Справа №522/6375/25
Провадження №1-кп/522/2304/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 від 13.06.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Турист», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 13 червня 2024 року, о 07 годині 45 хвилин, у денний час доби, в умовах необмеженої видимості і сухого дорожнього покриття, без опадів, керуючи технічно справним автобусом «I-VAN A07A-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по міському автобусному маршруту №198 «вул. Нежданової (Онкодиспансер) - Аркадія» загального користування (регулярні перевезення), який працює у режимі руху маршрутне таксі, здійснював рух в крайній правій смузі по напрямку руху проїзної частини вул. Мала Арнаутська у Приморському районі м. Одеси зі сторони вул. Старопортофранківська в напрямку вул. Преображенська.

Рухаючись по проїзній частині вул. Мала Арнаутська, навпроти будинку №119 проявив злочинну недбалість, не в повному обсязі переконався в безпеці свого руху, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, допустив наїзд передньою правою частиною автобуса «I-VAN A07A-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нерухому перешкоду припаркований у крайній правій смузі руху вул. Мала Арнаутська вантажний автомобіль «MAN TGL 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса «I-VAN А07А-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, з якими була доставлена до клініки «Святої Катерини» в м. Одеса.

Під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісткової частини переднього відрізку 4-го ребра в ділянці кістково-хрящового переходу, синець середньої третини правого плеча.

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону рухаючогося автобусу в момент зіткнення транспортних засобів.

Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення ОСОБА_6 у спеціалізований лікувальний заклад (Медичний центр ТОВ «Кадіка Асістанс», і таким чином, могли бути заподіяні 13.06.2024 року.

Описані ушкодження не були небезпечними для життя, та викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Також під час досудового розслідування встановлено, що швидкість руху автобуса «I-VAN A07A-30» в умовах події перед зіткненням становила величину близько 26 км/год. Належні дії водія автобуса «I-VAN A07A-30» в умовах події регламентувалися вимогами пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 і 13.3 ПДР, відповідно до яких йому слід було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, не відволікатися від керування автобусом і обирати такі прийоми керування та безпечну швидкість, при яких він враховуючи дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, мав би змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, об`їжджаючи при цьому припаркований вантажний автомобіль з дотриманням безпечного бічного інтервалу до нього.

Виконанням вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 і 13.3 ПДР водій автобуса I-VAN А07А-30 мав технічну можливість запобігти ДТП.

Оскільки водій автобуса «I-VAN A07A-30» в умовах події належним виконанням вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 і 13.3 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, то його дії, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Таким чином водій ОСОБА_3 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустив порушення вимог п. п. 2.3 б), 12.1, 13.1 i 13.3 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

-п.2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п.12.1 ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

-п.13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

-п.13.3 ПДР «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»;

чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Крім того, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Клопотання мотивовано тим, що вона просить суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, оскільки шкода, завдана їй кримінальним правопорушенням повністю відшкодована обвинуваченим, вони примирилися, тому відповідно до ст. 46 КК України, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив суду про повне примирення з потерпілою ОСОБА_6 та відшкодування останній шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Прокурор ОСОБА_4 з врахуванням відсутності претензій у потерпілої до обвинуваченого у зв`язку з їх примиренням, не заперечувала проти задоволення клопотання захисника та клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, з врахуванням норм кримінально-процесуального закону України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України - є необережним нетяжким злочином.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст.ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_8 подала суду заяву що примирилась з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних чи моральних претензій та просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленими клопотаннями, не встановлено.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінальної провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання скасування заходів забезпечення кримінального провадження, долю речових доказів та відшкодування процесуальних витрат, вирішити в порядку, встановленому ст.ст. 100, 124, 174 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 100,124,174, 284,285,286,288,350,369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 року, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні на транспортні засоби: автобус марки «І-VAN А07А-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , а також на автомобіль марки «MAN TGL 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 .

Речові докази: автобус марки «І-VAN А07А-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого 08.07.2023 року в ТСЦ №85152 належить ОСОБА_9 , - повернути за належністю власнику; автомобіль марки «MAN TGL 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , - повернути за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 22567 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень, 04 копійок.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: