Справа № 296/96/26
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 05.01.2025р. надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в якій просить:

- скасувати підозру пред`явлену 24.10.2025р. ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 246 КК України;

- скасувати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного 22.12.2025р. Корольовським районним судом м. Житомира.

Дана скарга підсудна Корольовському районному суду м. Житомира.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зі змісту скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_2 , зокрема, просить скасувати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного 22.12.2025р. ОСОБА_3 Корольовським районним судом м. Житомира.

Однак, вирішення вищезазначеного питання не передбачено приписами ст.303 КПК України, в межах якої адвокат ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, а відтак у прийнятті до розгляду такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , в частині вимог про скасування міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного 22.12.2025р. Корольовським районним судом м. Житомира.

Розгляд скарги призначити у судовому засіданні на 12 січня 2026 року на 14 год. 10 хв. у приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира, за адресою: м. Житомир, майдан Соборний, 1, зал № 330.

Викликати в судове засідання уповноважену особу СУ ГУНП в Житомирській області.

Скаржника адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , повідомити про дату, час та місце розгляду скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1