Провадження № 1-в/592/377/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого: судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 28.12.2021 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., який ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.05.2022 замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, -

встановив:

В суд надійшло подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 , про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Яке мотивується тим, що у ході виконання судового рішення, 27.06.2022 було з`ясовано, що ОСОБА_4 на початку лютого 2022 року виїхав закордон. У подальшому, 18.07.2022 року брат засудженого - ОСОБА_5 підтвердив вищевказану інформацію про виїзд ОСОБА_4 за кордон, та надав номер телефону для зв`язку із останнім. Під час телефонної розмови із ОСОБА_4 , останньому повідомлено про його обов`язок відбути 240 годин громадських робіт, відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.05.2025, однак засуджений повідомив, що наразі повернутися в Україну не може у зв`язку з бойовими діями по всій території України. Після того, ОСОБА_4 неодноразово повідомлялось про необхідність повернення в Україну для відбування призначеного покарання, проте засуджений кожного разу вказував, що немає можливості та умов для того щоб повернутися, оскільки на території України ведуться бойові дії. Факт перетину кордону засудженим 14.02.2022, було підтверджено повідомленнями УІАП ГУНП в Сумській області від 02.06.2023. Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.11.2025. ОСОБА_4 виїхав із України 14.02.2022 та станом па 05.11.2025 - не повертався. Згідно з інформацією сектору інформаційної підтримки Сумського РУП ГУ НП в Сумській області від 30.09.2025, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Отже, термін виконання вироку від 28.12.2021 стосовно засудженого ОСОБА_4 сплив.

Прокурор надав до суду клопотання, в якому просив розглядати подання без застосування фіксації технічними засобами, проти задоволення подання заперечує.

Представник Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_6 надав до суду заяву, в якій подання підтримав в повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву від 17.11.2025 року, в якій подання підтримав та просив задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає подання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2021 ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (а.с.4, 5).

Вказаний вирок набрав законної сили 28.01.2022. Однак ОСОБА_4 у повному обсязі розмір штрафу не сплатив і виїхав із України 14.02.2022 за кордон.

У зв"язку із невиконанням призначеного покарання у виді штрафу за вироком суду, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.05.2022 замінено ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.12.2021 р. у розмірі 17000 грн. на покарання у виді громадських робіт, строком 240 (двісті сорок) годин громадських робіт (а.с.6). На час розгляду подання, ОСОБА_4 не відбув дане покарання, так як перебуває за кордоном.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102- IX від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.11.2025, ОСОБА_4 виїхав із України 14.02.2022 та станом на 05.11.2025 - не повертався.

Тобто, ОСОБА_4 виїхав за кордон з особистих міркувань, а не у зв`язку із повномасштабним вторгненням держави-агресора на територію України, яке розпочалося пізніше, ніж він виїхав. На час розгляду подання, покарання у виді громадських робіт не відбуто. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подання подано передчасно і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, суд,

постановив:

У задоволенні подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_7