УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , дослідивши матеріали за клопотанням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі Головним управлінням Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001325 від 16.10.2024за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи

КП «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

На виконання доручення слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області ДСР НПУ встановлено, що директором КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_4 та підлеглими йому службовими особами даного комунального підприємства, у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» (ЄДРПОУ № 44430969), ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО» (ЄДРОПУ № 45504994), ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС» (ЄДРПОУ № 43980049), ТОВ «Авто Спец Проект» (ЄДРПОУ № 42016002), ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» (ЄДРПОУ № 45306689) організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Так, оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, причетна засновник та власник ТОВ «АВІСТА ТЕХ» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведеного 25.09.2025 обшуку за адресою:

АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone 14 ProMax» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , мобільний телефон «IPhone 15 ProMax» з ІМЕІ: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 .

25.09.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

29.09.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання прокурора про арешт вищевказаного майна було повернуто для усунення недоліків.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту майна, яке було вилучено 25.09.2025 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Сторона обвинувачення зазначає, що необхідність накладення арешту на майно вилучене в ході проведеного 25.09.2025 обшуку за адресою:

АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пропорційним заходом, що належним чином забезпечить встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилученів ході проведення обшуку 25.09.2025 мобільні телефони, є необхідним у зв`язку з тим, що дані предмети належать особам, які можуть бути причетні до вчинення злочину та могли використовувалисьними під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, накладення арешту на вилучене в ході обшуку від 25.09.2025 обмовлено необхідністю проведення детального огляду вилучених мобільних телефонів та подальшим направленням їх на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Прокурор до суду звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив задовольнити подане ним клопотання.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 через канцелярію суду також скерувала заяву про розгляд клопотання прокурора без її участі, крім того, вказала, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки мобільний телефон є її особистою річчю, там знаходяться дані рідних, фото і відео, які не мають відношення до справи.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 також звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, а також вказав, що запереує протии задоволення клопотання, оскліьки телефон - це особисто його річ, ніякої, крім особистої інофрмації, там немає і не може бути.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, враховуючи заяви від сторін кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, прокурором у клопотанні зазначається, що: «до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна засновник та власник ТОВ «АВІСТА ТЕХ» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Накладення арешту на вилученів ході проведення обшуку 25.09.2025 мобільні телефони, є необхідним у зв`язку з тим, що дані предмети належать особам, які можуть бути причетні до вчинення злочину та могли використовувалисьними під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні».

При цьому, будь-які інші відомості щодо процесуального статусу осіб, яким належить вилучене майно, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні. Більше того, слідчий суддя зауважує, що особа ОСОБА_5 принаймні згадується у клопотанні сторони обвинувачення, в той час як за наявних матеріалів клопотання ОСОБА_6 визначений лише як власник одного з вилучених мобільних телефонів.

На думку слідчого судді, що прокурором належним чином не було наведено який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном, яке ймовірно належить третім особам.

З урахуванням чого, слідчий суддя вважає, що прокурором не конкретизовано мету та підстави накладення арешту на означене майно, а цитування ст. 170 КПК України не може слугувати належним обгрунтуванням його необхідності.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1