Справа № 405/2317/25
УХВАЛА

13.01.2026 м. Кропивницький

Колегія суддів Подільського районного суду міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому в кримінальному провадженні № 0000399 від 24 травня 2023 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.190, ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої за ч.2 ст.190, ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченої за ч.2 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою,

встановила:

У провадженні Подільського районного суду міста Кропивницького знаходиться кримінальне провадження № 0000399 від 24 травня 2023 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.190, ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої за ч.2 ст.190, ч.5 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченої за ч.2 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду прокурором подано письмове клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вказуючи, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, тому інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді особистої поруки.

До суду із заявами про бажання взяти особу на поруки звернулися старший технік ОСОБА_16 , командир взводу зв`язку ОСОБА_17 та командир роти лейтинант ОСОБА_18 військової частини НОМЕР_1 .

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку про таке.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2025 стосовно ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.04.2025 із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. В подальшому запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 16.01.2026.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявно достатньо підстав вважати, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

У контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні «Пунцельт проти Чехії» N 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою, з огляду, в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, який є тяжким злочин, а вчинення умисних дій, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою (ч. 5 ст. 190 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку цієї особи.

ОСОБА_12 не працює, офіційного та постійного джерела доходу не має, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Відтак, вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вбачається в тому, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не повністю здійснено, то суд погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу на свідків.

Враховуючи, що ОСОБА_12 , що на даний час протиправні дії обвинуваченого викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ризики, передбаченні п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого. Крім того, з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, переконливих доказів на зменшення або зникнення ризиків сторона захисту суду не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Щодо клопотання сторони захисту та осіб, які виявили бажання взяти на поруки ОСОБА_12 суд зазначає, що суду не надано доказів на підтвердження факту проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_12 у військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, у судове засідання з`явився лише командир взводу зв`язку ОСОБА_17 , старший технік ОСОБА_16 та командир роти лейтинант ОСОБА_18 не з`явилися, що унеможливлює встановити чи заслуговують ці особи на довіру. Також особи, які виявили бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_12 не надали суду документів, що посвідчують їх особи, перебування на службі та контактних даних.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, особи обвинуваченого, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були доведені прокурором, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_12 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_12 , його особу, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення ОСОБА_12 застави у розмірі 266 240 гривень, що відповідає 80 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_12 визначеної застави, на нього відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 182, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів

постановила:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу стосовно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 190 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 13 січня 2026 року до 13 березня 2026 року включно.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 266 240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України в Кіровоградській області; МФО 820172 Рахунок UA 5002505. Призначення платежу: застава за ОСОБА_12 .

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_12 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_12 в строк до 13.03.2026 року включно наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; служби;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_12 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 13 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_19

Суддя ОСОБА_20

Суддя ОСОБА_21