№ 1-кп/183/2434/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000035 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетайлове Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, працюючого трактористом в ТОВ «Хіліантус», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що в липні 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія, з використанням комп`ютерної техніки за допомогою програми для корегування зображення, виготовив фальшивий бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13.07.2024 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про право керування транспортними засобами категорії «В», з метою його подальшого використання у власних цілях, тим самим підробив посвідчення посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, що підтверджується висновком технічної експертизи документів № СЕ-19/104-25/39061-ДД від 09.10.2025, згідно якої бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Окрім цього, 05.10.2025 року, приблизно о 19:40, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Шевролет Авео» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шевченко в м. Перещепине Самарівського району Дніпропетровської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Самарівського РВП ГУНП у Дніпропетровської області, які відповідно до ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» попросили надати для перевірки посвідчення водія, на що ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав працівникам поліції СРПП ВП № 2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області завідомо підроблений документ, а саме - підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13.07.2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія на його ім`я про право керування транспортними засобами категорії «В».

Дії ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінальних правопорушень (проступків) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого документа при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинених кримінальних проступків, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних проступків, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи № СЕ-19/104-25/39061-ДД від 09.10.2025 року).

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3119 грн. 90 коп (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи № СЕ-19/104-25/39061-ДД від 09.10.2025 року).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.10.2025 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13.07.2024 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 - скасувати.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 13.07.2024 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1