Справа № 446/1/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/93/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000001 від 03 січня 2026 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2026 року за №0000001.

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням у ДП «Львівська установа виконання покарань №19» із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року таке клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Великі Підліски, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обчислювати з 03.01.2026. Визначено термін дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шістдесят днів до 03.03.2026 включно. У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 166 400 грн. 00 коп., яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент. У разі внесення застави у вищевказаному розмірі зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 виконувати обов`язки, передбачені ст . 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та доведеністю прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю. Також просить зменшити підозрюваному розмір застави до 20 двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантуватиме виконанні підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Розгляд апеляційної скарги проводити за участі підозрюваного.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без урахування всіх фактичних обставин справи.

Наголошує, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та надмірно суворим з огляду на особу підозрюваного т а фактичні обставини справи.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом із матір`ю та сестрою. Також просить врахувати і те, що підозрюваний хоче продовжити службу в ЗСУ, де проходив службу, або в іншій військовій частині. Вважає, що подальше позбавлення волі незаконно обмежує

підозрюваного в праві на отримання такої згоди від іншої військової частини. Навпаки ж, будь який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою дасть підозрюваному змогу звернутись до територіального центру

комплектування та соціальної підтримки за допомогою у пошуку нової

військової частини для продовження проходження служби, або ж напряму

звертатись до військових частин за відповідною письмовою згодою. Зауважимо, підозрюваний готовий повернутись на військову службу та виконувати бойові завдання.

Заявляє, що визначений слідчим суддею розмір застави є явно непомірним для підозрюваного, оскільки ні він ні його родичі таких грошей не мають.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як видно із ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчими слідчого відділення відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 03 січня 2026 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У межах цього досудового провадження, 03.01.2026 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Матеріалами справи доводиться обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, докази, на які посилається слідчий у поданому клопотанні є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відносяться до категорії тяжкого злочину та за вчинення, якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. А слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності існування обставин на підтвердження обгрунтованості підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (рішення ЄСПЛ від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зокрема зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри чи зміни підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що підозрюваний має міцні соціальні

зв`язки, постійне місце проживання та хоче продовжити службу в ЗСУ, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким у цьому випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Окрім того слід взяти до уваги, що наявність таких відомостей не стали стримуючим фактором під час вчинення дій, які йому інкримінуються.

Що ж стосується доводів захисника підозрюваного в частині розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, враховуючи суму шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням, особу ОСОБА_7 , відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 166 400 грн. 00 коп. яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначав альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 166 400 грн. 00 коп., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою й підстави для її скасування за апеляційними доводами - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000001 від 03 січня 2026 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4