Справа № 521/7187/19
Номер провадження:1-кп/521/385/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в об`єднаному кримінальному провадженні №0001156, №0001296 та №00000928, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001296 відносно ОСОБА_3 , на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001156, №0001296 та №00000928 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001296, 26 квітня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, у ОСОБА_3 , який знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому ОСОБА_3 керуючись раптово виниклим злочинним умислом, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочині дії залишаться не поміченими для оточуючих, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав кросівки фірми «Найк», чорного кольору, з рожевими вставками, які знаходились на подвір`ї вище вказаного будинку, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 470 гривень.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0001296 за ч.2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 , на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просив його задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , судом було роз`яснено підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , повідомив, що розуміє надані йому права, клопотання захисника підтримує та надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурори та потерпіла не заперечували щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 р.» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 р. становить 2102 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1051 грн. на 2020 р., а 2 неоподаткованих мінімумів становить 2102 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 2102 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені крадіжки майна, що мало місце 26.04.2020 року на суму 470 грн., що станом на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи вищевикладене, а також позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0001296 відносно ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5 КК України, ст. 284, 370-372, 376, 479-2 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001296, відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 від 15.05.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року (справа №521/7521/20, №1-кс/521/2451/20), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на кросівки «Nike» чорного кольору.

Речові докази, а саме:

- кросівки «Nike» чорного кольору вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 ;

- CD-R диск з записом відеокамер зовнішнього спостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1