ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувла у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, про залишення без змін ухвали Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, про відмову в задоволенні клопотання начальника Дніпровської виправної колонії № 89 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст. 82 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи Дніпровської виправної колонії № 89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст. 82 КК України.

23 вересня 2025 року ухвалою Дніпровського апеляційну суду, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2026 року виправлено описку, допущену в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, у провадженні 11-кп/803/3007/25 та у вступній та мотивувальній частинах ухвали апеляційного суду в частині визначення учасників процесу зазначено лише: склад суду та секретаря судового засідання, - ОСОБА_5 , замість помилкової вказівки на участь засудженого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_7 .

Відповідно до заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року, останній посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, не врахував його стійкі соціальні зв`язки та трудові навички.

Крім цього вказує, що на момент розгляду апеляційної скарги, він мав п`ять заохочень, однак на момент звернення із даною заявою, він отримав шосте заохочення, що підтверджує його стійку позитивну поведінку та на його думку, є нововиявленою обставиною.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_4 стосовно поданої заяви, а також позицію прокурора, який не вважав за необхідне задовольняти заяву засудженого, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими є вичерпним та знайшов своє відображення у ч. 2 ст. 459 КПК України, зокрема: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, судові рішення у кримінальних справах (вироки, ухвали), що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 459 КПК України.

Тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, насамперед ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системний аналіз положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Так, ухвалою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи Дніпровської виправної колонії № 89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст. 82 КК України.

23 вересня 2025 року, ухвалою Дніпровського апеляційну суду, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційну суду від 14 січня 2026 року виправлено описку, допущену в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, у провадженні 11-кп/803/3007/25 та у вступній та мотивувальній частинах ухвали апеляційного суду в частині визначення учасників процесу зазначено лише: склад суду та секретаря судового засідання, - ОСОБА_5 , замість помилкової вказівки на участь засудженого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_7 .

Надаючи оцінку обставинам, які на думку засудженого ОСОБА_4 є нововиявленими, колегія виходить з наступного.

Як на новивиявлену обставину, засуджений ОСОБА_4 посилається на те, що 23 вересня 2025 року справу було розглянуто апеляційним судом за його відсутності, з зв`язку з чим, він не мав можливості подати пояснення чи докази.

В той же час, згідно довідки секретаря судового засідання від 23 вересня 2025 року, розгляд справи відбувся за відсутності засудженого ОСОБА_4 , оскільки був відсутній зв`язок з ДУ Дніпровська ВК № 89, де на даний час відбуває покарання засуджений.

Звертається увага, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Звертається увага, що під час розгляду даного провадження в суді апеляційної інстанції, участь засудженого ОСОБА_4 не є обов`язковою, а тому, проведення судового розгляду за відсутності останнього, не суперечить вимогам КПК України, а отже, ця обставина в розумінні ст. 459 КПК України, не є нововиявленою.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 приймав безпосередню участь в судовому засіданні під час даного провадження, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для ствердження про порушення права останнього на захист або доступ до правосуддя.

Крім того, як на новивиявлену обставину, яка, на думку засудженого, свідчить про незаконність судового рішення та є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, є наявне у нього шосте заохочення, отримане після ухвалення судового рішення апеляційним судом.

Однак, шосте заохочення, отримане засудженого ОСОБА_4 14 жовтня 2025 року, тобто після ухвалення судового рішення апеляційним судом, об`єктивно не існувало на момент ухвалення судового рішення від 23 вересня 2025 року та воно не могло мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягали перевірці апеляційним судом.

В даному випадку враховується, що відповідно до ухвали апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, ОСОБА_4 судимий вісім разів, при цьому дійсно більшість попередніх судимостей є погашеними у встановленому законом порядку, однак до засудження за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року, ОСОБА_4 , незадовго до цього був судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності з застосуванням насильства до потерпілих, а саме 10 січня 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя та 04 серпня 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, що у своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_4 є особою схильною до протиправної поведінки та належних висновків для себе не зробив, оскільки продовжував будучи не працевлаштованим вчиняти злочини власності, з метою отримання коштів на існування, що свідчить про те, що попередження вчинення засудженим нових аналогічних злочинів на даному етапі неможливо.

Щодо зауважень в тій частині, що засуджений ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки та трудові навички, то ці обставини були враховані в ухвалі апеляційного суду від 23 вересня 2025 року та судом була встановлена наявність позитивних змін в поведінці ОСОБА_4 , однак з огляду на дані про особу засудженого та кількість попередніх судимостей, вони не доводять того, що останній дійсно став на шлях виправлення.

Таким чином, засуджений у своїй заяві про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами не навів конкретних даних, якими можна було підтвердити наявність обставин, які в розумінні ст. 459 КПК України, відповідали критеріям нововиявлених, а відтак, ці обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не доводить неправильність ухвали апеляційного суду, про перегляд якої просить заявник, та безпосередньо не впливає на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів, наявних на момент розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд вищими судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти Росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти Росії», № 69529/01, рішення від 18 листопада 2004 року). Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, так як заявником не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, про залишення без змін ухвали Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, про відмову в задоволенні клопотання начальника Дніпровської виправної колонії № 89 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст. 82 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з часу вручення йому копію ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3