ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3487/24

Провадження № 11-кп/820/418/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 під часрозгляду апеляційної скарги прокурора на вирок Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000747, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомир, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст клопотання прокурора

На розгляді у Хмельницькому апеляційному суді перебуває апеляційна скарга заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Шепетівськогоміськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року, ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України.

Під час апеляційного розгляду заступник начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 посилаючись на те, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирався.

За наявною інформацією, 24.11.2025 року ОСОБА_6 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про зарахування йому у строк відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2021, періоду з моменту його затримання 02.12.2020 до набрання вказаним вироком законної сили, та визначення останнім днем відбування покарання 02.12.2025.

Наступне судове засідання з розгляду вказаної заяви ОСОБА_6 призначеносуддею Шепетівського міськрайонного суду на 09.12.2025.

Разом з цим, розгляд апеляційної скарги прокурора на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2025 (справа №688/3487/24) відносно ОСОБА_6 триває.

У зв?язку з наведеним, на сьогодні об?єктивно існують ризики, визначенні ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, у разі застосування запобіжного заходу не пов?язаного із триманням під вартою, матиме реальну можливість переховуватися від суду; продовжуватиме займатись злочинною діяльністю та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки, як встановлено ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вказаний злочин вчинив під час відбування покарання у виді позбавлення волі, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, зокрема: 12.03.2010 за ч. 2 ст. 307, 98, 77, 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 28.03.2012 року за ст. 198, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі; 16.05.2012 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі (звільнений 23.11.2017 по відбуттю покарання); 18.11.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 31.03.2021 за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

3 наведеного вбачається, що ОСОБА_6 не зробив для себе належних висновків і свідчить про відсутність у нього бажання ставати на шлях виправлення.

По місцю відбування покарання ОСОБА_6 характеризується негативно, має 31 стягнення, які погашені, заохочень немає.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2025 ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 119 КК України, на підставі ст. 71 КК України, остаточне призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вказаний вирок суду ОСОБА_6 та його захисник не оскаржували.За таких обставин, у випадку залишення вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2025 стосовно ОСОБА_6 в силі, йому загрожує вказана міра покарання

Вищеописані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечитивиконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов?язків під час апеляційного розгляду.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений та його захисник при розгляді такого клопотання покладались на думку суду. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що у випадку задоволення такого клопотання прокурора просив етапувати його до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Заслухавши учасників судового провадження щодо клопотання прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частин 1-2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 та пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинна бути оцінена по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_6 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2025 року визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України. Вирок не набрав законної сили, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про погіршення становища обвинуваченого, триває апеляційний розгляд.

Відтак, вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку набрання законної сили вироком суду про визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, а саме позбавлення волі.

Прокурор звернувся до апеляційного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи це тим, що оскаржуваним вироком запобіжний захід не обирався, апеляційний розгляд ще триває, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2021 та звернувся до суду із заявою про зарахування періоду з моменту його затримання 02.12.2020 до набрання вказаним вироком законної сили, та визначення останнім днем відбування покарання 02.12.2025.

За таких обставин прокурор вважає, що існує необхідність у застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Проаналізувавши доводи поданого прокурором клопотання, колегія суддів вважає доведеним, що існують ризики, визначенні ст.177 КПК України, які об?єктивно дають підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, у разі застосування запобіжного заходу не пов?язаного із триманням під вартою, матиме реальну можливість переховуватися від суду; продовжуватиме займатись злочинною діяльністю та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки, як встановлено ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вказаний злочин вчинив під час відбування покарання у виді позбавлення волі; а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, для забезпечення виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків та можливості проведення апеляційного розгляду за участю обвинуваченого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним.

Згідно з пунктом 2 частиною 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які знайшли підтвердження під час розгляду клопотання прокурора, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_6 найбільш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 лютого 2026 року включно без визначення розміру застави.

Керуючись статтями 331, 401, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 лютого 2026 року включно без визначення розміру застави, етапувавши обвинуваченого доДержавної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядкуне підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2