Провадження № 1-кп/211/1900/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 19.06.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянство України, освіта середньо-професійна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший стрілець-оператор 1 штурмового взводу 8 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , штаб-сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця-оператора 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 8 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у вересні 2024 року, точний день та час не встановлено, перебуваючи у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , прийняв рішення незаконно придбати завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого незаконного використання.

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_2 , діючи умисно, в порушення положень ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складання теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мобільного телефону через мережу Інтернет знайшов на сайт з оголошенням, назву якого не встановлено, з метою отримання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення.

Далі, обвинувачений ОСОБА_2 придбав у невстановленої дізнанням особи, через мережу Інтернет, за винагороду в сумі 10 000 гривень, підроблене посвідчення водія категорії «В», «С» з серійним номером НОМЕР_3 , видане 05.10.2024 року ТСЦ 3542 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яке не відповідає за способами друку та відсутністю елементів захисту зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

У подальшому, 19 червня 2025 року приблизно о 12 годині 14 хвилин обвинувачений ОСОБА_2 рухався на автомобілі марки «Форд Скорпіо», д.н.з НОМЕР_4 , по вул. Машинобудівників м. Дружківка, Краматорського району, Донецької області. Під час руху, на перехресті вул. Машинобудівників та Космонавтів м. Дружківка, Краматорського району, Донецької області автомобіль було зупинено працівниками СРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після цього, на вимогу поліцейського СРПП Бахмутського РВП Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що він не проходив курси підготовки водіїв, теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС не складав та посвідчення водія у встановлений законом спосіб не отримував, пред`явив поліцейському СРПП Бахмутського РВП Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області завідомо підроблений документ посвідчення водія категорії «В», «С» з серійним номером НОМЕР_3 видане 05.10.2024 року ТСЦ 3542 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав підроблений офіційний документ, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , яке не відповідає за способами друку та відсутністю елементів захисту зразку аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

До обвинувального акту при його направленні до суду, додано заяву ОСОБА_2 , складену у присутності захисника ОСОБА_5 , про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу винного, той факт, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем несення військової служби характеризується добре.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 , про яке вказано в обвинувальному акті, зі змістом якого погодився обвинувачений.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшуює покарання, даних про особу винного, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_2 раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, має постійний дохід, суд приходить до висновку про недоцільність призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, а уважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування були понесені витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/105-25/677ж-ДД від 26.06.2025 року, вартість якої, згідно з доданими документами складає 2674 грн. 20 коп. (а.кп.15).

Суд уважає, що ці витрати відносяться до процесуальних витрат і на підставі ст.124 КПК України повинні бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 03.04.2024 року бланк посвідчення водія Серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 та первинна упаковка, які поміщені у паперовий конверт - визнане речовим доказом по цьому кримінальному провадженню та передане на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція №2-2738) (а.кп. 20,21).

Суд уважає необхідним цей речовий доказ знищити.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався. Суд уважає, що підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Донецького НДЕКЦ МВС України (призначення платежу: за висновок №СЕ-19/105-25/677ж-ДД від 26.06.2025 року) процесуальні витрати в сумі 2674 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 коп.

Речовий доказ: посвідчення водія Серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 та первинна упаковка, які поміщені у паперовий конверт, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція №2-2738) знищити.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1