ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/10413/25

Провадження №1-кп/751/443/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого 16.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002782 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , учасник бойових дій, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 29.04.2025 № 20 о/с солдат ОСОБА_3 призначений на посаду стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Під час проходження військової служби за контрактом солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 08.06.2025, близько 18 год 00 хв, у порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначене за адресою: АДРЕСА_2 .

15.10.2025 ОСОБА_3 був затриманий, у порядку ст. 208 КПК України, уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдат ОСОБА_3 , внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби у період часу з 18 год. 00 хв. 08.06.2025 по 14.10.2025 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків, у зазначені періоди часу, не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Своїми діями, що виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав, не оспорює фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Показав, що він повернувся з відпустки, яку йому надали у зв`язку з тим, що помер його батько. Потім йому повідомив друг, що загинув побратим із його села, він попросив командира надати йому відпустку, щоб поїхати на похорони. Оскільки йому було відмовлено, 08.06.2025 року, після 18 години, покинув службу, та спочатку поїхав у м. Київ, потім на Закарпаття, думав похорони будуть там. Приїхавши у Закарпаття, на другий день дізнався, що похорони побратима будуть у Сумській області, в місті Конотоп. До військової частини не повернувся, бо у нього був конфлікт із командиром, знав що вже рахується як СЗЧ, та не діє Закон про спрощений механізм повернення на службу.

У вчиненому щиро розкаюється, жаліє що так сталось. При прийнятті рішення просить врахувати, що служить з 2018 року, у різних військових частинах та на різних військових посадах, брав участь в операціях об`єднаних сил. У нього на утриманні малолітня дитина та мати, яка є особою з 3 групою інвалідності. Висловив бажання продовжити службу у ЗСУ.

Враховуючи те, що обвинувачений та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення).

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який проходив службу у ЗСУ з 2018 року, на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності у сфері транспорту, за місцем служби характеризується задовільно, молодий вік обвинуваченого; стан його здоров`я: за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження,

Обставинами, що пом`якшують покарання є: повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття, що ґрунтується на критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі.

Призначене обвинуваченому покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання та відповідати його меті виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту затримання, із 15.10.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.10.2025 року, з моменту затримання до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає доцільним запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 65-67, 72, 407 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, з 15.10.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 15.10.2025 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1