Провадження №1-кп/523/1531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000120 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районого суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000120 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Слідчим відділенням ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000120 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Як вбачається із встановлених органами досудового розслідування обставин, що невстановлені особи за попередньою змовою з ОСОБА_5 підробили рішення Малиновського районного суду м. Одеси про визнання права власності на буд. АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вказане кримінальне провадження №0000120 було розпочате за матеріалами кримінальної справи №7, яка 26.03.2010 року була виділена слідчим слідчого відділу ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з кримінальної справи №4 за фактом підробки невстановленими особами рішень Приморського районного суду м. Одеси, до складу яких, серед інших, увійшли і матеріали виїмки інвентаризаційних справ, проведеної 02.02.2010 року в архіві КП «ОМБТІ і РОН».

В ході здійснення досудового розслідування допитано в якості потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила що вказану квартиру АДРЕСА_2 , вона придбала 20.12.2007 року у ОСОБА_11 , на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, в результаті вчинення кримінального правопорушення щодо підробки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2004 року по справі № 2-13847/04 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_13 , яке відбулося в 2005 році.

На підставі зазначеного судового рішення ОСОБА_13 набула право власності на вказану квартиру, яку згодом подарувала ОСОБА_14 , яка в свою чергу здійснила продаж квартири ОСОБА_11 . Точної дати вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено, але кримінальне правопорушення вчинено не пізніше 19.04.2007 року, оскільки саме цього дня власником квартири на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_15 за № 947 став ОСОБА_11 .

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема: допитано в якості потерпілої ОСОБА_10 , допитано в якості свідка ОСОБА_16 , допитано в якості свідка ОСОБА_17 , допитано в якості свідка ОСОБА_18 , допитано в якості свідка ОСОБА_9 , допитано в якості свідка ОСОБА_19 , допитано в якості свідка ОСОБА_20 , допитано в якості свідка ОСОБА_21 , допитано в якості свідка ОСОБА_22 , допитано в якості свідка ОСОБА_23 , надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та отримано відповідні матеріали.

Прокурором подано клопотання про закриття даного кримінального провадження, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До Пересипського районного суду м. Одеси від представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому підтримала клопотання прокурора та просила скасувати арешт на квартиру (власником якої є потерпіла), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_24 від 31.05.2010 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому та не заперечував проти клопотання адвоката ОСОБА_4 ;

адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила задовольнити подане нею клопотання.

Суд, дослідивши надані клопотання та додані матеріали в їх обґрунтування, з`ясувавши думку учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно із пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 вищевказаної статі кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з вищезазначеної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (абз.4 ч.4 ст.284 КПК України).

Далі, відповідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.358 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно до положень ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що органом досудового розслідування здійснені в даному кримінальному провадженні ряд слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій в ході яких не виявлено особу причетну до скоєння цього злочину.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно положень КПК України жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним, необхідно дійти висновку про достатність підстав для закриття даного кримінального провадження, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила злочин та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо клопотання про скасування арешту від представника потерпілої, то суд вважає, що воно підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку із вищевикладеним, необхідно дійти висновку про достатність підстав для скасування арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_24 .

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України та ст.174, 284, 369, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000120 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 19.01.2024року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України - закрити.

Клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_24 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий суддя ОСОБА_1