Справа № 474/1010/25
Провадження № 1-кс/474/152/25
УХВАЛА

про арешт майна

13.10.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 09.10.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт майна, -

встановив:

10.10.2025р. прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження, внесеного 09.10.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в якому, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, проситьнакласти арешт на зимову шапку темно-синього кольору, яка належать невстановленій особі, знаходиться в паперовому конверті Пакет № 5, виявлена та вилучена 09.10.2025р. в ході проведення огляду автомобіля марки ВАЗ-21214, реєстраційним номер НОМЕР_1 , синього кольору, який фактично належить ОСОБА_4 та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , заборонивши її відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вказаних осіб.

Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до 09.10.2025р. до ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 09.10.2025р., в період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 20 хв., невстановлена особа, незаконно заволоділа його транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником, якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_5 , який був припаркований на території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 .

За даним фактом 09.10.2025р. слідчим відділенням ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження за № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

09.10.2025р., в ході проведення першочергових слідчий дій, автомобіль марки ВАЗ-21214, реєстраційним номер НОМЕР_1 , синього кольору було виявлено на узбіччі дороги по вул. Травнева, навпроти будинку № 37 с-ще Врадіївка Врадіївської ТГ Первомайського району Миколаївської області.

09.10.2025р. в ході огляду автомобіля марки ВАЗ-21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 та який належить ОСОБА_4 на пасажирському сидінні виявлено зимову шапку темно-синього кольору, яку поміщено до паперового конверту Пакет № 5 та вилучено до ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_4 останній повідомив, що близько одного року тому він придбав у ОСОБА_5 автомобіль марки ВАЗ-21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, однак право власності в установленому порядку не оформлював. Оскільки він після інсульту має вади зору та майже не відчуває ліву руку, вказаний автомобіль він передав у тимчасове користування своєму знайомому ОСОБА_6 , та останній за потреби возив його по справах. Окрім цього, вказаний автомобіль постійно зберігався за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

09.10.2025р. до його будинку прийшов ОСОБА_6 та повідомив, що близько 18 год. 00 хв., невідома особа незаконно заволоділа автомобілем марки ВАЗ-21214, д.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території його домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , про що він вже повідомив до поліції.

В подальшому, в ході додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 , який був присутній під час проведення огляду його автомобіля марки ВАЗ-21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який було виявлено на узбіччі дороги в с-ще Врадіївка по вул. Травнева, напроти будинку № 37, останній повідомив, що зимова шапка темно-синього кольору, яку було виявлено в салоні автомобіля не належить йому, а ймовірно належить особі яка викрала вказаний автомобіль.

Окрім цього, в ході допиту свідка ОСОБА_6 останній повідомив, що уже на протязі року користується автомобілем марки ВАЗ-21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , а фактично який належить його знайомому ОСОБА_4 . Вказаний автомобіль перебуває у його користуванні так як ОСОБА_4 після перенесеного інсульту не може самостійно керувати автомобілем, у зв`язку з чим він возить останнього по справах.

В подальшому в ході додаткового допиту ОСОБА_6 , який був присутній під час проведення огляду автомобіля марки ВАЗ-21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який було виявлено на узбіччі дороги в с-ще Врадіївка по вул. Травнева, напроти будинку № 37, останній повідомив, що зимова шапка темно-синього кольору, яку було виявлено в салоні вказаного автомобіля не належить йому, а ймовірно належить особі яка викрала вказаний автомобіль.

10.10.2025р. зимову шапку темно-синього кольору, на підставі ст. 98 КПК України, було визнано речовим доказом.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000114; рапортом помічника чергового ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 09.10.2025р.; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.10.2025р.; заявою ОСОБА_6 від 09.10.2025р.; протоколом огляду місця події від 09.10.2025р.; протоколом огляду від 09.10.2025р.; дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій від 09.10.2025р.; заявою потерпілого ОСОБА_4 від 09.10.2025р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 09.10.2025р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 від 10.10.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 09.10.2025р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 10.10.2025р.; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 10.10.2025р.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що прокурордовівнеобхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 09.10.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на зимову шапку темно-синього кольору, яка належать невстановленій особі, знаходиться в паперовому конверті Пакет № 5, виявлена та вилучена 09.10.2025р. в ході проведення огляду автомобіля марки ВАЗ-21214 реєстраційним номер НОМЕР_1 синього кольору, який фактично належить ОСОБА_4 та власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 , заборонивши її відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1