Провадження 1-кп/303/856/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000482 від 19 квітня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево Закарпатської області, угорця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Бобовище Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою строком на 60 діб, яке мотивовано наступним.

В ході досудового розслідування слідчим суддею до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 134 200 гривень, яка в подальшому була внесена.

Прокурор звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею, враховуючи стадію кримінального провадження, належно оцінено та враховано ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, знайдено їх обґрунтованими та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, однак, на даний час, дослідження письмових, речових доказів та допит свідків закінчений, що, на думку прокурора, значно збільшує ризики, які існували на момент застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, наразі обвинуваченому ОСОБА_4 відомі усі докази, яким сторона обвинувачення обґрунтовує його винуватість, та, усвідомлюючи обсяг зібраних та досліджених судом доказів, в сукупністю із тяжкістю злочину, в якому він обвинувачується, та розміру покарання, що йому загрожує у разі визнання судом винуватим, особливо в умовах воєнного стану, перебуваючи в області, що межує із чотирма країнами, та володіючи значними фінансовими ресурсами, ризик переховування ОСОБА_4 від суду, на думку прокурора, суттєво зростає.

З урахуванням вказаного, прокурор зазначив, що запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 134 200 гривень, не відповідає наявному ризику та не спроможний запобігти ухилення обвинуваченого від суду.

Також, на переконання державного обвинувача, при вирішення клопотання, необхідно врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується в організації незаконного переправляння осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, тому специфіка інкримінованого йому злочину дає усі підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою переховування від суду, може покинути територію України поза пунктами пропуску, оскільки обізнаний з можливими незаконними маршрутами, які проходять в обхід пунктів пропуску.

Окрім ризику у вигляді ухилення обвинуваченого від суду, який суттєво зріс, на думку прокурора, також наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки вчинив злочин з корисливих мотивів, тому й надалі може продовжити свою злочинну діяльність.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили з приводу заявленого прокурором клопотання. Захисником до суду подано письмові заперечення на клопотання прокурора, зміст якого зводиться до відсутності ризиків, заявлених прокурором в клопотанні.

Заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 134 200 гривень, яка в подальшому була внесена.

Згідно ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд зазначає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, а також розуміючи невідворотність вчиненого та кримінальної відповідальності за скоєне може залишити місце проживання, тим самим ухилитися від кримінального переслідування.

При оцінці вказаного ризику суд вважає необхідним додатково зазначити наступне.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходиться на розгляді суду понад два роки. За цей час судом досліджено усі докази, надані сторонами, 17 березня 2025 року допитано обвинувачених та за клопотанням сторони захисту надано час для підготовки до судових дебатів, розгляд кримінального провадження відкладено на 31 березня 2025 року.

31 березня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 , заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у слідчих діях, розгляд кримінального провадження відкладено на 22 квітня 2025 року.

22 квітня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 , заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні, розгляд кримінального провадження відкладено на 14 травня 2025 року.

14 травня 2025 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_7 , розгляд кримінального провадження відкладено на 03 червня 2025 року.

03 червня 2025 року розгляд кримінального провадження не відбувся через перебування прокурора у відпустці, розгляд справи відкладено на 30 червня 2025 року.

30 червня 2025 року прокурором в судовому засіданні надано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою. Вказане клопотання отримане ОСОБА_4 30.06.2025 о 09.45 годині, а захисником, адвокатом ОСОБА_6 , 26.06.2025 о 17.30 годині. Після оголошення перерви в судовому засіданні на 13.30 годину 30.06.2025 для надання можливості обвинуваченому ОСОБА_4 підготуватися до розгляду клопотання, останній в судове засідання не з`явився, захисником повідомлено про госпіталізацію ОСОБА_4 до медичного закладу об 11.12 годині 30.06.2025. Через неявку обвинувачених розгляд кримінального провадження відкладено на 18.07.2025, яке не відбулося через неявку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 а також їх захисників, адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Захисником ОСОБА_7 надано заяву про перебування його у щорічній відпустці, прокурором надано заяву про перебування у відпустці, захисником ОСОБА_6 надано заяву про відкладення провадження у зв`язку з перебуванням обвинуваченого ОСОБА_4 на амбулаторному лікуванні. Розгляд провадження відкладено на 17 вересня 2025 року.

17 вересня 2025 року розгляд провадження не відбувся через неявку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Розгляд провадження відкладено на 16 жовтня 2025 року.

16 жовтня 2025 року розгляд провадження не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Розгляд провадження відкладено на 12 листопада 2025 року.

12 листопада 2025 року розгляд провадження не відбувся через неявку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку з перебуванням на лікуванні. Розгляд провадження відкладено на 08 грудня 2025 року.

08 грудня 2025 року обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, захисниками надано інформацію про перебування їх на стаціонарному лікуванні. Прокурором долучено клопотання про надання дозволу на затримання обвинувачених з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

В матеріалах кримінального провадження міститься інформація з медичних закладів про перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_4 з 30.06.2025 до 04.07.2025, з 15.09.2025 до 19.09.2025, з 11.11.2025 до 17.11.2025, на амбулаторному лікуванні з 14.07.2025 до 23.07.2025.

З урахуванням дослідження судом усіх доказів в провадженні, завершення судового розгляду, необхідності переходу до судових дебатів, надання обвинуваченому можливості здійснити підготовку до розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку суду, свідчить про затягування розгляду кримінального провадження та ухилення від явки до суду. Незважаючи на перебування в дні проведення судових засідань обвинуваченого на лікуванні, суд зауважує, що систематичність звернення до лікувального закладу та перебування там на лікуванні, за відсутності доказів звернення обвинуваченого до медичних закладів в інші, не пов`язані з проведенням судових засідань в провадженні, дні, відсутності належних доказів, що захворювання обвинуваченого виключало можливість участі його в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від суду суттєво зріс, а запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 134 200 гривень, не відповідає наявному ризику та не спроможний запобігти ухилення обвинуваченого від суду.

Також при вирішення клопотання суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується в організації незаконного переправляння осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, тому специфіка інкримінованого йому злочину дає усі підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою переховування від суду, може покинути територію України поза пунктами пропуску, оскільки обізнаний з можливими незаконними маршрутами, які проходять в обхід пунктів пропуску.

Окрім того, прокурором доведено ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній обвинувачується у вчинення злочину з корисливих мотивів, тому й надалі може продовжити свою злочинну діяльність.

Судом також оцінено особу обвинуваченого, який ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, що додатково підтверджує ризик ухилення від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, змінивши обвинуваченому запобіжний захід із застави на тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, «Гафа проти Мальти» від 22.05.2018), розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , судом встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі, що перевищує розмір, зазначений в п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, та становить 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, ураховуючи попередню процесуальну поведінку ОСОБА_4 , саме такий розмір застави, в даному випадку, здатний забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків.

При цьому, враховуючи попереднє внесення у кримінальному провадженні застави у розмірі 134 200 гривень, розмір застави, який підлягає внесенню, на теперішній час, має складати різницю між визначеним судом розміром застави, а саме, 484 480 гривень та вже внесеною сумою, що складає 134 200 гривень, тобто, 350 280 гривень.

Керуючись ст.ст. 331,350 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із застави на тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання.

Визначити заставу ОСОБА_4 в розмірі 160 (ста шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду;

- не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу прокурора або суду;

- здати паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Виконання ухвали доручити Мукачівському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконання ухвали суду покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали суду проголошено 26 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1