У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000084 від 13.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000084 від 13.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Із змісту поданого клопотання слідує, що надійшло з 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області службові особи ТОВ "НВП Поленергокомплекс" () вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів (промислового обладнання) представникам держави-агресора, шляхом їх поставки та передачі через території третіх країн.

Встановлено, що директор та власник ТОВ «НВП Поленергокомплекс» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ряд пов?язаних компаній на території м. Полтави та Запорізької області (в тому числі, у тимчасово окупованому м. Мелітополі), а саме: ТОВ «Завод Металовиробів Техком» (, м. Полтава), ТОВ «ТД «Техком» (, м. Полтава), ПП «Селена» (, Запорізька область, с. Плодородне), ТОВ «Мелітопольський завод металовиробів» (, м. Мелітополь).

Встановлено, що до початку повномасштабної агресії рф проти України службові особи ТОВ «НВП Поленергокомплекс» та ТОВ «ТД «Техком» на систематичній основі експортували продукцію власного виробництва на адресу компаній ООО «Мелком-Трейдинг» (ИНН , ОГРН 396, г. екатеринбург, рф) та ООО «ИнтерПром» (ИНН , ОГРН 903, г белгород, рф).

При цьому, встановлено, що після початку повномасштабної агресії рф проти України, службові особи вказаних компаній, реалізуючи власні інтереси, з метою забезпечення держави-агресора виробленою продукцією, впровадили протиправну схему постачання власної продукції через треті країни (Казахстан та Польщу), на адресу російських компаній, в тому числі для потреб підприємств військово-промислового комплексу та критичної інфраструктури держави-агресора.

Так, з метою приховання фактів прямих поставок та будучи обізнані про заборону вивозу товарів з України на митну території рф, службові особи ТОВ «НВП Поленергокомплекс» та ТОВ «ТД «Техком» здійснюють документальне відображення постачання виготовленої продукції на адресу комерційної структури зареєстрованої в Республіці Польща - компанії «Vigo Arkadiusz Kukulski, Waldemar Tworzydlo, Piotr, Wit S.C (Республіка Польща, Zabrze, ul. Handlowa, 2), а також невстановленої компанії в Республіці Казахстан.

В подальшому, продукція вказаних компаній через казахстанську та польську компанію експортується на адреси підконтрольних підприємств громадянину рф - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ИНН 00, г. свердловск) в рф: ООО «Мелком-Трейдинг» (ИНН , ОГРН 396, г. екатеринбург) та ООО «Мелком Трейдинг» (ИНН , ОГРН 986, г. екатеринбург).

18.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави, проведено обшуку житлового приміщення за місцем проживання головного бухгалтера ТОВ «НВП Поленергокомплекс» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», IMEI1 НОМЕР_1 , з використанням якого ОСОБА_6 могла здійснювати комунікацію з причетними особами щодо допомоги державі агресору.

Вищевказаний предмет визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести експертизи, оскільки телефон може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим буде переданий до експертної установи.

Прокурор в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву в якій клопотання підтримав та прохав проводити розгляд без його участі.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000084 від 13.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 18.09.2025 під час обшуку за місцем проживання працівника ТОВ «НВП Поленергокомплекс» ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: «Iphone 13 Pro Max», IMEI1 НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1