Дата документу 12.01.2026Справа № 554/91/26
Провадження № 1-кс/554/804/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого слідчого відділу ВП №1 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 02.01.2026 року року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором у кримінальному провадженні №0000007 від 02.01.2026 року року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 02.01.2026 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 02.01.2026 року невідома особа у військовій формі, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. М.Грушевського, буд. 5 грубо порушує громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, ззовні схожого на гранату.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 02.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02.01.2026 року в період часу з 14:36 год. по 16:11 год. за адресою м. Полтава, вул.Івана Мазепи, 11 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: гаманець шкіряний чорного кольору, всередині якого наявні три банківські картки (ПриватБанк дві шт., ПУМБ), купюри номіналом 20 грн., 5 грн., купюра номіналом 100 доларів США, вказаний гаманець з описаними предметами всередині вилучено до спеціального пакету НПУ «ICR0093516».

02.01.2026 року в період часу з 17:52 год. по 19:04 год. проведено затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою м. Полтава вул. Сковороди 2Б, в ході чого було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено: куртку зеленого кольору тактичну розмір «54», яку поміщено до спеціального пакету 008078725; штани тактичні зеленого кольору з шкіряним ременем, який поміщено до спеціального пакету 008078724; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «WAR 1730505».

03.01.2026 року вищевказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що виявлені та вилучені речі є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, та є підтвердженням факту вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведенням ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єкта дослідження, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання про арешт майна, просила задовольнити. Зазначила, що сам гаманець є речовим доказом, грошові кошти та картки банківські ними не являються.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що серед вилучених у нього речей є картка банку червоно-коричневого кольору, яка може бути використана для сплати аліментів його неповнолітній дитині. Просив відмовити в арешті цієї банківської картки.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

Встановлено, що 02.01.2026 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 02.01.2026 року, невідома особа у військовій формі, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. М. Грушевського, буд. 5, грубо порушує громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, ззовні схожого на гранату.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 02.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 03.01.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

03.01.2026 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

02.01.2026 року в період часу з 14:36 год. по 16:11 год. за адресою м. Полтава, вул.Івана Мазепи 11 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: гаманець шкіряний чорного кольору, всередині якого наявні три банківські картки (ПриватБанк дві шт., ПУМБ), купюри номіналом 20 грн., 5 грн., купюра номіналом 100 доларів США, вказаний гаманець з описаними предметами всередині вилучено до спеціального пакету НПУ «ICR0093516».

02.01.2026 року в період часу з 17:52 год. по 19:04 год. проведено затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за адресою м. Полтава вул. Сковороди 2Б, в ході якого було проведено особистий обшук останнього, виявлено та вилучено: куртку зеленого кольору тактичну розмір «54», яку поміщено до спеціального пакету 008078725; штани тактичні зеленого кольору з шкіряним ременем, який поміщено до спеціального пакету 008078724; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «WAR 1730505».

03.01.2026 року вищевказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вищевказане окреме майно, вилучене під час огляду та затримання особи від 02.01.2026 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколів огляду та затримання 02.01.2026 року, окреме майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Отже, слід накласти арешт на гаманець шкіряний чорного кольору, куртку зеленого кольору тактичну розмір «54», яку поміщено до спеціального пакету 008078725; штани тактичні зеленого кольору зі шкіряним ременем, який поміщено до спеціального пакету 008078724; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «WAR 1730505», до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Так, на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Проте, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню не в повному обсязі, виходячи з наступного.

В частині вимог клопотання про накладення арешту на три банківські картки (ПриватБанк дві шт., ПУМБ), купюри номіналом 20 грн., 5 грн., купюри номіналом 100 доларів США - слід відмовити в задоволенні, оскільки слідчим не доведено, що вони є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не було доведено необхідності накладення арешту на банківські картки та грошові кошти, а також не наведено ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вищевказані грошові кошти, банківські картки, тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу ВП №1 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 02.01.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені в ході огляду 02.01.2026 року за адресою: м. Полтава, вул.Івана Мазепи, 11 речі, а саме: гаманець шкіряний чорного кольору, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Накласти арешт на вилучені 02.01.2026 року в ходіособистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Полтава вул. Сковороди, 2Б речі, а саме: куртку зеленого кольору тактичну розмір «54», яку поміщено до спеціального пакету 008078725; штани тактичні зеленого кольору зі шкіряним ременем, який поміщено до спеціального пакету 008078724; мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «WAR 1730505», до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1