Справа № 185/8369/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000255 від 14 липня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 в квітні 2025 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим), навмисно ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року зі змінами та доповненнями та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та інших нормативно-правових актів, діючих на території України, щодо правил та вимог стосовно обігу наркотичних засобів, з метою незаконного вирощування рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини роду коноплі, помітив на території свого домоволодіння та огороду, що за адресою: АДРЕСА_2 , дикоростучі рослини коноплі.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне вирощування конопель, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи при цьому спеціального дозволу ліцензії на посів та вирощування рослин роду коноплі (Cannabis), з середини квітня 2025 року до 12 липня 2025 року на території свого подвір`я та огороду прополював і поливав дикорослі рослини коноплі (Cannabis), що сприяло їх активному росту, тобто здійснював їх незаконне вирощування, всупереч вимог ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, яка передбачає діяльність з культивування та (або) використання рослин, включених до списку № 3 таблиці І Переліку, що містять малі кількості наркотичних речовин для промислових цілей, визначених ліцензією, може здійснюватися юридичними особами всіх форм власності за наявності в них відповідної ліцензії в межах визначених Кабінетом Міністрів України, проростив 31 рослину роду конопель (Cannabis), щоб в подальшому використовувати їх для власних потреб.

12 липня 2025 року в ході проведення обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено, на території подвір`я та огороду 45 (сорок п`ять) рослин роду коноплі (Cannabis), що росли у відкритому ґрунті, які незаконно вирощував, прополював та поливав без мети збуту для власних потреб ОСОБА_6 .

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 310 КК України як незаконне вирощування конопель у кількості 45 рослин.

30 липня 2025 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що у нього на земельній ділянці росла конопля. Поліція це виявила та він її вирвав.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертиз .

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання та зможе оплатити такий штраф.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Прокурор не заперечував проти цього.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявлася у вчиненому, раніше не судимий, характеризується посередньо, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 3565 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 30 липня 2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 н.м.д. громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази:

- мішок з 45 рослинами роду коноплі, який переданий до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1