В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кобеляки кримінальне провадження № 0000290 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта повна загальна середня, не заміжньої, не працюючої, не судимої, матері п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 14 липня 2025 року приблизно о 00:10 годині, знаходячись неподалік місця свого проживання: АДРЕСА_1 , де також перебувала ОСОБА_3 , під час сварки з останньою, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно своєю правою рукою схопила за середній палець лівої руки ОСОБА_3 і почала викручувати його, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому основної середньої фаланги ІІІ пальця лівої кисті без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисно нанесла середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_3 .

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і від давання показань відмовилась. При цьому підтвердила, що обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця і способу вчинення кримінального правопорушення вказані вірно. Цивільний позов визнала повністю.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам справи зміст ст. 349 КПК України, обмежився оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченої. Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються, при цьому обвинуваченій, потерпілій і її захиснику було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України визначена вірно, оскільки вона нанесла ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також її особу. Так судом установлено, що обвинувачена раніше не судима; за місцем її проживання компрометуючі матеріали відсутні, є матір`ю п`ятьох неповнолітніх дітей; цивільний позов визнала повністю. Крім цього, суд враховує думку потерпілої, яка вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання із випробуванням. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме позбавлення волі.

Оскільки обвинуваченій ОСОБА_5 призначається покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винної, яка на обліку лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також враховані судом вище відомості, які характеризують особу обвинуваченої, та надану суду досудову доповідь, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Крім цього на ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої необхідно задовольнити повністю, як такий, що визнаний ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти такий орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у відшкодування завданої їй моральної шкоди 70000 (сімдесят тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя