Провадження № 1-кс/161/7346/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 грудня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді від 26.08.2025 року, а саме: грошові кошти в сумі 505 євро, 100 фунтів стерлінгів, 1900 доларів США, 130 злотих та Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 . Просить скасувати арешт, бо відпала потреба в його застосуванні.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без участі сторін за наявними матеріалами. Просить скасувати арешт з вказаного майна.

В судове засідання прокурор ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, дослідив подане клопотання та письмові докази, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст 170 КПК України)

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 26.08.2025 року по справі № 161/16781/25; № 1кс/161/4884/25 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000346 від 28.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 13.08.2025 року під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході обшуку автомобіля марки Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 та в ході обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 гаражно-будівельного кооперативу «Берізка-1», за адресою: Львівська область, місто Львів, вул. Хлібна, 1, яке перебуває у користуванні ОСОБА_6 , а саме:

1. Полімерний пакунок Captain Lion Runtx, в середині якого знаходився полімерний зіп-пакетик із порошкоподібною речовиною булого кольору, поміщений до спец-пакету № PSP1030428;

2. Полімерний згорток, поміщений до паперового конверту скріплений бирками №PU-3089216 та №PU-3089215;

3. Три полімерні пакунки з вмістом речовини білого кольору схожої на психотропну речовину амфетамін з надписом на кожній «50г», які поміщено до експертного пакету №ICR0133774;

4. Автомобіль марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 із ключем запалювання, із забороною розпорядження та відчуження вказаним транспортним засобом у будь-якій спосіб;

5. Полімерний зіп-пакет, в середині якого знаходиться невідома речовина рослинного походження, поміщений до спец-пакету № KIV1105358;

6. Полімерний зіп-пакет, із нашаруванням речовини білого кольору, поміщений до спец-пакету № KIV1105359;

7. Дві банківські картки : АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , поміщені до спец-пакету № KIV1105497;

8. Мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , із сім-карткою НОМЕР_7 , який поміщено до спец-пакету № PSP0013413;

9. Паперовий згорток із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, схожого на канабіс, поміщений до спец-пакету № KIV1105495;

10. Металеву конструкцію з надписом «Кіт Кат», пластикову трубку, пластикову картку з надписом «Аroma Kava» із слідами нашарування речовини білого кольору, поміщені до спец-пакету № IСR0133775.

11. грошові кошти в сумі 114 650 гривень, 505 євро, 100 фунтів стерлінгів, 1900 доларів США, 130 злотих.

Автомобіль марки Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 із ключем запалювання; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_8 , поміщено до експертного пакету № PSP1179900, повернуто власнику.

Як вказує заявник в клопотанні, що Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2025 року у справі №161/16781/25 було частково задоволено клопотання сторони обвинувачення та, як наслідок, накладено арешт на майно, що було тимчасово вилучене 13 серпня 2025 року. Наголошує, що згаданим судовим рішенням було застосовано обтяження до ключових та життєво необхідних активів родини, зокрема накладено арешт на: грошові кошти у сумі 114 650 гривень, 505 євро, 100 фунтів стерлінгів, 1900 доларів США та 130 злотих та транспортний засіб марки «Toyota Corolla», д.н.з. « НОМЕР_1 ». Разом з тим, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2025 року (справа № 161/22032/25) клопотання представника власника майна було задоволено частково. Суд постановив скасувати арешт, накладений ухвалою від 26.08.2025 року, в частині грошових коштів у сумі 114 650 гривень. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя дійшов висновку про законність походження вказаних коштів, підтверджену наданими стороною захисту доказами. Таким чином, судом вже встановлено факт відсутності у вилучених грошових активів ОСОБА_4 ознак "злочинного походження". Водночас, вказаною ухвалою від 29.10.2025 року було відмовлено у скасуванні арешту на іншу частину вилучених коштів, а саме на іноземну валюту: 505 євро, 100 фунтів стерлінгів, 1900 доларів США та 130 злотих, з підстав недостатності доказів їх належності саме ОСОБА_4 . Що стосується грошових коштів, то згідно з довідкою про доходи від ТОВ «Родинна ковбаска», нарахована та виплачена заробітна плата лише за період з 01.01.2024 по 31.07.2025 склала 166 767,93 грн. Це є стабільним, офіційним та оподаткованим джерелом доходу, легальність якого не викликає жодних сумнівів і яке створювало фінансову основу для формування заощаджень. Важливим доказом фінансової спроможності ОСОБА_4 є також рух коштів по її банківських рахунках. Так, згідно з виписками АТ "Ощадбанк" за періоди 2019-2022 років та 2023-2025 років, через рахунки проходив значний еквівалентний арештованому оборот грошових коштів. Вказане свідчить про те, що родина протягом тривалого часу мала стабільний фінансовий стан, що дозволяло їм систематично відкладати частину доходів. Для об`єктивної оцінки вартості вилученого майна стороною захисту здійснено перерахунок іноземної валюти за офіційним курсом НБУ станом 09.12.2025 року. Згідно з офіційним курсом валют: 100 доларів США 4207,0000 грн (1 долар = 42,07 грн); 100 євро 4902,4200 грн (1 євро = 49,0242 грн); 1 фунт стерлінгів 56,0372 грн; 1 злотий 11,5905 грн. Загальна вартість вилученої валюти в гривневому еквіваленті становить 111 800,71 грн, що складається з: 1900 USD ? 42,07 = 79 933,00 грн; 505 EUR ? 49,0242 = 24 757,22 грн; 100 GBP ? 56,0372 = 5 603,72 грн; 130 PLN ? 11,5905 = 1 506,77 грн. Загальна вартість усіх вилучених коштів (гривня 114 650,00 грн + валюта в еквіваленті 111 800,71 грн) складає 226 450,71 грн. У той же час, сукупний обсяг лише документально підтверджених легальних доходів ОСОБА_4 за досліджуваний період (зарплата + позики) становить 291 767,93 грн. Сума легальних підтверджених доходів значно перевищує загальну вартість вилучених коштів (291 767,93 грн (доходи) 226 450,71 грн (вилучені кошти) = 65 317,22 грн.). Такий розрахунок доводить, що родина мала достатньо законних ресурсів не лише для накопичення вилученої гривні, а й для придбання всієї вилученої іноземної валюти, при цьому маючи ще понад 65 тисяч гривень вільних коштів на поточні витрати. Просить враховувати, що навіть за умови гіпотетичного припущення органу досудового розслідування про те, що певна частина вилучених коштів могла бути сформована за рахунок доходів чоловіка власника майна (підозрюваного), дана обставина не позбавляє ці активи статусу законно набутих та не виводить їх з-під дії режиму спільної сумісної власності подружжя. Крім того, зазначив, що у сина власника майна, ОСОБА_7 (2015 р.н.), діагностовано серйозне хронічне захворювання вроджений лівобічний гідронефроз. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 23.09.2025, хвороба має прогресуючий характер (прогресування пієлоектазії, наявність больового синдрому), у зв`язку з чим дитині рекомендовано оперативне лікування. Внаслідок арешту всіх готівкових коштів родина позбавлена можливості своєчасно та в повному обсязі оплачувати комунальні послуги, що є критично важливим в опалювальний сезон. Вказане ставить під загрозу право дітей на безпечні та належні умови проживання. Також діти потребують планових профілактичних візитів до лікарів для забезпечення їхнього права на користування найбільш досконалими послугами системи охорони здоров`я (ст. 24 Конвенції про права дитини), що наразі ускладнено через блокування фінансових активів матері. Ключовою підставою для скасування арешту в частині транспортного засобу є те, що його було тимчасово вилучено у спосіб, що ставить під сумнів дотримання порядку, встановленого КПК України. Дії органу досудового розслідування були вчинені з очевидним виходом за межі повноважень, наданих ухвалою слідчого судді, що унеможливлює подальший арешт такого майна. Крім того зазначає, що дозвіл на обшук стосувався лише речей всередині автомобіля, слідчий прийняв рішення про вилучення самого транспортного засобу «Toyota Corolla» та свідоцтва про його реєстрацію. Це є грубим порушенням, оскільки ухвала слідчого судді надавала дозвіл на обшук транспортного засобу, а не на його вилучення як єдиного об`єкта. Метою було знайти можливі речові докази всередині автомобіля, а не вилучення самого автомобіль. Таким чином, просте зіставлення ухвали та фактичних дій слідчого демонструє не просто вихід за процесуальні межі, а повну підміну мети слідчої дії. Слідчий не мав жодних законних повноважень на вилучення транспортного засобу за таких обставин. Транспортний засіб «Toyota Corolla» не є предметом, який вилучено з обігу. Це об`єкт цивільних прав, що вільно перебуває в обігу, а тому ця підстава є незастосовною. По-друге, вилучення за цією нормою допускається, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди. У клопотанні про накладення арешту відсутнє будь-яке обґрунтування, на підставі яких об`єктивних даних слідчий на місці дійшов висновку, що автомобіль є "знаряддям вчинення кримінального правопорушення". Для такої кваліфікації сторона обвинувачення мала б довести, що транспортний засіб використовувався систематично та був невід`ємною частиною злочинних дій, однак жодних таких доказів надано не було.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України: 1) необґрунтованістю його накладення та 2) відсутності подальшої потреби в ньому. Реалізація права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. При розгляді такого клопотання суд суд має встановити підстави для скасування арешту, які існували на момент арешту майна та впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування арешту, але які не досліджувалися в силу відсутності особи, щодо майна якої вирішувалося клопотання про арешт, або ж нові підстави, які виникли після арешту майна та які впливають на його обґрунтованість чи подальше застосування.

Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі "Узан та інші проти Туреччини"/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Крім того, слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій заінтересованій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Як зазначено в ухвалі слідчого судді від 26.08.2025 року про арешт майна, що арешт на вказане майно було накладено з метою збереження речових доказів, задля забезпечення кримінального провадження, встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, оскільки органу досудового розслідування необхідно встановити всі обставини вчинення злочину по вказаному кримінальному провадженню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

На думку слідчого судді, накладення арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, в даному випадку не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, адже у межах кримінального провадження відсутні законодавчі можливості відокремлення частки, яка належить чоловіку чи дружині. Будь-яких даних про те, що зазначене вилучене майно набуто подружжям не в шлюбі або з інших підстав є особистою власністю ОСОБА_4 , слідчому судді надано не було.

Враховуючи те, що метою арешту майна є можливість використання його як доказів у кримінальному провадженні, запобігання ризикам його приховування, відчудження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, та враховуючи те, що на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, на момент судового розгляду клопотання не відпали правові підстави для арешту майна, мета забезпечення кримінального провадження не досягнута, а іншого заявником суду не доведено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1