У Х В А Л А

Справа № 149/3884/25

Провадження №1-кс/149/700/25

28.11.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (приймає участь в режимі відеоконференції)

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні № 0000484, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання, яке мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання на строк 60 днів.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання. Захисник звернув увагу суду на те, що кримінальне провадження внесено до ЄРДР з порушенням правил підслідності, ОСОБА_6 не викликався до слідчого, не переховувався, наведені ризики не обгрунтовані, вчинення кримінального правопорушення не підтверджено доказами. Також додав, що підозрюваного затримано у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, хоча кримінальне правопорушення за ст. 407 КК України є закінченим з моменту його вчинення. ОСОБА_6 надав пояснення щодо обставин оголошеної підозри, просив застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки на його утриманні перебуває хвора мати.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

15.11.2025 до ЄРДР за №0000484 внесено відомості за фактом самовільного залишення ОСОБА_6 місця несення служби з 29.10.2025, правова кваліфікація ч. 5 ст. 407 КК України.

Постановою заступника керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 від 20.11.2025 підслідність вказаного кримінального провадження визначена за Хмільницьким РВП ГУНП у Вінницькій області.

Наявність обгрунтованої постанови прокурора про визначення підслідності, спростовує доводи захисту про непідслідність даного провадження СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

27.11.2025 слідчим СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_6 про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

27.11.2025 о 07:50 год. ОСОБА_6 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України є закінченим з моменту його вчинення. Оскільки початком злочину вважається момент фактичного самовільного залишення військової частини або місця служби, а кінцем - день повернення до частини або затримання поза межами частини.

За обставин даної справи ОСОБА_6 був затриманий за місцем проживання саме 27.11.2025, а з 28.10.2025 по 27.11.2025 за місцем служби не з`являвся.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується: витягом з ЄРДР; копією військового квитка ОСОБА_6 зі зазначенням про проходження військової служби з 22.10.2025; витягами з наказів № 294 від 22.10.2025, № 300 від 28.10.2025, які підтверджують зарахування солдата ОСОБА_6 на військову службу та її проходження у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22.10.2025 по 28.10.2025, вибуття з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.10.2025 до нового місця служби ВЧ НОМЕР_1 ВЧ НОМЕР_2 ; витягом з наказу № 441-РС від 25.10.2025 про зарахування ОСОБА_6 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ВЧ НОМЕР_2 ; матеріалами службового розслідування, яким підтверджено факт самовільного залишення ОСОБА_6 місця служби, вчиненого в умовах воєнного стану; рапортом командира взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 ; негативною службовою характеристикою; доповідями про самовільне залишення місця служби та іншими матеріалами.

Сукупність досліджених матеріалів спростовують доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення, а також необізнаність ОСОБА_6 про проходження ним військової служби, незнання про необхідність прибуття до іншої військової частини. Ці доводи спростовуються також і поясненнями самого ОСОБА_6 , який повідомив, що не заперечував проти проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте був незгідний проходити цю службу в іншій військовій частині, що вказує на наявність у нього умислу на вчинення інкримінованого правопорушення.

Враховуючи принцип безпосередності слідчий суддя не приймає до уваги копії протоколів допитів свідків, письмові пояснення свідків. Клопотань про виклик і допит свідків не надходило.

Існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує у своєму клопотанні слідчий, що полягають у необхідності запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування підтверджується тим, що він не прибув до нового місця служби, без поважних причин, не повідомляв про місце свого перебування.Зважаючи на оголошення ОСОБА_6 підозри у вчиненні тяжкого злочину, він може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (санкція статті від п`яти до десяти років позбавлення волі), його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки.

Суд відхиляє доводи підозрюваного про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ч. 8 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Враховуючи те, що на даний час діє воєнний стан, до підозрюваного за ст. 407 КК України може бути застосовано лише тримання під вартою. Отже підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному провадженні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває хвора мати, з якою він проживає, він раніше не судимий, а тому слідчий суддя дійшов висновку про можливість визначення застави, що належним чином гарантуватиме виконання ним процесуальних обов`язків та покласти на нього відповідні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо розміру застави, суд враховує ч. 1 ст. 182 КПК України, відповідно до якої застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У пункті 2 частини 5 статті 182 КПК України закріплено, що до осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, слідчий суддя доходить висновку про задоволення клопотання та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.01.2026.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з моменту затримання, тобто 07:50 год. 27.11.2025.

Визначити заставу в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шестдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, за умови внесення якої підозрюваний може бути звільнений з-під варти.

В разі внесення застави підозрюваним чи іншим заставодавцем покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи.

Роз`яснити, згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно з ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_10