Номер провадження: 11-кп/813/1846/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , в інтересах потерпілої ОСОБА_10 ,на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.05.2025, якою к/п №0002393 від 01.08.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кишинів респ. Молдови, громадянки України, заміжньої, адвоката, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та к/п №0002393 від 01.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Мотивуючи зазначене рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, встановленого приписами ст. 219 КПК України, при цьому, строк досудового розслідування не було продовжено у встановленому законом порядку.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 , в інтересах потерпілої ОСОБА_10 , не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною з підстав порушення матеріального та процесуального права з огляду на наступні обставини:

- судом 1-ої інстанції було передчасно ухвалено рішення про необхідність закриття к/п у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, без безпосереднього дослідження всіх доказів, зокрема, щодо встановлення та перебігу строку досудового розслідування, не включення у такий строк періоду ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, часу завершення досудового розслідування, натомість обвинувальний акт було направлено до суду в межах встановленого двадцяти денного строку (враховуючи його переривання), внаслідок чого підстави для закриття кримінального провадження були відсутні;

- суд 1-ої інстанції, в порушення приписів ч. 3 ст. 314 КПК України, розглянув питання про можливість закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України поза межами підготовчого провадження;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування призводить до порушення прав потерпілої ОСОБА_10 на встановлення вини особи, внаслідок дій якої їй завдано шкоди, відновлення справедливості, ускладнює реалізацію її права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди та фактично дозволяє ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності.

Посилаючись на викладені обставини, представник потерпілої ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та кримінальне провадження направити до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала, натомість, в судове засідання з`явився її представник ОСОБА_9 , який не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої.

Враховуючи неявку потерпілої ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати за відсутності потерпілої ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_9 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали суду 1-ої інстанції показав, що вона відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

За приписами ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Переглядаючи оскаржене судове рішення, апеляційний суд звертає увагу, що під час апеляційного перегляду керується положеннями ст. 5 КПК України, у відповідності до якої процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, тобто дотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону в редакції КПК України до внесення змін, внесених Законом № 2201-IX від 14.04.2022 «Про внесення змін до КПК України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану».

Згідно зі ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Вимогами п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За викладених обставин, враховуючи, що кримінальний проступок, вчинення якого інкримінується обвинуваченій ОСОБА_7 , не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, у даному кримінальному провадженні підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п.п. 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п.п. 2, 3 ч. 2 цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України в редакції від 03.07.2020, чинній на момент проведення процесуальної дії, яка наразі не зазнала змін, встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020), з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові ККС у складі ВС від 17.02.2025 у справі №369/16172/20 (провадження №51-7739кмо23), кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, тобто направленням його до суду засобами поштового зв`язку або передачі відповідальній особі канцелярії суду.

В свою чергу, вимогами ч. 5 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020) встановлено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

На підставі аналізу матеріалів к/п №0002393 вбачається, що вперше ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України 30.04.2020 (т. 1, а.с. 182-183).

В подальшому, 01.06.2020 слідчим було складено повідомлення про відкриття підозрюваній ОСОБА_7 матеріалів кримінального провадження та повідомлення про завершення досудового розслідування к/п №0002393 (т. 2, а.с. 13-14), які їй особисто вручені не були та були спрямовані засобами поштового зв`язку 03.06.2020 (т. 2, а.с. 11).

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування даного кримінального провадження та отримання нею або її захисником відповідних повідомлень про завершення досудового розслідування, натомість, у зв`язку зі зволіканням сторони захисту із ознайомленням із матеріалами досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 ОСОБА_7 було встановлено строк для ознайомлення з такими матеріалами до 26.06.2020 (т. 2, а.с. 20).

Разом із тим, 03.07.2020 ОСОБА_7 було повторно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (т. 2, а.с. 25-31).

З урахуванням того факту, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні відраховується з моменту повідомлення про підозру, з урахуванням приписів п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020), та складає 20 діб, тобто кінцевою дату такого строку досудового розслідування в даному випадку є 23.07.2020.

Водночас, обвинувальний акт у к/п №0002393 було затверджено прокурором 22.07.2020 та направлено до Малиновського (наразі Хаджибейського) районного суду м. Одеси, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду 1-ої інстанції, 04.08.2020 (т. 1, а.с. 4 та 1 відповідно).

При цьому, матеріали кримінального провадження, в тому числі реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить жодних доказів повідомлення ОСОБА_7 та її захисника про відкриття матеріалів досудового розслідування та завершення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру 03.07.2020 про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, ч. 2 ст. 109 КПК України визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування у к/п №0002393, який долучений до обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , апеляційний суд констатує відсутність у ньому жодної інформації стосовно проведення такої процесуальної дії, як повідомлення сторони захисту про звершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування після повідомлення 03.07.2020 ОСОБА_7 про підозру за ч. 1 ст. 125 КК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовому висновку, викладеному в постанові ККС у складі ВС від 02.11.2022 у справі №752/6182/20 (провадження №51-5943км21), відповідно до якого підтвердженням завершення ознайомлення сторонами з матеріалами досудового розслідування і виконання вимог ст. 290 КПК України є письмовий документ про таке ознайомлення або сплив строку для ознайомлення, визначеного ухвалою слідчого судді. Внесення до ЄРДР відомостей про відкриття матеріалів досудового розслідування, а також складання супровідного листа про направлення обвинувального акта до суду і фактичне направлення цього акта до суду згідно з положеннями КПК України не свідчать про виконання сторонами вимог ст. 290 КПК України і продовження перебігу строку досудового розслідування.

В свою чергу, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження є важливим етапом здійснення кримінального провадження, який породжує ряд прав та обов`язків у сторін кримінального провадження, впливає на строки досудового розслідування, можливість представлення доказів, оскільки визначальною метою такого повідомлення є донесення стороні захисту інформації про достатність зібраних доказів під час досудового розслідування для складання обвинувального акту, роз`яснення порядку надання доступу до матеріалів, відповідних прав та обов`язків сторін під час здійснення доступу до матеріалів кримінального провадження, а тому формальний підхід до такої процесуальної дії є неприпустимим, адже процесуальна дія має суттєве значення для забезпечення прав підозрюваного у кримінальному провадженні.

Відтак, з урахуванням відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування та ознайомлення із ними відповідно до вимог ст. 290 КПК України після повідомлення 03.07.2020 ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд апеляційної інстанції констатує, що в даному випадку відсутні такі обставини, які б свідчили про не включення у строки досудового розслідування кримінального провадження періоду ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування.

Окрім того, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що з моменту повідомлення 03.07.2020 ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до дня направлення обвинувального акту до суду, тобто 04.08.2020, будь-які процесуальні рішення про продовження строку досудового розслідування не приймались, так само як і рішення стосовно зупинення та, відповідно, відновлення кримінального провадження.

За встановлених обставин, колегія суддів констатує, що передбачені приписами ч. 5 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020) підстави для не включення у строк досудового розслідування певного періоду часу в даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України були відсутні.

Водночас, надаючи оцінку наявності в даному кримінальному провадженні двох абсолютно аналогічних повідомлень ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України від 30.04.2020 та 03.07.2020, апеляційний суд зауважує на тому, що такі обставини свідчить про створення стороною обвинувачення умов для штучного поновлення перебігу строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру.

Зокрема, зрозумівши, що передбачений приписами п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту повідомлення 30.04.2020 ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України станом на 26.06.2020 (день спливу строку для ознайомлення, визначеного ухвалою слідчого судді) фактично сплив, стороною обвинувачення 03.07.2020 було повторно повідомлено ОСОБА_7 про підозру, при цьому, зазначені повідомлення про підозру за своїм змістом є абсолютно ідентичними, не містять жодних нових фактичних обставин та дублюють один одного.

Зазначені обставини вочевидь створили умови для початку відліку строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020), з дня повторного повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто з 03.07.2020.

З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ої інстанції стосовно того, що сторона обвинувачення звернулась із обвинувальним актом в даному кримінальному провадженні до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в ред. 03.07.2020), який фактично закінчився 23.07.2020.

Що стосується посилань представника потерпілої на порушення судом 1-ої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема, розгляд питання про закриття кримінального провадження поза межами підготовчого провадження, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що чинний кримінальний процесуальний закон не містить прямої заборони розглядати клопотання учасників провадження про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на будь-якій стадії судового розгляду, як і не містить обов`язку розглядати таке питання лише на стадії підготовчого провадження.

Зазначений висновок апеляційного суду кореспондується із правовою позицією, викладеною в постанові ККС у складі ВС від 08.02.2024 у справі №643/10167/20 (провадження №51-4488км23), відповідно до якої чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України на будь-якій стадії процесу до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті. Відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України відповідно до вимог ст. 350 КПК України не перешкоджає його повторній подачі та вирішенню, а попереднє рішення суду із цього приводу не має характеру преюдиційного та остаточного.

Відтак, факт розгляду судом 1-ої інстанції клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України на стадії судового розгляду кримінального провадження не свідчить про допущення судом будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону.

Надаючи оцінку твердженням представника потерпілої стосовно того, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування призводить до порушення прав потерпілої ОСОБА_10 , суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України стосовно закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування є імперативними, підлягають безумовному застосуванню у разі встановлення для цього відповідних законодавчих підстав, не зважаючи на факт завдання або відсутності завдання шкоди охоронюваним законом інтересам потерпілої особи.

В цьому контексті заслуговує на увагу правова позиція, викладена в постанові ККС у складі ВС від 26.10.2022 у справі №401/217/20 (провадження №51-136км21), відповідно до якої приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не передбачають можливості продовження кримінального провадження з метою реабілітації особи або з інших причин. Вказана норма є імперативною, й за наявності передбачених законом підстав кримінальне провадження має бути закрито. Таким рішенням не порушується принцип презумпції невинуватості щодо обвинуваченого, оскільки при направленні обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування він навіть не набув статусу обвинуваченого, тому закриття провадження судом на підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не може мати для нього жодних негативних правових наслідків.

Окрім того, вартий уваги також правовий висновок, який міститься в постанові ККС у складі ВС від 10.04.2025 у справі №175/1958/22 (провадження №51-1108км24), відповідно до якого суд 1-ої інстанції, установивши відповідні підстави, які свідчать про закінчення передбачених ст. 219 КПК України строків, має закрити кримінальне провадження. На наявність таких підстав можуть посилатися і учасники провадження, зокрема особа, яка подає клопотання про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування, не позбавлена можливості надати суду процесуальні документи, що підтверджують викладені в клопотанні доводи, а суд зобов`язаний ці доводи перевірити, з-поміж іншого, і шляхом дослідження доданих до нього документів.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові ККС у складі ВС від 01.11.2022 у справі №711/262/20 (провадження №51-1810км22), направлення прокурором обвинувального акта до суду після закінчення досудового розслідування поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та має наслідки закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому, окремо слід наголосити на тому, що потерпіла особа, не зважаючи на факт закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, не позбавлена права звернутись за захистом своїх порушених прав в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було направлено до суду 1-ої інстанції поза межами строку досудового розслідування, визначеного приписами п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, внаслідок чого суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованої ухвали суду 1-ої інстанції немає, внаслідок чого необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_9 , з підстав викладених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 219, 284, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 , в інтересах потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06.05.2025, якою к/п №0002393 від 01.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4