ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3186/25 Справа № 208/3032/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року про відмову приведення вироку у відповідність до вимог Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Як встановлено судом, вироком Яготинського районного суду Київської області від 28 вересня 2023 року була засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 25 липня 2024 року було скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбування призначеного вироком покарання. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що розмір заподіяної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення становила 3740, 00 гривень (епізод від 20.01.2023 року).

При вирішенні клопотання засудженої суд першої інстанції дійшов висновку про те, що

станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, розмір заподіяної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність, становив 2684,00* 50% *2 = 2684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір заподіяної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням вчиненим ОСОБА_7 за вищевказаним вироком, перевищує розмір, з яких відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, тому прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженої.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджена в своїй апеляційній скарзі просить змінити кваліфікацію її дій з ч.4 ст.185 КК України на ч. 1 або ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду або покарання передбачене за вчинення адміністративне правопорушення; врахувати строк відбування покарання у Київському СІЗО №13 та у Кам`янській виправні колонії №34; звільнити її з-під варти.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджена зазначила, що судом не враховано багато пом`якшувальних обставин, а саме: має статус переселенки (Луганська область), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вину свою визнала і щиро кається та активно допомогала слідству.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, ухвалу суду вважав законною та просив залишити її без змін.

Засуджена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, клопотання про бажання приймати участь у судовому засіданні не надходило, тому колегія суддів, в порядку ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги прокурора за відсутності засудженого та прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

За змістом ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, вирішуючи по суті заявлене засудженим клопотання, суд першої інстанції вірно врахував, що 18 липня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону змін зазнали положення ст. 51 КУпАП. Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа№278/1566/21), зміна в ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуму.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Яготинського районного суду Київської області від 28.09.2023 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та застосовано покарання у виді 5 років позбавлення волі, злочин вчинено 20.01.2023 року. Сума збитків становила 3740,00 гривень.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2023 році становив 2684 гривні, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2 684 гривні.

Для кожного року нижня межа кримінальної карності крадіжки різна, оскільки залежить від встановленого на цей рік прожиткового мінімуму доходів громадян.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді клопотання ОСОБА_7 про приведення вироку відносно у відповідність до чинного законодавства, належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення, її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України та вона має відбувати призначене їй вироком суду покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4