ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/196/26 Справа № 707/1522/25 Категорія: ч. 5 ст. 407 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000954 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Жеревпілля Київської області, раніше неодноразово судимого, останнього разу 13.12.2017 Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.71 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; 01.02.2022 звільнений УДО з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 21 день, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 5 ст. 407 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати після набрання вироком законної сили з моменту фактичного затримання.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_8 строк його перебування під вартою з 11 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року включно із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ( далі в/ч) на посаді солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти солдатського складу в/ч, у військовому званні «солдат», будучи придатним до військової служби, діючи з прямим умислом, свідомо, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.10.2024 о 08.00 год. не з`явився вчасно на службу у в/ч, яка дислокувалась у АДРЕСА_2 (більш точна адреса судом не зазначається в цілях безпеки) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у в/ч за наявності реальної можливості для цього. Після чого, 13.11.2024 ОСОБА_8 прибув до в/ч НОМЕР_2 , яка дислокується в Черкаській області Черкаському районі (більш точна адреса судом не зазначається в цілях безпеки).

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вищевказаний вирок, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Звертає увагу на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Приводить доводи щодо бажання повернення до в/ч для проходження військової служби. Також вказує, що суд не взяв до уваги лист-погодження в/ч про його подальше проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник та обвинувачений, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дотримано цих вимог закону.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, а також кваліфікація його дій за ч. 5 ст. 407 КК є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що не оспорюється апелянтом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК із, звільненням його від кримінальної відповідальності, через бажання повернення до в/ч для проходження військової служби є непереконливими.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 КК, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

В порушення вимог ч. 5 ст. 401 КПК, сторона захисту не надала письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження обвинуваченим ОСОБА_8 військової служби.

В той же час, наявна в матеріалах справи копія клопотання в/ч НОМЕР_3 від 23.06.2025 за № 2176/1354 стосовно ОСОБА_8 (а.с.116) не може слугувати підставою для застосування вимог ч. 5 ст. 401 КК та задоволення апеляційної скарги про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки це клопотання адресовано не судовій установі. З його змісту апеляційний суд позбавлений можливості дійти висновку про згоду командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_8 військової служби, оскільки клопотання містить лише пропозицію щодо прийняття рішення про переміщення ОСОБА_8 для подальшого проходження військової служби. Також апеляційний суд звертає увагу, що термін дії клопотання сплив 23.09.2025.

У цьому клопотанні відсутня інформація про згоду командира на продовження проходження ОСОБА_8 військової служби в контексті можливості застосування положень ч.5 ст.401 КК, після того, як він самовільно залишив в/ч, цебто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК.

Враховуючи вказане, за відсутності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження обвинуваченим ОСОБА_8 військової служби суд не має права звільнити особу від кримінальної відповідальності та закрити провадження.

Окрім того, суд першої інстанції, розглядаючи відповідне клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, слушно відзначив відношення ОСОБА_8 до військової служби.

Щодо цього слід вказати, що ОСОБА_8 неодноразово ухилявся від проходження військової служби: 10.10.2024 не з`явився на військову службу, і в подальшому 13.11.2024 його було доставлено в супроводі військовослужбовців Військової служби правопорядку до в/ч НОМЕР_2 . Він же, повторно, 16.11.2024 самовільно залишив розташування вказаної в/ч, після чого, 11.04.2025 був затриманий працівниками поліції. До суду скеровувалось клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Утім, у зв`язку з неодноразовою неявкою підозрюваного, суд повернув клопотання прокурора згідно з ухвалою від 30.01.2025.

Наведене апелянтом не було спростовано.

Зазначене вказує на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги про можливість закриття кримінального провадження на підставі ч.5 ст.401 КК.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4