УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26вересня 2025 року

м. Київ

справа № 202/3758/25

провадження № 51-2535 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2025 року,

встановив:

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 28 травня 2025 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_4 , та скасовано постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28 березня 2025 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у міжнародний розшук та про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000306. У задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 23 червня 2025 року апеляційну скаргу прокурора задовольнив, ухвалу слідчого судді скасував та постановив нову ухвалу, якою призначив новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, адвокат ОСОБА_5 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 310 КПК визначено, що оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку, а відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, адвокат ОСОБА_5 не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції, яка не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Отже, таке судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Посилання адвоката на постанову Касаційного кримінального суду від 17 липня 2025 року у справі № 759/7382/25, як на правовий висновок, не є релевантним, оскільки колегія суддів вирішувала питання законності прийняття апеляційним судом рішення про відмову у відкритті провадження. У цьому провадженні суд апеляційної переглянув ухвалу слідчого судді по суті, скасував її та признав новий розгляд у суді першої інстанції, виклавши мотиви з яких виходив при прийнятті такого рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3