Провадження №11-кп/801/1200/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Засудженим ОСОБА_6 до Вінницького апеляційного суду подано 14.11.2025 року апеляційну скаргу датовану 12.11.2025 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції було вручено йому на руки 04.10.2025 року,однак ОСОБА_6 його не оскаржив, оскільки очікував, що рішення буде оскаржено захисником, але захисник апеляційну скаргу не подав.

За таких обставин, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року є поважними.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, засудженого ОСОБА_6 , який просив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали задоволити, захисника ОСОБА_8 , яка просила клопотання задоволити, пояснила, що після ухвалення судового рішення судом першої інстанції ОСОБА_6 її було повідомлено про відсутність наміру оскаржувати рішення суду в апеляційному порядку, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, наявні підстави для повернення апеляційної скарги.

Згідно положень п.2 ч.2 статті 395 КПК України апеляційна скарга подається на інші ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених вироків судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року в задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника державної установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_9 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання на певний строк засудженому ОСОБА_6 відмовлено.

Згідно чинного законодавства поновити процесуальний строк суд може лише з поважних причин.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Частиною першою ст.113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Як убачається з матеріалів судового провадження, розгляд кримінального провадження про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання на певний строк засудженому ОСОБА_6 відбувся за участі засудженого ОСОБА_6 , його захисника.

Засудженому ОСОБА_6 копію ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року направлено до ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» для вручення, що підтверджується супровідним листом Вінницького міського суду від 30.09.2025 року №127/24399/25.

Як зазначив засуджений ОСОБА_6 ухвала Вінницького міського суду від 26.09.2025 року йому вручена була 04.10.2025 року.

Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 датована 12.11.2025 року з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали до Вінницького апеляційного суду подана 14.11.2025 року, про що свідчить вхідний номер №12830 тобто після закінчення строку апеляційного оскарження, визначеного ст.395 КПК України.

Поважних причин, які б з 04.10.2025 року завадили використати свої процесуальні права на оскарження ухвали суду від 26.09.2025 року засудженим ОСОБА_6 не наведено.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Посилання засудженого ОСОБА_10 , як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що він сподівався, що апеляційна скарга буде подана захисником не є підставою для поновлення строку.

Зазначена обставина вказує на те, що засуджений ОСОБА_10 знав про строк судового оскарження рішення від 26.09.2025 року, однак у встановлені строки його не оскаржив.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням вищевикладеного не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2025 року та вважає, що поновлення пропущеного строку оскарження ухвали через тривалий час, порушуватиме принцип правової визначеності, як основи верховенства права.

Мотиви поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими

Таке рішення відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Відповідно до ч.3 п. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 399, 404, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_6 з доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4