СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року, яким засуджено громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року, який залишений без змін постановою Судової колегії з кримінальних справ Акмолинського обласного суд від 25 вересня 2024 року, громадянина України ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 264 та ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 297 Кримінального кодексу Республіки Казахстан (далі - КК Республіки Казахстан).

Вирок набрав законної сили 25 вересня 2024 року.

Представник Мінюсту в судове засідання не прибув і подав заяву, в якій підтримує своє клопотання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України неявка представника Мінюсту не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд вказаного клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

Суд, заслухавши думу прокурора, який не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, проаналізувавши доводи останнього та долучені до нього документи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Мінюсту суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

За вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року громадянин України ОСОБА_6 , у період часу з 16 травня по 26 серпня 2023 року, перебуваючи на території Республіки Казахстан, створив транснаціональну організовану групу, до якої фактично входило більше п?яти осіб, в тому числі громадян інших країн, та керував цією злочинною групою, а тому його визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 264 КК Республіки Казахстан (створення транснаціональної організованої групи та керівництво нею), та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Троє осіб з вказаної транснаціональної організованої групи, включаючи самого ОСОБА_5 , засуджені згаданим вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан.

Крім того, за вказаним вирокомгромадянин України ОСОБА_6 , у той же період часу, перебуваючи на території Республіки Казахстан, організував та керував незаконним виготовленням і зберіганням злочинною групою з метою збуту аналогів психотропних речовин в особливо великому розмірі (меткатинон (ефедрон), хімічна назва: 2-(метиламіно)-1-фенілпропан-1-он, загальна маса в речовині 8 330,878г, та Альфа-фенілацетоацетонітрил (APAAN), хімічна назва: 3-оксо-2-фенілбутаннітрил; 2-бром-1-(4-метилфеніл)пропан-1-он; N-метилефедрин, загальна маса в речовині 17 220г), а тому його також визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 297 КК Республіки Казахстан (організація та керівництво незаконним виготовленням і зберіганням з метою збуту аналогів психотропних речовин в особливо великому розмірі, вчиненим злочинною групою), та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п?ятнадцять) років з конфіскацією майна.

За сукупністю злочинів, відповідно до правил ч. 4 ст. 58 КК Республіки Казахстан, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання шляхом часткового складання у виді позбавлення волі строком на 23 (двадцять три) роки з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виді позбавлення волі в установах кримінально-виконавчої системи середньої безпеки.

Також вказаним вироком ухвалено: - зарахувати час утримання під вартою ОСОБА_8 з 26 серпня 2023 року до набрання вироком в законну силу (25 вересня 2024 року) із розрахунку один день утримання під вартою дорівнює півтора дню відбування покарання у виді позбавлення волі; - стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 174 556, 19 тенге, а також до Фонду компенсації потерпілим примусовий платіж в сумі 103 500 тенге.

Здійснюючи приведення вказаного вироку іншої держави стосовно громадянина України ОСОБА_8 у відповідність із законодавством України, суд встановив такі факти та дійшов таких висновків.

За даними ДМС України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

Матеріали клопотання містять заяву засудженого ОСОБА_8 про його передачу на територію України для подальшого відбування покарання за вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року. Ця заява була предметом контролю уповноваженого органу - Міністерства юстиції України.

Згідно з наказом Мінюсту України № 2357/5 від 26 серпня 2025 року громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято з Республіки Казахстан в Україну для подальшого відбування покарання, призначеного вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року.

За довідкою РДУ «Установа № 4» поставлені судом стягнення в дохід держави та до Фонду компенсації потерпілим сплачені засудженим в повному обсязі.

Створення особою за встановлених у вироку фактичних обставин транснаціональної організованої групи, до якої фактично входило більше п?яти осіб, та керування нею з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, враховуючи приписи ч. 4 ст. 28 КК України, підпадає під ознаки створення злочинної організації та керівництво нею, кримінальна відповідальність за такі дії передбачена ч. 1 ст. 255 КК України (створення злочинної організації, керівництво такою організацією або її структурними підрозділами).

Вилучені у даній справі речовини, а саме, меткатинон (ефедрон), хімічна назва: 2-(метиламіно)-1-фенілпропан-1-он та Альфа-фенілацетоацетонітрил (APAAN), хімічна назва: 3-оксо-2-фенілбутаннітрил; 2-бром-1-(4-метилфеніл)пропан-1-он; N-метилефедрин за законодавством України є:

- меткатинон (ефедрон) - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця І, Список № 1), загальний розмір якого у речовині є особливо великим (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р);

- альфа-фенілацетоацетонітрил (APAAN) - прекурсором, обіг якого обмежено згідно з Переліком, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця IV, Список № 1), загальний розмір якого у речовині є особливо великим (Таблиця 3, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р).

Відповідно до законодавства України відповідальність особи за організацію та керування незаконним виготовленням і зберіганням з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинених організованою групою, передбачена ч. 3 ст. 27 (організатор злочину), ч. 3 ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в особливо великих розмірах, вчинені організованою групою).

Необхідно врахувати ту обставину, що за змістом ч. 3 ст. 307 КК України вказаний злочин вважається закінченим, незалежно від того чи вдалося фактично здійснити збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Відповідно до законодавства України відповідальність особи за організацію та керування незаконним виготовленням і зберіганням прекурсорів в особливо великому розмірі, вчинених організованою групою з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, передбачена ч. 3 ст. 27 (організатор злочину), ч. 3 ст. 311 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, вчинені організованою групою).

Отже, дії ОСОБА_8 відповідно до Кримінального кодексу України необхідно кваліфікувати за:

- ч. 1 ст. 255 КК України як створення злочинної організації та керівництво нею;

- ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України як організація та керування незаконним виготовленням і зберіганням з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинених організованою групою;

- ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України як організація та керування незаконним виготовленням і зберіганням прекурсорів в особливо великому розмірі, вчинених організованою групою з метою використання для виготовлення наркотичних засобів.

Згідно з ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законом України про кримінальну відповідальність; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

За таких обставин, суд знаходить підстави для призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 255 КК України в межах покарання, призначеного вироком суду іноземної держави за ч. 1 ст. 264КК Республіки Казахстан, за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України- в межах максимального покарання, передбаченого санкцією закону України про кримінальну відповідальність, а за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України - в межах покарання, передбаченого санкцією закону України про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи, що покарання за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж призначене в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд, керуючись правилами ст. 69 КК України, не застосовує до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 1 ст. 255 КК України як обов`язкове додаткове покарання, оскільки за вироком суду Республіки Казахстан таке покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 264 КК Республіки Казахстан не призначалось.

За сукупність злочинів належить призначити покарання із застосуванням принципу часткового складання покарань як це передбачено вироком суду іноземної держави, проте із застосуванням обмежень, встановлених ст. 70 КК України, а саме про те, що максимальний строк остаточного покарання у виді позбавлення волі не повинен перевищувати максимального строку, який встановлений для даного виду покарання в Загальній частині КК України, тобто 15 років.

Крім того, враховуючи приписи ч. 4 ст. 610 КПК України, суд застосовує положення законодавства Республіки Казахстан щодо порядку обчислення засудженому ОСОБА_7 зарахування часу утримання під вартою з 26 серпня 2023 року до набрання вироком в законну силу (25 вересня 2024 року) із розрахунку один день утримання під вартою дорівнює півтора дню відбування покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст. 610 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Привести у відповідність до законодавства України вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року, яким громадянин України ОСОБА_9 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 264 та ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 297 Кримінального кодексу Республіки Казахстан, з призначенням покарання, а саме: за ч. 1 ст. 264 - у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років; зач. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 297 - у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна, - а за сукупністю злочинів, відповідно до правил ч. 4 ст. 58 КК Республіки Казахстан, шляхом часткового складання у виді позбавлення волі строком на 23 (двадцять три) роки з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виді позбавлення волі в установах кримінально-виконавчої системи середньої безпеки.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України до покарання:

- за ч. 1 ст. 255 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років, без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацію майна.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_10 покарання шляхом часткового складання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з моменту набрання вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних справ Акмолинської області Республіки Казахстан від 07 серпня 2024 року законної сили, тобто з 25 вересня 2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 відбутий строк покарання на території Республіки Казахстан із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню відбування покарання у виді позбавлення волі, а також час тримання його під вартою з 26 серпня 2023 року до 25 (включно) вересня 2024 рокуіз розрахунку один день утримання під вартою дорівнює півтора дню відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено клопотання, та прокурором.

СУДДЯ ОСОБА_11