Справа № 372/2890/25
Провадження 1-кс-18/26
ухвала

Іменем України

06 січня 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Денихівка, Тетіївського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

06.01.2026 року слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджено прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до наданих суду матеріалів, вбачається, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001126 від 24.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.10.2023 до цього часу на посаді старшого водія-електрика 1 відділення радіорозвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (далі Положення) дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Згідно з п. 8.9. боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту.

Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

Під час проходження військової служби ОСОБА_5 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 24.05.2025, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на придбання та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але до 24.05.2025 у невстановленої слідством особи, незаконно придбав:

- запал дистанційної дії «УЗРГМ», який відноситься до вибухового пристрою та корпус оборонної ручної осколкової гранати «Ф-1», яка є конструктивно-оформленою зарядом вибухової речовини, які при конструктивному поєднанні в єдині конструкції утворюють оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1», яка є придатною до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів;

- автомат системи «Калашникова» моделі «АК-74» № НОМЕР_2 , калібру 5,45?39 мм, який належить до бойової нарізної вогнепальної зброї та придатний для стрільби;

- патрони в кількості 31 штук, калібру 5,45?39 мм, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї.

Після чого ОСОБА_5 розпочав зберігати вищевказані предмети, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення цього факту працівниками поліції під час проведення обшуку 24.05.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Він же, 04.01.2026 року, близько 18 години 30 хв. вийшовши із-за керма автомобіля марки «Daewoo Lanos», темно-зеленого кольору, без номерних знаків, на проїжджу частину по вул. Київська, неподалік будинку №96 в с. Великі Дмитровичі, Обухівського району, Київської області, перебуваючи в громадському місці, де були присутні сторонні громадяни, діючи умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі загальноприйняті правила суспільної моралі та норми поведінки, порушуючи право громадян на відпочинок, виражаючи явну неповагу до суспільства, бажаючи продемонструвати своє зверхнє ставлення до суспільства, та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, дістав предмет схожий на пістолет, з якого здійснив один постріл по автомобілю марки «BMW» модель «730D», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , а на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_8 , влучивши в заднє скло автомобіля, чим грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з застосуванням іншого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04.01.2026 о 21 год. 05 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

05.012026 постановою прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону матеріали кримінальних проваджень №0001126 від 24.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та №0000058 від 05.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України об`єднані в одне провадження за №0001126.

05.01.2026 року ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання підозрюваного АДРЕСА_2 .

Підозрюваний просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя вислухавши учасників, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

1.Протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 24.05.2025;

2.Протокол обшуку будинку АДРЕСА_2 від 24.05.2025;

3.Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.05.2025;

4.Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 24.05.2025;

5.Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.2025;

6.Висновок експерта №СЕ-19/111-25/35851 від 23.06.2025;

7.Висновок експерта №СЕ-19/111-25/35833 від 13.06.2025;

8.Висновок експерта №СЕ-19/111-25/35831 від 13.06.2025;

9.Протокол прийняття заяви про вчинення злочину від 04.01.2026;

10.Протокол огляду місця події, а саме автомобіля марки «БМВ» модель «730D» д.н.з. НОМЕР_3 від 04.01.2026;

11.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.01.2026;

12.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.01.2026;

13.Протоколом огляду автомобіля марки «Daewoo Lanos», темно-зеленого кольору, без номерних знаків від 04.01.2026;

14.Висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 від 04.01.2026;

15.Протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України від 05.01.2026;

16.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.01.2026;

17.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.01.2026;

18.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.01.2026;

19.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559072 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП від 05.01.2026;

20.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559034 за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 04.01.2026;

21.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6464217 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП від 05.01.2026;

22.Іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).

При цьому, обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, на обґрунтування обрання найсуворішого запобіжного заходу слідчий послався лише на стандартне посилання про можливість ухилення підозрюваного від слідства, що є явно недостатнім і не вказує на доведеність обставин, передбачених ст. 178 КПК України. При цьому вбачається, що підозрюваним не вчинялись будь-які дії відносно переховування від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню. Будь-яких доказів на підтвердження вчинення підозрюваним подібних дій слідчому судді не подавалось.

Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково найсуворіший запобіжний захід. Посилання ж на те, що підозрюваний впливатиме на потерпілого та свідків жодним чином не конкретизовані та не обґрунтовані.

Підстав вважати, що зазначеним вище ризикам може запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з поданих слідчому судді матеріалів не вбачається.

У контексті практики Європейського суду з прав людини, необхідно зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 183, 184, 186, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області, погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1.Заборонити цілодобово залишати своє місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

2.Прибувати до Обухівського РУП ГУНП в Київській області за адресою вул. Київська, 22 в м. Обухів Київської області, до старшого слідчого слідчого відділу ОСОБА_4 або до слідчих слідчої групи у даному кримінальному провадженні за першим викликом, здійсненим у відповідності до вимог КПК України, з метою забезпечення можливості проведення із ним слідчих та процесуальних дій, а також до прокурора, суду на визначений ними час;

3.Не відлучатися за межі Обухівського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді строком на 60 діб, а саме - до 07 березня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області, якому доручено досудове розслідування цього кримінального провадження та прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1