Справа № 287/2099/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 26.08.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, не депутата, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2025 близько 13.00 години ОСОБА_5 перебував неподалік магазину «Продукти», що розташований по вул. Січових Стрільців, 19, в м. Олевську, Коростенського району, Житомирської області, де в той час також перебував ОСОБА_4 . На грунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 застосував фізичну силу, яка виразилась в нанесенні трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 та фізичної сили у вигляді тримання обома руками за дві руки ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження.

В той же день, без розриву у часі, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме у підборіддя.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії ОСОБА_4 умисно наніс кулаком правої руки один удар потерпілому в область носа, після чого наніс ще один удар кулаком в область губи з правого боку, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців на нижній губі справа в ділянці кута з раною на слизовій на його фоні та синців на підборідді справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії ОСОБА_4 взяв ОСОБА_5 своїми руками за обидві руки останнього та за допомогою власної фізичної сили утримував ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синців на задній поверхні правого передпліччя в середній третині, передній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, тильній поверхні лівої кисті, задній поверхні лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду надав письмову заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку підтримав в судовому засіданні. Пояснив, що на даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 стосовно закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у форми приватного обвинувачення не заперечує.

Прокурор ОСОБА_3 відносно задоволення заяви потерпілого не заперечує, вважає за можливе закрити кримінальне провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Стверджує, що процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Розглянувши вказану заяву потерпілого, а також заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до абзацу другого ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, зазначене кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.08.2018 (провадження № 51-7947 ск 18), юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає в тому, що воно ініціюється лише потерпілим від цього злочину, його законним представником чи представником. Роль держави полягає в тому, щоб провести досудове розслідування та здійснити правосуддя. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Важливим є не те, чи примирився обвинувачений із потерпілим, а чи вибачив потерпілий його та чи примирився з ним. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року (Справа №404/6160/16-к, Провадження №13-22кс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Зважаючи на визначення приватного обвинувачення як інституту кримінального процесуального права, спрямованого на захист суто особистих інтересів потерпілого, такий вид обвинувачення не може бути ототожнений із публічним, в тому числі, державним обвинуваченням. Специфіка здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення регламентується главою 36 КПК України. Так, особливостями кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є: 1) підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінальних правопорушень, вичерпний перелік яких закріплено в ст.477 КПК України (ч.4 ст.26, ч.1 ст.478 КПК України); 2) відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, його представника, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження (ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК України)».

При цьому, закон не вимагає згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення веде до обов`язкового закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам статей 26, 284, 477 КПК України (правова позиція Верховного Суду від 01.10.2018 (справа № 520/18002/13-к, провадження № 51-7209ск19).

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, враховуючи те, що потерпілий добровільно відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що не порушує права третіх осіб, дане кримінальне правопорушення не пов`язане з домашнім насильством, та оскільки будь-які перешкоди до задоволення заяви потерпілого відсутні, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов не заявлений, арешт на майно обвинуваченого не накладався, процесуальні витрати відсутні. Шкода кримінальним проступком не завдана.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався. Речові докази відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 125 КК України, п.7 ч.1 ст.284, ч. 7 ст.284, ст.372, 477 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задоволити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 26.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1