У Х В А Л А

22.10.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 22.01.2025,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 10.11.2025 року спливає строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 відповідного запобіжного заходу і продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яке прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечили, просили обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2025 та продовжений ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.09.2025 спливає 10.11.2025.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків/експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою від 01.08.2025 були наступні ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він усвідомлює тяжкість покарання, що йому загрожує; незаконно впивати на потерпілих та свідків, оскільки знайомий з ними, та має на них вплив; також у нього відсутнє джерело доходу, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і має місце проживання, працював, проте обвинувачується у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 КК України санкцією якого передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, ч.5 ст. 407 КК України санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, він може переховуватись від суду, судове слідство у справі не здійснене, а тому є ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів, а також переховування від суду та продовження чи повторення протиправної поведінки.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 виправдане, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178,183,184 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 22.01.2025 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме до 20 грудня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя