справа № 164/2621/24
п/с 1-в/164/143/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання адміністрації ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку щодо засудженого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

До Маневицького районного суду Волинської області надійшло клопотання ДУ «Маневицька ВК (№42)», у якому, посилаючись на ст. ст. 537, 539 КПК України, адміністрація установи просить привести вирок Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у відповідність до законодавства України.

У судовому засіданні представник ДУ «Маневицька ВК (№42)» та засуджений, кожен зокрема, клопотання підтримали із наведених у ньому підстав та просили задовольнити.

Прокурор на заперечував щодо задоволення клопотання та застосування щодо засудженого Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого №208-П-24, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року, яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за призначеним вироком Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років та 3 місяців позбавлення волі. Злочин вчинено 05 квітня 2018 року на суму 1026 гривень (арк. 32-34 особової справи № 208-П-24).

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання даного покарання та покарання визначеного за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року призначено покарання ОСОБА_6 у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Злочин вчинено 03 квітня 2019 року на суму 680 гривень (арк. 20-22 особової справи № 208-П-24).

Із вироку Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року, вбачається, що ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та невідбутим покаранням за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21 вересня 2021 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Злочин вчинено 15 вересня 2018 року на суму 360 гривень та 23 квітня 2019 року на суму 940 гривень (арк. 17-18 особової справи № 208-П-24).

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21 вересня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Радехівського районного суду від 21 квітня 2016 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Злочин вчинено 17 березня 2018 року на суму 758 гривень, 19 березня 2018 року на суму 600 гривень (арк. 6 особової справи № 208-П-24).

Згідно з вироком Радехівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Кримінальне правопорушення вчинене 21 квітня 2016 року на суму 1 280 гривень (арк. 28 особової справи № 208-П-24).

Вироком Буського районного суду Львівської області від 20 лютого 2020 року, ОСОБА_6 , засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Кримінальне правопорушення вчинене у березні 2018 року на суму 900 гривень (арк. 14-16).

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2018 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 881 гривню, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 1762 гривні.

Станом на 1 січня 2019 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 960,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 1921 гривень.

Беручи до уваги те, що злочини ОСОБА_6 вчинено за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року 05 квітня 2018 року на суму 1026 гривень, за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року 03 квітня 2019 року на суму 680 гривень, за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року 15 вересня 2018 року на суму 360 гривень, 23 квітня 2019 року на суму 940 гривень, за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21 вересня 2021 року 17 березня 2018 року на суму 758 гривень, 19 березня 2018 року на суму 600 гривень, суд приходить висновку про необхідність застосування у цьому випадку Закону № 3886-ІХ, оскільки вартість викраденого майна на час вчинення правопорушень була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

Керуючись ст.ст.2, 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року, за ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Копію ухвали направити у Державну установу «Маневицька виправна колонія (№ 42)» для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого з установи виконання покарань підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1