті Офісу Генерального прокурора 22.07.2025 і 25.07.2025, за якими остання не прибула.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у найсуворішому випадку у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, відсутність підозрюваної за місцем свого проживання та реєстрації, у зв`язку з чим вона була оголошена у розшук, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання її подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Посилання захисника на необґрунтованість клопотання, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це ініційовано питання захисником.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1