Справа № 304/1314/25 Провадження № 1-кп/304/232/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Перечин кримінальне провадження відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Білки Іршавського району Закарпатської області, яка має вищу освіту, заміжньої, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої завідувачем пологового відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.06.2025 року до Перечинського районного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 від 23.03.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 наказом виконувача обов`язків головного лікаря Перечинської центральної районної лікарні № 49-к від 13.02.2006 року призначена на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації поліклінічного відділення Перечинської ЦРЛ та в подальшому наказом головного лікаря Перечинської центральної районної лікарні № 84-к від 06.05.2011 призначена на посаду завідуючої акушерсько-гінекологічного відділення Перечинської ЦРЛ, яка наказом від 31.12.2020 за № 138-о перейменована на комунальне некомерційне підприємство «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області, що розташована за адресою: м.Перечин, вул.Ужанська, 8 Закарпатської області. Тобто, ОСОБА_5 є лікарем акушер-гінекологом вищої кваліфікаційної категорії та відповідно до статті 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» є медичним працівником зі спеціальної освітою, професійними обов`язками якого, відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», є своєчасне кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта (ст.34), невідкладне надання необхідної медичної допомоги невідкладне надання необхідної медичної допомоги у разі виникнення невідкладного стану людини (ст.37) та забезпечення кваліфікованого медичного нагляду за перебігом вагітності та стаціонарна медична допомога при пологах (ст.58), а також додержання стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів надання реабілітаційної допомоги, табелів матеріально - технічного оснащення, що є обов`язковим для всіх реабілітаційних закладів, закладів охорони здоров`я, їх відділень, підрозділів (ст.14-1).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.3. Посадової інструкції завідуючої пологового відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради ОСОБА_5 , затвердженої директором КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради від 11.01.2022 року, завідуюча пологового відділення зобов?язана організувати лікувально-профілактичну діяльність відділення, забезпечувати надання якісної медичної допомоги населенню та застосовувати сучасні методи профілактики, діагностики, диференційної діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих у межах своєї компетенції.

Згідно з пунктами 5.1., 5.10. та 5.11. вказаної Посадової інструкції завідуюча пологового відділення повинна знати чинне законодавство про охорону здоров?я та нормативно-правові акти, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров?я, організацію медико-санітарної допомоги населенню, сучасну класифікацію хвороб, а також сучасні методи обстеження, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді завідуючої пологового відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради всупереч встановлених правил лікувального процесу та надання невідкладної медичної допомоги, у період часу з 17.02.2022 року по 07.03.2022 року, точний час не встановлено, неналежно виконавши свої професійні обов?язки, передбачені розділом № 2 Посадової інструкції, з необережності, внаслідок недбалого до них ставлення, при госпіталізації та проведення клініко-інструментального та бімануального обстеження вагітної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог клінічного протоколу «Прееклампсія/еклампсія», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров?я України № 676 від 31.12.2004 року встановила їй невірний діагноз: Перша вагітність, 41 тиждень, головне передлежання. Прееклампсія середнього ступеня тяжкості. Дистрес плода. Незрілість родових шляхів. Adipositas (ожиріння) ІІ ступеня, однак, маючи можливість встановити його вірно, а саме: Прееклампсія тяжкого ступеня та необхідність направлення вагітної ОСОБА_9 для розродження на третій рівень надання медичної допомоги, що в подальшому призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , а діагноз «Дистрес плода» не був підтверджений даними КТГ хворої ОСОБА_9 .

Так, 17.02.2022 (точний час не встановлено) до КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради звернулась вагітна ОСОБА_9 зі скаргами: головні болі, ниючі болі внизу живота, поясниці, АТ 160/110, набряки нижніх кінцівок, рук, обличчя. Того ж дня, 17.02.2022, близько о 10-00 годині завідуючою пологовим відділенням ОСОБА_5 під час огляду вагітної ОСОБА_9 прийнято рішення про госпіталізацію вагітної до палати реанімації пологового відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради. В подальшому, 17.02.2022, близько о 10-30 годині вагітна ОСОБА_9 оглянута консиліумом та встановлено діагноз: І вагітність 41 тиждень, головне передлежання. Прееклампсія середнього ступеню. Дистрес плода. Незрілість родових шляхів. Adipositas (ожиріння) ІІ ступеню та було рекомендовано ургентний Кесарів розтин, який було проведено 17.02.2022 року у період часу з 12:15 год. по 14:00 год.

Після чого, 21.02.2022 року, незважаючи на численні скарги породіллі ОСОБА_9 (головний біль, підвищення артеріального тиску, втома) за результатами післяпологового огляду останньої, проведеного завідуючою пологовим відділення ОСОБА_5 породілля ОСОБА_9 була виписана передчасно, а також при виписці не було рекомендовано продовжити антибактеріальну терапію.

3годом, 07.03.2022 року ОСОБА_9 під час огляду гінекологом скаржилася на болі в нозі протягом доби, утруднену ходу, на що ОСОБА_5 скерувала її на консультацію, а враховуючи анамнез та загальний стан жінки, необхідно було невідкладно її госпіталізувати з послідуючою організацією консультацій відповідних спеціалістів паралельно з процесом лікування. Та як наслідок, ОСОБА_9 , не отримавши кваліфікованої медичної допомоги під час вагітності на стаціонарному етапі, до початку пологів, будучи не госпіталізованою на III рівень надання медичної допомоги (обласна лікарня), не перебуваючи під постійним наглядом лікарів, внаслідок неправильного встановлення діагнозу, необґрунтованого методу розродження шляхом ургентного Кесарева розтину, відсутності при виписці рекомендацій продовжити антибактеріальну терапію та негайної госпіталізації під час огляду 07.03.2022 року - 08.03.2022 близько об 11-40 годин ОСОБА_9 доставлена бригадою ШМД у вкрай важкому стані з вулиці та госпіталізована до КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради з попереднім діагнозом «Шок. Тромбоемболія легеневої артерії (ТЕЛА), який в подальшому був підтверджений УЗД дослідженням серця 09.03.2022 року у період часу з 08:27 год. по 08:56 год., на тлі масивної тромбоемболії легеневої артерії у ОСОБА_9 розвинулась гостра ниркова недостатність. Відтак, 11.03.2022 року ОСОБА_9 на штучній вентиляції легень транспортовано до анестезіологічного відділення ЗОКЛ ім. А.Новака, де під час консілярного огляду встановлено діагноз: Післяродовий, післяопераційний період 22 доба. Субінволюція матки. Метроендометрит. Сепсис. Септичний шок. Післяреанімаційний період 3 доба. Кома 3 ступеню: Тромбоз глибоких вен нижніх кінцівок. ТЕЛА. Стан після тромболізису 2 доба. Преренальне гостре ушкодження нирок фаза недостатності, стадії анурії. Наростаючий синдром поліорганної недостатності, що на фоні інфузії симпатоміметику 16.03.2022 року о 04:30 год. призвело до серцевої зупинки хворої ОСОБА_9 та о 05:10 годині констатовано біологічну смерть останньої.

У обвинувальному акті зазначено, що через неналежне виконання своїх професійних обов?язків, внаслідок недбалого ставлення до них, ОСОБА_5 не виконала вказані вимоги, допустила недоліки у наданні медичної допомоги під час стаціонарної медичної допомоги вагітної ОСОБА_9 , що призвело до настання тяжких наслідків у вигляді смерті останньої. Вказані дефекти у наданні медичної допомоги ОСОБА_9 у своїй сукупності знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням її смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов?язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України. Клопотання мотивовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , було вчинено в період з 17.02.2022 року по 07.03.2022 року (точний час не встановлено) та у відповідності до положень статті 12 КК України, таке кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, а відтак строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності станом на 07.07.2025 року сплив. Просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, процесуальні витрати на проведення експертизи, просить віднести на рахунок держави (а.с.25-28).

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав подане до суду клопотання, викладене в редакції від 26.06.2025 року та просить задовольнити клопотання за наведеними у ньому підставами та обґрунтуваннями.

Обвинуваченій ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала у повному обсязі подане захисником клопотання та просить звільнити її від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності та закрити відносно неї кримінальне провадження. Також обвинувачена ОСОБА_5 вказує, що свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, вона не визнає, проти викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, заперечує.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту в особі адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, посилаючись на наявність правових підстав для закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому засіданні вказує, що цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 він в ході досудового розслідування не заявляв. Роз`яснені судом наслідки звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, йому зрозумілі. Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 просить вирішити на розсуд суду, проти задоволення клопотання не заперечує, при цьому наполягає на звільненні ОСОБА_5 із займаної нею посади.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження (справа №304/1314/25), вивчивши зміст заявленого стороною захисту клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з приписами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до приписів ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень (злочинів).

Згідно положень п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ця норма кримінального Закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно, невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло понад три роки з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, а тому суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_5 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст.49 КК України. Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав ій зрозумілі, просила суд закрити кримінальне провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, керуючись положеннями ст.49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 року та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 року судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення минуло понад два роки, дані про ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування у суду відсутні, перебіг строків давності порушено не було: строк давності не зупинявся і не переривався, як повідомлено стороною обвинувачення, також обвинуваченій відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, вона надала згоду на таке звільнення, тому суд вважає необхідним звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.

З`ясувавши позицію обвинуваченої та її захисника, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, відомості про судимість відсутні, вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину, та враховуючи ті обставини, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 , вчинено в період часу з 17.02.2022 року по 07.03.2022 року (точний час не встановлено), дані про ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування у суду відсутні, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення минуло понад три роки та ОСОБА_5 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, тому суд вважає, що є правові підстави для задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_5 про звільнення останньої від кримінальної відповідальності за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.140 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Відповідно до приписів ст.124КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, а отже, витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.

З урахуванням вищенаведеного, процесуальні витрати сторони обвинувачення, пов`язані із залученням експертів у даному кримінальному провадженні №0000044 для проведення судових медичних експертиз за висновками експертів ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» в загальній сумі 66727,00 гривень, суд вважає необхідним віднести на рахунок держави, на підставі ст.124 КПК України, та виходячи із висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.06.2022 у справі № 203/241/17, та постанови колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 30.05.2024 у справі № 520/7930/13-к.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000044 не застосовувалися.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.285,286,288,371,372 КПК України, п.2 ч.1 ст.49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000044 від 23.03.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: пластмасову ємкість прозорого кольору; пластмасову ємкість білого кольору; поліетиленовий прозорий пакет, до якого упаковано гістологічні скельця; вологий матеріал трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» для проведення судових медичних експертиз у кримінальному провадженні №0000044 в загальній сумі 66 727 (шістдесят шість тисяч сімсот двадцять сім) гривень 00 копійок - віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1