Провадження № 1-кс/714/447/25
У Х В А Л А

"24" листопада 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно (матеріали кримінального провадження №0003794 від 20.11.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України), -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні посилається на те, що слідчими відділення №2 (м.Герца) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003794 від 20.11.2025р. до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим органом, встановлено, що 19 листопада 2025 р. о 21.45 год. в адміністративних межах с.Тарашани Чернівецького району Чернівецької області було зупинено автомобіль макри «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , під керування неповнолітнього ОСОБА_4 , 2010 р.н., мешканця с.Верхні Петрівці Чернівецького району, який діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, здійснював незаконне переправляння через державний кордон України ОСОБА_5 за грошову винагороду в розмірі 12 000 Євро.

В ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , яким неповнолітній ОСОБА_4 здійснював незаконне переправлення особи через державний кордон України.

У ході розслідування встановлено, що власником автомобіля марки «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 .

Даний автомобіль є предметом за допомогою якого вчинялося кримінальне правопорушення та зберіг на собі його сліди, у зв`язку з чим має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому на нього слід накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутності, просила клопотання задовольнити: накласти арешт на автомобіль у вигляді тимчасового позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

Представник ОСОБА_6 , як особи щодо майна якого вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити частково: накласти арешт на втомобіль лише в частині, що полягає у забороні його відчуження.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речового доказу.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 20 листопада 2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене повідомлення про кримінальне правопорушення за №0003794 та розпочате досудове розслідування за ч.3 ст.332 КК України, за фактом незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України ОСОБА_5 за грошову винагороду у розмірі 12 000 Євро.

З матеріалів доданих до клопотання, зокрема, протоколу огляду місця події від 19.11.2025 р., протоколу допиту свідка від 20.11.2025 р., вбачається, що причетним до незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України є ОСОБА_4 , який використовував у своїй протиправній діяльності транспортний засіб «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 .

За постановою слідчого вказаний автомобіль визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Згідно свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 .

За вчинення даного кримінального правопорушення передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання, а за ступенем тяжкості, вказане кримінальне правопорушення входить до переліку кримінальних правопорушень про яке йдеться у ч.1 ст.96-1 КК України, а відтак у разі визнання особою винуватою, то до майна яке було використано у злочинній діяльності може бути застосована спеціальна конфіскація.

Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_4 використовував транспортний засіб марки «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , у своїй незаконній діяльності щодо переправлення особи через державний кордон України в період запровадженого військового стану в країні, то останній є знаряддям кримінального правопорушення та за обставин доведеності винуватості ОСОБА_4 та обізнаності власника ОСОБА_6 про його незаконне використання, означений автомобіль може бути конфіскований в порядку ст.96-1 КК України, у зв`язку із чим необхідно накласти на нього арешт за для забезпечення його збереження як речового доказу.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини та виходячи зі змісту наведених норм, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування найменш обтяжливого способу арешту майна транспортного засобу, що полягає у забороні його відчуження. Саме такий спосіб арешту майна не призведе до надмірного обтяження прав власника автомобіля.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 318D», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , що полягає у забороні його відчуження.

Транспортний засіб повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Слідчий суддя