У Х В А Л А Справа № 932/18701/25

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кс/932/6746/25

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали скарги ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2025 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в порядку ст. 206 КПК України.

Розглянувши матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність її повернення, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Стаття 304 КПК України встановлює порядок подання таких скарг. Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З аналізу цих норм слідує висновок, що термін "подані особою", "винесені на розгляд сторонами" передбачає відповідну встановлену процедуру оформлення і подання скарги, зокрема, її підписання заявником (особою, яка звертається зі скаргою). А слідчий суддя уповноважений розглядати скарги, які подані конкретною (конкретними) особою (особами) та підписані нею (ними).

Так, слідчим суддею встановлено, що зазначена скарга була направлена до Шевченківського районного суду міста Дніпра, як електронну форму звернення громадян, тобто в електронному вигляді. Разом з тим, слідчим суддею виявлено відсутність будь-яких ознак кваліфікаційного електронного підпису або електронної печатки (згідно ЗУ «Про електронні довірчі послуги») або підписаний КЕП, що не входить до кваліфікаційних надавачів електронних довірчих послуг та перевірити його електронну ідентифікацію неможливо.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до приписів ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа використовується електронний підпис, а створення електронного документа завершується накладанням електронного підпису.

Кримінальний процесуальний кодекс України та чинне законодавство вимагає подання до суду для розгляду оригіналів документів (заяв, скарг, клопотань). Оригінал документа може бути в паперовій формі або в електронній.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". А цей Закон в свою чергу презюмує відповідність власноручному підпису лише кваліфікованого електронного підпису, який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис (ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"). Отже, оригіналом скарги як електронного документа є відповідний файл, до якого доданий (або логічно з ним пов`язаний) кваліфікований електронний підпис особи (зазвичай з розширенням p7s). Однак, як вже зазначалося вище, в додатках такий документ відсутній.

За умов відсутності електронного підпису слідчий суддя не має можливості ні ідентифікувати автора скарги. Тому скарга не може вважатися поданою у порядку ст. 303-304 КПК України.

Право на подання скарги має конкретна фізична особа з відповідним статусом згідно з критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 303 КПК України. Відсутність підпису заявника (оригіналу власноручного підпису або кваліфікаційного електронного підпису) свідчить про те, що скарга не виражає особисту волю особи, яка звернулася до слідчого судді, відреагувати на допущене процесуальне порушення. А слідчий суддя не може вирішувати порушені в такій скарзі питання, так як неможливо ідентифікувати особу, яка звертається зі скаргою.

Тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, що її направила. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Отже, відповідно до ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України, органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Окрім того, слід зазначити, що заявником не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри в тому, що в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

Водночас, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п.1, п.17, п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Дніпропетровської області, який продовжено і на теперішній час.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту особа, яка вважає, що її права порушені вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо особи протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, керуючись ст. 26, 303-304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 , подану в порядку ст. 206 КПК України - повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1