Дата документу 12.11.2025
Справа № 334/8681/25
Провадження № 1-кс/334/2857/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Приморськ Запорізької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є депутатом та не є суб`єктом статті 480 КПК України, раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 погодженого прокурором Приазовського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4524-IX від 15.07.2025, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва рф, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого, здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і Костянтинівську сільську територіальну громаду Мелітопольського району Запорізької області, яка, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», тимчасово окупована з 25.02.2022.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Так, після початку 24.02.2022 воєнних дій на території України, широкомасштабної агресії рф та подальшої окупації села Вознесенка Костянтинівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, на виконання вимоги та розпорядження місцевих органів влади (розпорядження голови ЗОДА від 10.03.2022 № 104) призупинено освітній процес під час дії правового режиму воєнного стану з 14.03.2022 та оголошено вимушені канікули, у тому числі у Вознесенській гімназії «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім. Г.М.Зубенка, 110-г.

У подальшому відповідно до рішень місцевих органів влади (розпорядження голови ЗОДА від 29.03.2022 № 137, від 22.04.2022 № 196, від 31.08.2022 №376, від 13.09.2023 №515, від 30.08.2024 №691, від 28.08.2025 №918), рішення щодо призупинення освітнього процесу під час дії правового режиму воєнного стану було з 30.03.2022 змінено та освітній процес встановлено виключно за дистанційною формою навчання, а з 02.09.2024 в очній (денній) формі із застосування змішаного навчання та за дистанційною формою з можливістю переведення на навчання в очну (денну) форму.

У той же час, не пізніше грудня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у селі Вознесенка Костянтинівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яке з 25.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, та впровадження стандартів освіти держави-агресора російської федерації у закладі освіти Вознесенська гімназія «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім. Г.М.Зубенка, 110-г, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної влади військово-цивільної адміністрації села Вознесенка Костянтинівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, та добровільно зайняла посаду директорки Вознесенської гімназії «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, після чого, впроваджувала стандарти освіти держави-агресора у підконтрольному їй закладі освіти.

Перебуваючи на посаді директорки закладу ОСОБА_5 , користуючись повноваженням та правами керівника закладу освіти, виконуючи вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань російської федерації, з метою підтримки та утвердження окупаційної влади російської федерації на території села Вознесенка Костянтинівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, розпочала впроваджувати критерії та стандарти освітнього процесу, регламентовані нормами та вимогами федерального законодавства рф у сфері освіти, в освітній процес підпорядкованої їй Вознесенської гімназії «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім. Г.М.Зубенка, 110-г, на базі якої представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти «Муниципальное образовательное учреждение «Вознесенская общеобразовательная школа № 4 Мелитопольского района Запорожской области».

Відомості про реєстрацію вказаного закладу внесено 22.12.2022 до державного реєстру юридичних осіб країни-агресора, мовою оригіналу «Единый государственный реестр юридических лиц», із зазначенням у якості керівника юридичної особи ОСОБА_5 .

У подальшому, вказаний навчальний заклад 01.03.2024 окупаційною адміністрацією держави-агресора реорганізовано в заклад освіти, який перейменовано на мовою оригіналу - «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4» г.о. Мелитополь, відомості про що внесено до державного реєстру юридичних осіб країни-агресора мовою оригіналу «Единый государственный реестр юридических лиц».

Так, ОСОБА_5 , займаючи посаду директорки вищевказаного закладу освіти, перебуваючи на території с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, керуючись положеннями законодавства держави-агресора - ч. 2 ст. 14 мовою оригіналу «Федерального Закона «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 №273-ФЗ, згідно з яким в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, ввела з початком навчального року використання російської мови для викладання та вивчення дисциплін у очолюваному навчальному закладі мовою оригіналу «Муниципальное образовательное учреждение «Вознесенская общеобразовательная школа № 4 Мелитопольского района Запорожской области» (з 01.03.2024 - «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4» г.о. Мелитополь), створеному на базі Вознесенській гімназії «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім. Г.М.Зубенка, 110-г, після чого впроваджувала стандарти освіти держави-агресора у підконтрольному їй закладі освіти.

У той же час, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , займаючи посаду директорки незаконно створеного закладу освіти мовою оригіналу - «Муниципальное образовательное учреждение «Вознесенская общеобразовательная школа № 4 Мелитопольского района Запорожской области» (з 01.03.2024 - «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4» г.о. Мелитополь), перебуваючи на території с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, з метою утвердження окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території села Вознесенка Костянтинівської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, продовжила впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному навчальному закладі шляхом зміни форми оцінювання результатів навчання учнів, у тому числі здобувачів загальної середньої освіти. Так, усупереч вимогам Наказу МОН України від 04.09.2000 №428/48 «Про запровадження 12-бальної шкали оцінювання навчальних досягнень учнів у системі загальної середньої освіти», Наказу МОН України від 13.04.2011 № 329 «Про затвердження критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти» та Наказу МОН України від 21.08.2013 № 1222 «Про затвердження орієнтовних вимог оцінювання навчальних досягнень учнів із базових дисциплін у системі загальної середньої освіти», згідно з якими оцінювання результатів навчання здійснюють за 12-бальною системою (шкалою), а його результати позначають цифрами від 1 до 12, ОСОБА_5 , користуючись відповідними повноваженнями та правами директора закладу освіти, впровадила п`ятибальну систему оцінювання навчальних досягнень учнів, що передбачено законодавством держави-агресора - ст. 28 «Федерального Закону «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 №273-ФЗ».

Враховуючи вищевикладені норми освітнього законодавства держави-агресора та керуючись ними, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер вчинених нею дій, повністю виключила з освітнього процесу вимоги до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами та освітніми програмами загальної освіти України, запровадила стандарти навчання рф, передбаченні «Федеральним Закон «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 №273-ФЗ», а саме: організувала процес навчання в очолюваних закладах російською мовою за російськими освітніми програмами та за п`ятибальною системою оцінювання навчальних досягнень учнів.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у вчиненні дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора в закладах освіти.

26.09.2025 слідчим СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.111, ч.8 ст.135 КПК України, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик останньої на 10 год. 00 хв. 06.10.2025, 10 год. 00 хв. 07.10.2025 та 10 год 00 хв. 08.10.2025 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (https://www.gp.gov.ua/) та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 199 (8124) опублікованій на сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» (http://ukurier.gov.ua/uk/).

30.09.2025 слідчим СВ Мелітопольського РУП ГУГП в Запорізькій області скеровано постанову до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення 003-280003177 від 30.09.2025 для надання безоплатної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_8 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 26 квітня 2007 № 2871), якому 30.09.2025 вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.3 ст.111-1 КК України.

Таким чином, відповідно до вимог ст.111, ч.8 ст.135 КПК України, підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, проте, у визначені в повістках дати та час ОСОБА_5 до СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізької області за викликами не з`явилася та жодним чином не повідомила про поважність причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до інформації ВКП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства на тимчасового окупованій території України, а саме на території Мелітопольського району Запорізької області, за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Головна, буд. 86, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім цього, встановлено, що відповідно до інформації начальника Управління соціального захисту населення Мелітопольської РДА Запорізької області від 13.10.2025 №793/01-25 ОСОБА_5 на обліку як ВПО в електронному сервісі Єдиної інформаційної системи соціальної сфери не перебуває.

Також, згідно інформації з бази даних МВС ВІС «ШЛЮЗ МВС - АРКАН» ОСОБА_5 станом на 13.10.2025 державний кордон України не перетинала.

Під час досудового розслідування та відповідно до отриманих від ВКП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області матеріалів виконаного доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на території Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», тимчасово окупована з 25.02.2022, де переховується від правоохоронних органів та суду.

Аналіз наявних в матеріалах провадження численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 до слідчого, повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри свідчить про те, що вона має підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати повідомлення про підозру, відповідні виклики та можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Натомість, ОСОБА_5 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України. Надані до клопотання документи свідчать про те, що ОСОБА_5 переховується від органів слідства, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У ході досудового розслідування, встановлені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, та які зафіксовані при проведенні наступних слідчих дій:

- протоколом огляду від 15.09.2025 під час якого оглянуто публікації з Telegram-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 на яких зафіксовано докази скоєння ОСОБА_5 вказаного злочину;

- протоколом огляду від 16.09.2025 під час якого оглянуто публікації з Telegram-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розміщений за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 на яких зафіксовано докази скоєння ОСОБА_5 вказаного злочину;

- протоколами оглядів від 17.09.2025, 06.11.2025, 07.11.2025 та 10.11.2025, під час якого оглянуто публікації з Telegram-каналу під назвою «ГБУ ОО ЗО "Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4" г.о. Мелитополь», який розміщений за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 на яких зафіксовано докази скоєння ОСОБА_5 вказаного злочину;

- протоколом огляду від 15.09.2025 інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, а саме відомості про реєстрацію навчального закладу «Муниципальное образовательное учреждение «Вознесенская общеобразовательная школа № 4 Мелитопольского района Запорожской области» (з 01.03.2024 - «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4» г.о. Мелитополь), де у якості керівника юридичної особи зазначено ОСОБА_5 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що їм відомо, що ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду директорки незаконно створеного навчальних закладів, мовою оригіналу - «Муниципальное образовательное учреждение «Вознесенская общеобразовательная школа № 4 Мелитопольского района Запорожской области» (з 01.03.2024 - «Государственное бюджетное учреждение общеобразовательная организация Запорожской области «Вознесенская средняя общеобразовательная школа №4» г.о. Мелитополь), створеному на базі Вознесенській гімназії «Орієнтир» Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. ім. Г.М.Зубенка, 110-г, де впроваджує стандарти освіти держави-агресор;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.11.2025 та протоколом огляду від 10.11.2025 проведеного за його участю, у ході якого додатково оглянуто публікації, який пояснив, що на вказаних публікаціях зображена його знайома ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Приморськ Запорізької області, яка раніше працювала у Відокремленому структурному підрозділі «Ногайський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного»;

- іншими зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.111-1 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Також, згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалами кримінального провадження, підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецькою та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави агресора російської федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав, отже, забезпечити її явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

17.10.2025 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2025 відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України (справа № 334/8681/25, провадження № 1-кс/334/2547/25).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- зважаючи на абз. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, яке відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені обставини у сукупності дають підстави стверджувати, що підозрювана у разі не обрання їй запобіжного заходу, який належним чином забезпечить виконання покладених на неї обов`язків, зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду;

- зважаючи на абз. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Слід зазначити, що деякі речові докази, в тому числі, документи, пов`язанні із впровадженням нею стандартів освіти держави-агресора російської федерації, знаходяться на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області. Наявність вказаних документів додатково обґрунтовувало б та підтверджувало б протиправну діяльність ОСОБА_5 , тому заходи для їх пошуку продовжуються здійснюватися органом досудового розслідування до теперішнього часу. Перебування підозрюваної без обраного запобіжного заходу (тримання під вартою) може надати останній можливість сховати або спотворити будь-яку із речей, як самостійно так і через своїх спільників;

- зважаючи на абз. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на деяких свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вона може їх знати, знати їх домашні адреси та родичів, які залишились на окупованій території тощо. Слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими чи свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Так, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, підозрювана знатиме зміст наданих ними свідчень на стадії досудового розслідування. Крім того, особи допитані в даному проваджені в якості свідків є мешканцями Мелітопольського району Запорізької області. Вказана територія з урахуванням реалій сьогодення залишається тимчасово окупованою рф територією України. Проте на вказаній території залишаються близькі особи допитаних свідків та матеріальні об`єкти, які їм належать на праві приватної власності. Таким чином вказане надає підстави обґрунтовано припускати можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної або використовуючи свій авторитет на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань;

- зважаючи на абз. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчинені якого вона підозрюється. Це обґрунтовується тим, що при необрані вказаного запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 , вона і надалі, знаходячись на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області буде продовжувати скоювати вказаний злочин, тобто впроваджувати стандарти освіти держави-агресора, у незаконно створеному окупаційною владою закладі освіти.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що, підозрювана ОСОБА_5 на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій країною-агресором території, яка має сухопутне сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодне сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, вважаю, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засідання вказав на відсутність зв`язку із підозрюваною та неможливістю узгодити позицію захисту. Вказав на те, що у справі відсутні відомості щодо належного повідомлення підозрюваної щодо спеціального досудового розслідування стосовно неї. Є сумніви щодо забезпечення останньою доступу до сайту Офісу Генерального прокурора та українських засобів масової інформації. Також на думку захисника ризики, зазначені стороною обвинувачення є недоведеними, зокрема щодо переховування підозрюваної на окупованій території. Також доводи щодо можливого впливу на свідків є необґрунтованими, з огляду на перебування підозрюваної на непідконтрольній території.

Вислухавши думки прокурора та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних висновків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Таким чином, розгляд клопотання здійснюється в умовах воєнного стану з особливостями визначеними КПК України.

Відповідно до Наказу № 48 від 11.01.2024 ГУНП в Запорізькій області «Про визначення тимчасових робочих місць для здійснення досудового розслідування слідчими підрозділами Мелітопольського РУП, Василівського РУП, Бердянського РВП та Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області та їх підпорядкованих відділів та відділень поліції» - визначено тимчасовим робочим місцем слідчих слідчого відділу Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, слідчих СВ відділу поліції №1, відділень поліції №1 та №2 Мелітопольського РУП за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12а.

Таким чином, дане клопотання про проведення спеціального досудового розслідування підсудне Дніпровському районному суду міста Запоріжжя.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, перебуванням території м. Мелітополь Запорізької області в тимчасовій окупації та під контролем окупаційної адміністрації рф, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 06.10.2025, 07.0.2025 та 08.10.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000044, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду, протоколами допитів свідків, іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваною, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, може намагатись уникнути правоохоронні органи та суд. Цей ризик підтверджується і тим, що підозрювана в даний час перебуває на тимчасово окупованій території і на виклики не з`являється. Також ризик підсилюється наявністю воєнного стану на території України в умовах якого уникнути правоохоронців легше ніж в мирний час.

Також не виключений ризик продовження своєї злочинної діяльності підозрюваною, так як кримінальні правопорушення у яких вона підозрюється є триваючими і з огляду на надані докази, остання не має наміру припиняти вчинення протиправних дій.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваної може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваної, який не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, а тому суд вважає, що недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 погодженого прокурором Приазовського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слічдий суддя: ОСОБА_1