Єдиний унікальний номер справи 185/2909/20
Провадження № 1-кп/185/332/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003529 від 11 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2017 року приблизно о 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , рухався по лівій смузі вулиці Дніпровській, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, у місті Павлограді Дніпропетровської області, від вулиці Г. Шияна в напрямку вулиці Плеханова, зі швидкістю близько 40-50 км/год.

У вказаний час попереду автомобіля «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в попутному йому напрямку по правій смузі вулиці Дніпровської у місті Павлограді Дніпропетровської області від вулиці Г. Шияна в напрямку вулиці Плеханова з меншою швидкістю рухався технічно справний велосипед «Україна» під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 .

Під час руху навпроти домоволодіння № 211 по вулиці Дніпровській міста Павлограда, велосипедист ОСОБА_7 , грубо порушуючи вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху, згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху», не переконавшись, що це буде безпечним, змінила напрямок руху вліво та виїхала на ліву смугу руху свого напрямку перед автомобілем «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухаючись в напрямку зустрічних смуг руху.

Водій ОСОБА_3 , виявивши небезпеку для руху, а саме велосипедиста ОСОБА_7 , яка виконуючи маневр зміщення вліво виїхала на його смугу руху, не перебуваючи в аварійній ситуації, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, не застосував своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та застосувавши небезпечний маневр об`їзду велосипедиста зліва продовжив рух далі, наближаючись до траєкторії руху велосипедиста ОСОБА_7 .

У ході подальшого руху в цих же умовах, навпроти домоволодіння № 211 по вулиці Дніпровській міста Павлограда, близько о 12 год. 50 хв. на лівій смузі руху водій ОСОБА_3 допустив зіткнення правою бічною частиною керованого ним автомобіля «ЗІЛ 5301» з лівою бічною частиною велосипеда «Україна» ОСОБА_7 , в результаті чого остання впала на проїжджу частину.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3. Правил дорожнього руху, відповідно до яких: п. 1.3.: «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»; п. 1.5.: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3.: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»; п. 12.3: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.3. Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої велосипедист ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: зовнішні: синець на верхній повіці правого ока, на волосистій частині голови в потиличній області, два синця в області лівого ліктьового суглобу, синець на тильній поверхні лівої кисті; смугоподібний синець на задній поверхні грудної клітини в лопаточній області зліва; синці в області обох сідниць; внутрішні: крововиливи в м`які покровні тканини голови у тім`яно-потиличній області; крововиливи під м`яку мозкову оболонку в потиличних долях обох півкуль, у скроневу та лобну долю правої півкулі; крововиливи в речовину головного мозку (стовбурову частину); ізольований перелом чишуї потиличної кістки, перелом 4, 5-го ребер справа. Ушкодження в області голови, які супроводжувались переломом кісток черепа та забоєм головного мозку оцінюються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в час спричинення та як такі, що призвели до смерті ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 19 грудня 2017 року приблизно о 12 год. 00 хв. він на своєму автомобілі «ЗІЛ 5301», рухався по лівій крайній смузі руху вул. Дніпровської зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. Дорожнє покриття було сухим. В попутному напрямку з правої сторони від його автомобіля рухалася жінка на велосипеді. Спереду та ззаду також рухалися автомобілі. Потім жінка, яка керувала велосипедом, раптово почала з`їжджати на його смугу руху. Після чого він відчув удар у кабіну автомобіля. Зазначив, що він слідкував за дорожньою обстановкою та як тільки виявив небезпеку для руху, то одразу прийняв міри для дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, різко з`їхав в лівий бік з метою уникнути зіткнення. Пояснив, що у нього не було можливості уникнути ДТП. Також додав, що в момент зіткнення, жінка на велосипеді перебувала у «сліпій зоні» і він не міг її бачити. Зіткнення сталося приблизно за 100 м. від світлофора. Цивільний позов, пред`явлений до нього потерпілою ОСОБА_8 , не визнає.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 19 грудня 2017 року в обідній час доби він на своєму автомобілі їхав по вул. Дніпровській в бік центра м. Павлограда. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ЗІЛ», рухався перед ним у попутному напрямку. Зазначив, що вони рухалися по лівій смузі, а поруч з ними в попутному напрямку в правій смузі рухалася жінка на велосипеді. Раптово жінка почала різко з`їжджати вліво, після цього ОСОБА_3 також різко з`їхав вліво та виїхав на зустрічну смугу руху, велосипедист зіткнулася з правою бічною частиною автомобіля «ЗІЛ» та впала. Зазначив, що швидкість його руху в той момент складала приблизно 30 км/год., дорожнє покриття було сухим. Вважає, що водій ОСОБА_3 вжив всіх заходів щоб уникнути зіткнення та не мав можливості вчинити по іншому.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він працює фельдшером та вікна його кабінету виходять на проїжджу частину вул. Дніпровської. 19 грудня 2017 року він бачив, як жінка рухалася на велосипеді в правій смузі руху, а потім почала різко з`їжджати в ліву сторону. Після чого він почув звук зіткнення та вийшов на вулицю щоб надати медичну допомогу. Зауважив, що жінка, ні перед початком зміни руху, ні під час цього, не показувала жодних жестів, а просто почала різко перетинати проїжджу частину в сторону центру дороги. По тому як був розміщений автомобіль «ЗІЛ», можна було зробити висновок, що водій намагався уникнути зіткнення. Зауважив, що велосипедистка, коли почала змінювати напрямок руху, ще не доїхала до пішохідного переходу. Також зауважив, що він підтримує свої покази, які він надавав під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Спеціаліст ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що при заданих вихідних даних неможливо встановити хто із учасників руху водій автомобіля ЗІЛ-5301 чи жінка, яка керувала велосипедом, перший порушив Правила дорожнього руху. Згідно висновку експерта №9/10.1/124 від 23 листопада 2018 року водій автомобіля - ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення, якби своєчасно застосував екстрене гальмування. Також зазначив, що під час дослідження експерт не міг встановити під яким кутом сталося зіткнення. У даній дорожній обстановці водію автомобіля при виникненні небезпеки для руху, необхідно було негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, яким він керував. Також зазначив, що даній дорожній обстановці водію велосипеда перед зміною напрямку руху необхідно було впевнитись у тому, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 грудня 2017 року відповідно до якого місцем пригоди є ділянка дороги по вул. Дніпровська 211 в м. Павлограді Дніпропетровської області. Проїзна частина: горизонтальна, покриття дороги сухе, чисте, асфальтобетонне. Ділянка шляху призначена для руху в двох напрямках по 2 смуги руху в кожному, ширина роздільної смуги становить 0,3 м, присутня дорожня розмітка: 1.3 подвійна суцільна смуга. До проїзної частини праворуч та ліворуч примикають бордюрний камінь. За тротуарним узбіччям праворуч та ліворуч розташовані приватні будинки. Дана ділянка руху не регулюється. На даній ділянці дороги встановлені знаки ПДР: 1.32 пішохідний перехід, 3.29 (40 км) обмеження максимальної швидкості. Огляд проводився у світлу пору доби. Видимість з робочого місця водія при денному освітлення не обмежена та складає більше 300 м. На місці пригоди виявлені сліди РБК. Під час огляду було вилучено автомобіль марки «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед марки «Україна», червоного кольору, які доставлено на майданчик Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченко, буд. 51. До протоколу додана схема місця ДТП та фототаблиця /а.п.106-118/.

Згідно протоколу огляду трупу від 22 березня 2017 року з фототаблицею до нього, в реанімаційному відділенні КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР», за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Дніпровська 541, проведено огляд трупу ОСОБА_12 . Під час огляду нічого не вилучалось /а.с.130-131 т.1/.

Згідно висновку експерта від 22 грудня 2017 року, закінчений 26 грудня 2017 року № 809, при експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: зовнішні: синець на верхній повіці правого ока, на волосистій частині голови потиличній області, два синця в області лівого ліктьового суглобу, синець на тильній поверхні лівої кисті, смугоподібний синець на задній поверхні грудної клітини лопаточній області зліва, синці в області обох сідниць; внутрішні: крововиливи в м`які покровні тканини голови у тім`яно-потиличній області, крововиливи під м`яку мозкову оболонку в потиличних долях обох півкуль, у скроневу та лобну долю правої півкулі, крововиливи в речовину головного мозку (стовбурову частину), ізольований перелом чишуї потиличної кістки, перелом 4,5-го ребер справа. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворилися від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним механізмом або при ударі об такі. Ушкодження в області голови, які супроводжувались переломом кісток черепа та забоєм головного мозку оцінюються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в час спричинення та як такі, що призвели до смерті ОСОБА_7 . Пошкодження у вигляді переломів 4,5-го ребер за своїм характером оцінюються як пошкодження середнього ступеню тяжкості. Тілесні ушкодження, а саме ушкодження в області голови, які супроводжувались переломом кісток репера та забоєм головного мозку могли утворитися від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним механізмом з великою силою та такі що мають велику вагу, та такими предметами могли бути виступаючі частини автомобіля, що рухався, внаслідок наїзду. Не виключена можливість що ці пошкодження утворилися внаслідок наїзду автомобіля ЗІЛ на велосипедиста. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом чишуї потиличної кістки та забоєм головного мозку, що і обумовило безпосередню причину смерті. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитись в час та при обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00:10 год. Тілесні ушкодження в області голови у вигляді переломів кісток черепа та забою головного мозку перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 /а.с.133-138 т.1/.

Згідно висновку експерта від 05 березня 2018 року, № 9/10.4/12, встановити як розташовувалися автомобіль ЗІЛ-5301, державний номер НОМЕР_1 , та велосипед марки «Україна» відносно один одного та проїзної частини в момент безпосереднього зіткнення та встановити розташування місця зіткнення не надалося можливим /а.с.144-147 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2018 року та схеми до нього, за участю ОСОБА_3 відтворено обставини події, які мали місце 19 грудня 2017 року.Зокрема, ОСОБА_3 показав та розказав про те, що коли він рухався на автомобілі ЗІЛ-5301, державний номер НОМЕР_1 , по лівій смузі руху вул. Дніпровської зі сторони вул. Комарова у напрямку вул. Центральна, зі швидкістю 30-40 км/год. та проїхав станцію швидкої медичної допомоги, то побачив як на велосипеді по правій смузі руху у попутному напрямку рухалася жінка. У момент випередження, жінка змінила напрямок свого руху ліворуч та розпочала рух у напрямку смуги руху його автомобіля. Виявивши небезпеку, він, з метою уникнути зіткнення, відвернув кермо вліво та часткової виїхав на зустрічну смугу руху і побачив як жінка вдарилася об праві бокові двері автомобіля і впала з велосипеду на проїжджу частину. Гальмування до моменту зіткнення не здійснював. Також ОСОБА_3 відтворив траєкторію руху, по якій рухалася жінка на велосипеді, згідно якої жінка, до моменту зміни напрямку руху, рухалася на відстані 1,15-1,20 м. до правого краю проїзної частини, а з моменту зміни напрямку руху ліворуч до місця зіткнення з автомобілем жінка на велосипеді подолала відстань яка становить 13,8 м., а в момент зіткнення велосипед розташовувався на відстані 6,7 м. від переднього колеса до правого краю проїзної частини та на відстані 6,5 м. від заднього колесу до правого краю проїжджої частини вул. Дніпровської за напрямком руху автомобіля. Також ОСОБА_3 відтворив швидкість з якою рухався велосипедист, з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення з автомобілем, згідно чого встановлено, що середній час за який було подолано дану відстань становить 3,66 с. Також ОСОБА_3 відтворив траєкторію руху автомобіля, згідно якої автомобіль рухався на відстані 6,0 м. від переднього правого колеса до правого краю проїзної частини та на відстані 5,9 метри від заднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Дніпровської за напрямком руху автомобіля /а.с.155-158 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2018 року та схеми до нього, за участю свідка ОСОБА_9 відтворено обставини події, які мали місце 19 грудня 2017 року.Зокрема, свідок ОСОБА_9 показав та розказав про те, що він рухався по лівій смузі руху вул. Дніпровська м. Павлограда зі сторони вул. Комарова у напрямку вул. Центральна. Попереду нього по лівій смузі вул. Дніпровська зі сторони вул. Комарова у попутному напрямку через 1 чи 2 автомобілі у потоці транспортних засобів рухався вантажний автомобіль ЗІЛ. Проїхавши будівлю швидкої медичної допомоги, він побачив як жінка на велосипеді, яка рухалася по правій смузі у попутному напрямку попереду його автомобіля, при випередженні її автомобілем ЗІЛ почала змінювати напрямок свого руху ліворуч у напрямку смуги руху автомобіля ЗІЛ. Після чого ЗІЛ змінив напрямок свого руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу. Також свідок ОСОБА_9 відтворив траєкторію руху, по якій рухалася жінка на велосипеді, згідно якої жінка, до моменту зміни напрямку руху, рухалася на відстані 1,20 м. до правого краю проїзної частини вул. Дніпровська за його напрямком руху /а.с.159-162 т.1/.

Згідно висновку експерта від 23 листопада 2018 року, № 9/10.4/124, водію автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 небезпека для руху виникає з моменту зміни напрямку руху велосипеда «Україна» в напрямку його смуги руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій велосипеда «Україна» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При заданих вихідних даних, водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення, своєчасно застосувавши екстрене гальмування та зупинивши автомобіль

ЗІЛ-5301 до місця зіткнення ТЗ при заданих вихідних даних. Технічна можливість уникнути зіткнення ТЗ для водія велосипеда «Україна» ОСОБА_7 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного

характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія велосипеда «Україна» ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Виходячи з аналізу вихідних даних, які задані в постанові та матеріалах кримінального провадження механізм розвитку даної ДТП відповідно до показів ОСОБА_3 - технічно спроможний /а.с.166-169 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15 травня 2019 року та схеми до нього, за участю свідка ОСОБА_10 відтворено обставини події, які мали місце 19 грудня 2017 року.Зокрема, свідок ОСОБА_10 не зміг відтворити дорожню обстановку, показати місце зіткнення автомобіля ЗІЛ з велосипедом, а також не зміг показати траєкторію їх руху, оскільки не бачив цього з вікон свого кабінету через будівлю /а.с.170-172 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2019 року та схеми до нього, за участю свідка ОСОБА_9 відтворено обставини події, які мали місце 19 грудня 2017 року.Зокрема, свідок ОСОБА_9 показав як розташовувався велосипед «Україна» в той час, коли даний велосипед почав змінювати напрямок руху, згідно якого встановлено, що місце зміни напрямку руху знаходиться на правій смузі руху вул. Дніпровська від вул. Г.Шияна в напрямку вул. Плеханова, шляхом вимірювання встановлено, що від місця зміни напрямку руху до опори ліхтаря освітлення відстань складає 16,0 м., від переднього колеса та від заднього колеса велосипеда до правого краю проїзної частини відстань становить 1,2 м. Місце зіткнення велосипеда з автомобілем розташоване на лівій смузі вул. Дніпровської від вул. Г.Шияна в напрямку вул. Плеханова, шляхом вимірювання встановлено, що від місця зіткнення до правого краю проїзної частини відстань складає 7,65 м., а від місця зіткнення до опори ліхтаря освітлення 28,2 м. Траєкторія, по якій рухався велосипедист, з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення з автомобілем ЗІЛ була дугоподібною, шляхом вимірювання встановлено, що довжина траєкторії складає 13,7 м. Шляхом вимірювання встановлено, що відстань 13,7 м., була подолана першого разу за 4,65 с., другого разу за 4,3 с., третього разу за 4,6 с. /а.с.179-182 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2019 року та схеми до нього, за участю свідка ОСОБА_10 відтворено обставини події, які мали місце 19 грудня 2017 року.Зокрема, свідок ОСОБА_10 повідомив, що з вікна свого службового кабінету він рух автомобілів та велосипеду. Шляхом вимірювання встановлено, що від коліс велосипеда до правого краю проїзної частини відстань складала 1,1 м. Велосипедист рухався вздовж правого краю узбічної частини зліва направо відносно його положення. Шляхом вимірювання встановлено, що з того моменту як він спостерігав за велосипедистом і до моменту як той зник з його поля зору, велосипед подолав відстань 10 м.Шляхом вимірювання встановлено, що відстань 10 м., була подолана першого разу за 3,82 с., другого разу за 3,80 с., третього разу за 3,46 с. /а.с.183-186 т.1/.

Згідно висновку експерта від 15 січня 2020 року, № 19/104-9/2/19,згідно показів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не знаходився в аварійній обстановці. Згідно показів ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог

п.п. 12.3 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій велосипеда «Україна» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Згідно показів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 при заданих вихідних даних, водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення, своєчасно застосувавши екстрене гальмування та зупинивши автомобіль ЗІЛ-5301 до місця зіткнення ТЗ при заданих вихідних даних. Технічна можливість уникнути зіткнення ТЗ для водія велосипеда «Україна» ОСОБА_7 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. Згідно показі ОСОБА_3 та ОСОБА_9 при заданому механізмові події, дії водія автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. За умови якщо водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював рух зі швидкістю 50,0 км/год, при дозволеній

швидкості руху на даній ділянці дороги (40,0 км/год), то дії водія ОСОБА_3 в частині вибору швидкості руху, не відповідали вимогам п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія велосипеда «Україна» ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. За умови якщо водій автомобіля ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснював рух зі швидкістю 50,0 км/год, при дозволеній швидкості руху на даній ділянці дороги (40,0 км/год), то дії водія ОСОБА_3 в частині вибору швидкості руху, не відповідали вимогам п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Але з причин зазначених в дослідницькій частині вирішити питання чи знаходяться (не знаходяться) встановленні невідповідності вимогам п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, в причинному зв`язку з настанням даної ДТП не надається можливим. При заданому механізмові події, дії водія велосипеда «Україна» ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП /а.с.192-196 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24 січня 2020 року та фототаблиці до нього, за участю експерта ОСОБА_13 було здійснено виїзд на місце зберігання автомобіля учасника ДТП «ЗІЛ 5301». При встановленні первинного контакту ОСОБА_7 з автомобілем в момент наїзду, виявлено, що цей контакт мав місце потиличною частиною голови об праві двері кабіни автомобіля і лівою задньою поверхнею грудної клітини зі сходинкою автомобіля під правими дверцями його кабіни /а.с.203-205 т.1/.

Згідно висновку експерта від 24 січня 2020 року, № 809 додатковий, з урахування матеріалів кримінального провадження, даних проведення слідчого експерименту 24 січня 2020 року, виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 встановлено, що мало місце контактування велосипедиста ОСОБА_7 з автомобілем «ЗІЛ 5301» р/н НОМЕР_1 перед її падінням на проїзну частину вулиці Дніпровської. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, ОСОБА_7 була звернута задньою поверхнею тіла до вищевказаного транспортного засобу, про що свідчать наявність тілесних ушкоджень в області потиличної частини голови та смугастої форми синця в області грудної клітини по задній поверхні, розмірами 3,5x17см, які могли мати контактування з дверима кабіни та сходинкою, що розташована під вказаними дверима з правої частини кабіни вищевказаного автомобіля /а.с.207 т.1/.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/104-25/121, з технічної точки зору, по варіанту механізму розвитку ДТП, згідно показів водія ОСОБА_3 , небезпека для руху водія автомобіля ЗІЛ 5301 н.з. НОМЕР_1 виникла в момент зміни напрямку руху велосипедиста ліворуч. На інші поставлені питання , експерт не міг відповісти оскільки пошкоджень на автомобілі ЗІЛ5301 не виявлено, а велосипед не був наданий експерту для експертного огляду/а.с. 79 т. 2.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в частині того, що він не бачив потерпілу перед зіткненням з його автомобілем, суд вважає, що вони спростовуються показами спеціаліста ОСОБА_11 , який зазначив, що у ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути зіткнення, як зазначено у висновку експерта № КСЕ-19/104-25/121, обов`язковою умовою адекватних дій водія при виникненні перешкоди або небезпеки, є об`єктивна можливість їхнього своєчасного виявлення. З показів водія ОСОБА_3 небезпека для руху водія автомобіля ЗІЛ 5301 н.з. НОМЕР_1 виникла в момент зміни напрямку руху велосипедиста ліворуч, з цього моменту водій ОСОБА_3 повинен був застосувати гальмування аж до повної зупинки автомобіля.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд також враховує досудову доповідь, складену Павлоградським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, зокрема ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення низький, ризик небезпеки для суспільства низький, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження його волі.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 хоч і вчинив тяжкий злочин, однак він відноситься до необережних злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, він є особою похилого віку, який раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, інкримінуємий злочин вчинив в тверезому стані, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосований та необхідності у його застосуванні до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В зв`язку з тим, що потерпіла та її представник неоднарозово не з`являлися в судові засідання, заяви про розгляд цивільного позову без їх участі не подали, суд відповідно до ст. 257 ЦПК України, залишає позов без розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 257 ЦПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року на автомобіль марки ЗІЛ 5301 сірого кольору номерний знак НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.02.2008 належить ОСОБА_3 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року на велосипед марки «Україна» червоного кольору, який належав ОСОБА_14 , - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 15862 грн. залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року на автомобіль марки ЗІЛ 5301 сірого кольору номерний знак НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.02.2008 належить ОСОБА_3 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року на велосипед марки «Україна» червоного кольору, який належав ОСОБА_14 , - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити ОСОБА_3 за належністю;

- велосипед марки «Україна» червоного кольору, який знаходиться на майданчику Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1