Дата документу 04.11.2025
Справа № 334/9348/24
Провадження № 1-кп/334/355/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження № 0000776 від 21.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчиненому за наступних обставин.

20 квітня 2024 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух проїзною частиною вул. Петра Сагайдачного (вул. Бородинська) з боку вул. Ладозької в напрямку вул. Гребельної в м. Запоріжжя, зі швидкістю в інтервалі від 94,84 до 101,72 км/год, яка перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті - 50 км/год, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями.

В цей же час, пішохід ОСОБА_6 , перебуваючи в районі буд. 5 по вул. Петра Сагайдачного, почав перетин проїзної частини вул. Петра Сагайдачного, рухаючись поза межами пішохідного переходу, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода на проїзній частині та технічну можливість уникнути на нього наїзду, при умові руху з максимально допустимою швидкістю в населеному пункті, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги п. п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

-12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

-12.9 б) «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»,

заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті чого пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, рана надбрівної дуги, скальпованої рани верхньої повіки з дефектом шкіри та розривом хрящової пластини (інтермаргінальний край), що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тупа травма тулуба: закритий перелом правого поперечного відростку п`ятого поперекового хребця зі зміщенням фрагментів. Закриті переломи І ребра справа по паравертебральній лінії, VII ребра справа по середній аксилярній лінії, VIII- IX ребер зліва по середній аксилярній лінії зі зміщенням IX ребра; закритий багатоуламковий перелом бокових мас крижі справа на рівні SI - S2 зі зміщенням фрагментів, лінійний перелом тіла правої клубової кістки. Лінійний перелом бокових мас крижі зліва на рівні SI - S2 зі зміщенням фрагментів. Перелом верхніх та нижніх гілок лобкових кісток з двох сторін зі зміщенням фрагментів. Садна тулуба. Закритий перелом обох кісток нижньої третини лівої гомілки зі зміщенням фаргментів, садна що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте спричиняють тривалий розлад здоров`я.

Невиконання водієм автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

04.11.2025 року на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що відшкодував потерпілому моральну шкоду та примирився з ним. Підтримав подане клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, просив його задовольнити. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву, якою повідомив про примирення сторін на етапі судового розгляду та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, повного відшкодування моральної шкоди. Просив клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за таких підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що згідно з ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, ОСОБА_4 є особою який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2022 року народження, на обліках у нарколога або психіатра не перебуває. Під час ДТП у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , а також поданих клопотань та заяв вбачається, що винний з потерпілим примирилися, завдану потерпілому моральну шкоду повністю відшкодовано.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленої йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, діяння, яке вчинив ОСОБА_4 дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та ним визнано. Також обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження і, після роз`яснення цих положень, наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 284-288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим та відшкодував завдані йому збитки і останній жодних претензій до нього не має, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, а також беручи до уваги, що потерпілий не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що підтверджується її заявою, доданою до клопотання та особистою згодою потерпілим, надану ним у судовому засіданні, наявні всі умови та підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286КК України на підставі ст.46КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 4ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2024 накладено арешт на транспортний засіб: автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 . Зі змісту вказаної ухвали слідує, що арешт накладений з метою забезпечення збереження речового доказу. Суд вважає за необхідне при задоволенні клопотання обвинуваченого, скасувати накладений під час досудового розслідування вказаного провадження арешт на зазначений автомобіль, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст. 124 КПК України, ст. 368 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертиз з обвинуваченого на користь держави.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову суд зазначає наступне:

Так, нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Крім того, із системного аналізу КПК України та КК України слідує, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає цивільному позивачу пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284- 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за № 0000776 від 21.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим відповідно до вимог ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ТОВ «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2024 року на автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 повернути власнику.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у загальній сумі 6058,24 грн. стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави, а саме:

-витрати на проведення експертизи від 04.09.2024 року за №СЕ-19/108-24/15469-ІТ в сумі 6058,24грн.;

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1