Справа № 947/2410/26
Провадження № 1-кс/947/1483/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202 від 26.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2, ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 26.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому місці, у нього виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб за вплив на осіб уповноважених на виконання функцій держави, а саме службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сприяння у виготовленні військово-облікових документів та отриманні відстрочки від мобілізації.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений слідством час, але не пізніше 02.12.2025 року, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи мобільний номер телефону НОМЕР_1 та застосунок «Telegram», дізнався від ОСОБА_6 , що останній має наміри, отримати законні підстави для зняття з військового обліку, та виїхати за кордон.

Під час телефонної розмови між ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , з використанням застосунка «Telegram», ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 9000 доларів США, посприяти останньому у цьому питанні, шляхом впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають виготовити та оформити документи про нібито непридатність ОСОБА_6 до військової служби, із подальшим внесенням відповідних відомостей до системи «Оберіг», на що ОСОБА_6 погодився.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, 03.12.2025 року ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 у селищі Нова Долина, Одеської області, де отримав від останнього копії паспорта громадянина України, довідки з ЄДДР, приписного свідоцтва та фотокартку розміром 3?4 см, необхідні, зі слів ОСОБА_5 , для подальшого виготовлення фіктивних документів.

Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_5 повідомив заявнику про необхідність передачі грошових коштів у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) доларів США.

У подальшому, 05.12.2025 року, перебуваючи у приміщенні торговельно-розважального центру «СІТІ ЦЕНТР» за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, одержав від заявника грошові кошти у сумі 3 500 доларів США, як неправомірну вигоду за обіцянку вплинути на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою оформлення довідки ВЛК про непридатність заявника до військової служби та забезпечення відображення відповідного статусу в застосунку «Резерв+».

При цьому ОСОБА_5 повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що до 01.01.2026 року зазначена довідка ВЛК буде оформлена, а до 10.01.2026 року будуть підготовлені документи про списання заявника з військового обліку, що, зі слів ОСОБА_5 , надасть заявнику можливість безперешкодного виїзду за кордон України.

Однак, 06.01.2026 року заявник, перевіривши інформацію у застосунку «Резерв+», встановив, що жодних відомостей про його непридатність до військової служби не внесено, натомість він перебуває у розшуку за ТЦК та СП. Після повідомлення про це ОСОБА_5 останній, з метою приховування злочинної діяльності та утримання заявника у залежному стані, повідомив, що відповідні дані нібито ще не відображені в системі та запевнив, що найближчим часом заявника буде автоматично знято з розшуку.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 пообіцяв надати заявнику документ, який дозволить уникати перевірок з боку працівників ТЦК та СП.

Так, 09.01.2026 року, перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Fontan Sky Center» за адресою: м. Одеса, провулок Семафорний, 4, ОСОБА_5 передав заявнику бланк повістки з відбитком гербової печатки та підписом від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 без зазначення дати, а також надав вказівки щодо самостійного внесення дати та порядку використання вказаного документа.

За надання зазначеного документа ОСОБА_5 одержав від заявника грошові кошти у сумі 300 (триста) доларів США ,як неправомірну вигоду.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно та з корисливих мотивів, висунув заявнику вимогу щодо передачі йому додаткової неправомірної вигоди у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США з визначенням крайнього строку до 14.01.2026 року, при цьому неодноразово наголошуючи на можливих негативних наслідках для заявника у разі невиконання зазначених вимог, що супроводжувалося психологічним тиском та погрозами.

Далі, 20.01.2026 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за обіцянку здійснення впливу на прийняття рішень службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 визначив ОСОБА_6 , час та місце зустрічі з метою отримання обумовленої раніше другої частини неправомірної вигоди.

Так, 20.01.2026 року, ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, прибув у визначені ОСОБА_5 час та місце, де передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США як другу частину неправомірної вигоди, раніше обумовленої між сторонами, за здійснення ОСОБА_5 впливу на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо зняття ОСОБА_6 з розшуку та його списання з військового обліку.

Після одержання зазначених грошових коштів, 20.01.2026 року о 11 год. 55 хв., за адресою: м. Одеса, провулок Семафорний, 4, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, безпосередньо після одержання неправомірної вигоди.

Надалі, 20.01.2026 о 11.55 год. в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон, у корпусі чорного кольору, марки Air1 Ultra+, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 2 одиниці (KL 97704821A; KF 54246914C), які вручені ОСОБА_7 співробітниками УСБУ в Одеській області для викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 ;

- імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 53 одиниць (KG 03415868А), які вручені ОСОБА_7 співробітниками УСБУ в Одеській області для викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Далі, вище перелічені речі, що можуть служити доказами у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 20.01.2026, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово та розглянути у його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 повідомлена про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході затримання майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, предметом неправомірної вигоди, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 20.01.2026 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучений під час затримання мобільний телефон необхідно для проведення його детального огляду, проведення судових експертиз, які неможливо виконати без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів в тому числі і єлектронних, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, необхідності для подальшого проведення судових експертиз, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001202 від 26.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2, ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування, на речі вилучені 20.01.2026 під час затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- мобільний телефон, у корпусі чорного кольору, марки Air1 Ultra+, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 2 одиниці (KL 97704821A; KF 54246914C);

- імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 53 одиниць (KG 03415868А).

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1