провадження № 1-кс/208/3747/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000906 від 18.07.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Замлиння, Любомльського району, Волинської області, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначає, що в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000906 від 18.07.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету - отримання прибутку в результаті незаконного збуту наркотичного засобу метадон (фенадон), у невстановлені досудовим розслідування дату, час та місці, але не пізніше 30.09.2024, вступила у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 з метою здійснення систематичного незаконного збуту наркотичного засобу метадону (фенадону) на території м. Кам`янського. Так, реалізовуючи вказаний спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, але не пізніше 30.09.2024, перебуваючи в м. Кам`янському (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), придбали у невстановленої особи для безпосередньої реалізації наркозалежним особам невстановлену кількість наркотичного засобу метадон (фенадон), але не менше 0,044 г, яку почали незаконно зберігати з метою збуту за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

30.09.2024 у період часу з 16:25 год. по 16:35 год. працівники поліції відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності вказаних осіб, пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину під вигаданими даними ОСОБА_8 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури № 363т від 11.09.2024, грошові кошти на загальну суму 160 грн., які призначалися для проведення оперативної закупки метадону (фенадону).

30.09.2024 приблизно о 16:50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у службовому кабінеті № 302 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зателефонував ОСОБА_7 та домовився із нею про придбання метадону (фенадону), у кількості 2 таблеток за 160 грн, на що остання погодилась, призначивши ОСОБА_8 зустріч за адресою її проживання. В цей же день приблизно о 17:03 год., ОСОБА_8 підійшов до будинку № 37 по 1-му пров. Федора Бульбенка, де зустрівся з ОСОБА_4 , яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_7 , отримала від ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 160 грн. та передала ОСОБА_8 2 таблетки білого кольору масами 0,4945г, 0,4998г, які містять метадон (фенадон), та які віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса метадону (фенадону) у вказаних таблетках становить 0,044 г. Тобто, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , незаконно збула ОСОБА_8 наркотичний засіб метадон (фенадон).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на наведене, слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка обумовлена наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просила його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 щодо застосування до підозрюваної вказаного виду запобіжного заходу заперечували та просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки на утриманні підозрюваної знаходиться її син ОСОБА_9 , 1973 р.н., який є наркозалежним вже приблизно 40 років, та життя і здоров`я якого, наразі, повністю залежить від неї, оскільки він є лежачим, неспроможним сам себе обслужити, ніде не працює, їжу сам купити не може і саме вона годує його, доглядає за ним, отримує для нього замісну терапію.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

IV. Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

У провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000906 від 18.07.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу.

16.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що наявних досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (3) вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Мотивуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. При цьому у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні даного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, з високою ймовірністю вказує на те, що підозрювана може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі. Вказане свідчить, що підозрювана, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення хоч і зазначено вказаний ризик, однак не доведено у судовому засіданні та відповідні докази слідчому судді не надано. Зокрема, з матеріалів клопотання вбачається, що підозрювана є особою похилого віку 72 роки, переміщається за допомогою палиці. Крім того, з урахуванням наявності в неї сина, який протягом 40 років є наркозалежним та життя якого у повній мірі залежить від піклування за ним його матір`ю (підозрюваної), а саме, купівля продуктів харчування, надання медикаментів, догляд за його станом здоров`я, нівелюють цей ризик. Крім того, сама підозрювана зазначила, що будь яких паспортів на виїзд за кордон вона не має та ніколи немала;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: враховуючи те, що підозрювана, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідків, безперешкодно спровокувати та викликати у них бажання відмовитися від наданих свідчень. Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Ризик прийняття підозрюваною спроб незаконного впливу на свідків, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для неї аспекті є реальним.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а отже, з метою особистого збагачення, не маючи достатніх офіційних доходів, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення хоч і зазначено вказаний ризик, однак не доведено у судовому засіданні та відповідні докази слідчому судді не надано. Зокрема, підозрювана раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, є особою пенсійного віку, має пенсійне забезпечення від держави.

Водночас, слідчий суддя погоджується з твердженням сторони обвинувачення про наявність ризику на свідків, які були допитані, та покази яких, відповідно до ст. 23 КПК України суд має дослідити безпосередньо.

Водночас, у судовому засіданні прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також не буде запобігати настанню ризику або ризиків, зазначених у клопотанні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Так само і настанню ризиків можливо запобігти застосуванням до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, за місцем її реєстрації та проживання.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та зможе запобігти встановленому ризику, і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваної та її сина, який перебуває на її утриманні за своїм станом здоров`я та потребує її догляду, а саме, забезпечення продуктами харчування та ліками.

Крім того, при розгляді вказаного клопотання слідчий суддя звертає увагу на те, що вказане кримінальне провадження було зареєстровано 18.07.2024, основні свідки допитані 16.07.2024, 05.08.2024, 15.09.2024, 07.10.2024, 08.10.2024, протоколи огляду добровільних виданих предметів, речей та документів від 30.09.2024 та 03.10.2024, водночас, необхідність у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у органа досудового розслідування виникла лише 16.09.2025, тобто через рік після проведення усіх необхідних слідчих дій.

За наведених вище обставин подане клопотання слід задовольнити частково, а до підозрюваної застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179,182,184,186,193,194,196,309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000906 від 18.07.2024 за ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 до 05:00 із забороною строком на два місяці залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги та подальшого невідкладного повернення до житла.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрювними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Строк дії ухвали - два місяці.

Копію ухвали направити до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.09.2025 о 16:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1