Справа № 740/5762/25
Провадження № 1-кс/740/839/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

07 жовтня 2025 року місто Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000655 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановила:

02 жовтня 2025 року прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 01.10.2025 до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що близько 15:50 год. невідома особа здійснила крадіжку трьох мобільних телефонів та грошових коштів з його будинку, чим завдала матеріальної шкоди потерпілому.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000655 від 02.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У подальшому в ході огляду 01.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала три мобільних телефони: Tecno Spark 10 Pro, поміщено до спеціального пакету WAR1009252; мобільний телефон Xiaomi сірого кольору та мобільний телефон Xiaomi золотистого кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR1009253.

Вказані предмети згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України вилучене під час огляду майно вважається тимчасово вилученим.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглядати клопотання без його участі.

Володілець майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі. Просила передати для користування синові для навчання в дистанційному режимі мобільний телефон Техно спарк 10 про. Зобов`язувалася не відчужувати вказаний телефон та видавати його на запит слідчого, прокурора, суду, оскільки розуміє, що він є речовим доказом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Розглянувши вказане клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Згідно з витягом з ЄРДР слідчими у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..

Згідно з витягом з ЄРДР прокурорами у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Як убачається з матеріалів клопотання, 01 жовтня 2025 року розпочато кримінальне провадження №0000655 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до постанови слідчого ОСОБА_7 про визнання речових доказів від 01 жовтня 2025 року вилучене майно визнано речовим доказом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що визначено ч. 1 ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Із матеріалів клопотання вбачається, що було вчинено кримінальне правопорушення і вищезазначені речі мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні та відповідно до постанови слідчого від 01 жовтня 2025 року визнано речовими доказами.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні матеріальні об`єкти з метою їх збереження, як речового доказу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, майно може мати сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування.

Разом із цим спосіб накладення арешту на мобільний телефон шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном, без накладення заборони на користування телефоном та з передачею його на відповідальне зберігання власнику, буде найменш обтяжливим, відповідатиме інтересам власника майна та завданням досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 4 ст.107, ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР за № 0000655 від 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , три мобільних телефони: Tecno Spark 10 Pro, поміщено до спеціального пакету WAR1009252; мобільний телефон Xiaomi сірого кольору та мобільний телефон Xiaomi золотистого кольору, які поміщено до спеціального пакету WAR1009253, для забезпечення збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Передати мобільний телефон Tecno Spark 10 Pro, на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_1 , попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на групу слідчих СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, та посадову особу Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, яка відповідає за зберігання речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1