Провадження №1-кп/369/1273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000791 від 12 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, не має місця реєстрації та місця проживання, раніше неодноразово судимий, а саме 18.07.2006 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 206 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці, звільнений 23.08.2006 року по відбуттю строку покарання; 08.12.2009 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 05.11.2013 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 14 років, звільнений 18.08.2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

12 серпня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, в якому було призначено підготовче судове засідання.

Згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який неодноразово було продовжено останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області з 09 вересня 2025 року до 07 листопада 2025 року включно.

На даний час обвинувачений ОСОБА_6 утримується в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яких є особливо тяжким за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічне позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, не має місця реєстрації та місця проживання, раніше неодноразово судимий, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 заперечив проти існування ризиків заявлених прокурором, вважав їх надуманими.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без альтернативи внесення застави, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким (п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України), неодружений, на утриманні осіб не має, не має постійного місця реєстрації та проживання, не працює.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 06 листопада 2025 року до 04 січня 2026 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 205, 331, 376, 392 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 06 листопада 2025 року до 04 січня 2026 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3