Справа № 202/1110/25
Провадження № 1-кс/202/7128/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000048 від 21.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених чч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, неодруженому, офіційно не працюючому, раніше судимому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12.03.2025 року, не маючи офіційного джерела доходів, та, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на вчинення злочинів у сферах проти власності та використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку.

Із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2101-ІХ введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в період з 12 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року вчинив ряд злочинів у сферах проти власності та використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, а саме:

01.04.2025 року о 00 годин 49 хвилин, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, під час дії воєнного стану, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», який належить потерпілій ОСОБА_7 , без відома останньої, використовуючи мобільний телефон «HONOR FNE-NX9», здійснив платіжні операції щодо оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: електричного мопеду Corso Exellent EX-14653 650W 72v/20ah в інтернет-магазині «https://facebike.ua», через платіжну систему ТОВ «Вей Фор Пей», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 29 949 грн. 30 коп.

Продовжуючи вчиняти протиправні дії, 01.04.2025 року о 08 годині 11 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, під час дії воєнного стану, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», який належить ОСОБА_7 , без відома останньої, шляхом здійснення платіжних операцій, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон «HONOR FNE-NX9», здійснив оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: мобільного телефону Samsung Galaxy A16 8/256Gb Black (SM-A165FZKCEUC) в інтернет-магазині «Комфі Трейд», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 8 100 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 38 049 грн. 30 коп., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на заволодіння майном, а саме грошовими коштами, які знаходяться на банківських картках потерпілого ОСОБА_8 , шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вступив в злочинну змову з невстановленою особою.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 12.03.2025 в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_4 , із умислом, направленим на заволодіння чужим майном, здійснила дзвінок на мобільний номер потерпілого ОСОБА_8 . Під час розмови неустановлена в ході досудового розслідування особа відрекомендувалася представником банківської установи та повідомила завідомо неправдиві відомості про списання грошових коштів та заблокування банківського рахунку потерпілого ОСОБА_8 .

Надалі невстановлена в ході досудового розслідування особа, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, під виглядом надання інструкції необхідної для отримання допомоги потерпілому, надала вказівку ОСОБА_8 , який був введений в оману та не мав сумніву щодо правомірності своїх дій, ввести зі свого мобільного телефону цифру «1» для розблокування банківського рахунку, що останній і зробив, чим фактично надав повний доступ до особистого кабінету онлайн-банкінгу «Приват 24» ОСОБА_4 .

Після чого, продовжуючи реалізацію прямого умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , в період часу з 12.03.2025 по 13.03.2025 ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, декількома платіжками здійснив переведення грошових коштів з банківського рахунку НОМЕР_1 загальною сумою 341 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить дроп-особі ОСОБА_9 .

Крім того, 13.03.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, та, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», а саме до банківського рахунку НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , без відома останнього, шляхом здійснення платіжних операцій, здійснив оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: золотих сережок в інтернет-магазині «Rozetka.ua» через платіжну систему «ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕВО», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 10 416 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , на загальну суму 10 757 грн. 00 коп, шляхом обману, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.03.2025, у ОСОБА_4 , який був достовірно обізнаний про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, виник прямий умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» та таємне викрадення грошових коштів з банківських рахунків клієнтів банку, а саме до особистого кабінету, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в онлайн - банкінгу «Приват24», який згідно із п. 30 ч. 1 Закону України «Про платіжні послуги»,- є платіжним інструментом, та відповідно до ч. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах», - є інформаційною (автоматизованою) системою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являється захищеним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , за допомогою мобільного телефону «HONOR FNE-NX9» та іншої невстановленої під час досудового розслідування електронно-обчислювальної техніки, порушив процедуру отримання дозволу на проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу (авторизації), шляхом ведення даних, логіну та паролю, які незаконно отримав в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, та здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк», а саме до особистого онлайн кабінету, який належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в онлайн-банкінгу «Приват24», чим саме отримав повний контрольований доступ до банківських рахунків потерпілої, а також доступ до інформації про залишок грошових коштів на вказаних рахунках та можливість ними користуватися, без її згоди та відому, що в подальшому призвело до витоку, втрати, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, що призвело до витоку, втрати, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчиненого під час дії воєнного стану.

30 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Під час досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 діб, з альтернативою у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 лише виконавець.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000048 від 21.01.2025 за ознаками злочину.

30 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме: допитами потерпілих, які підтвердили факт несанкціонованого втручання в Інтернет - банкінг «Приват24» та подальшого заволодіння їх грошовими коштами; протоколами оглядів матеріалів тимчасових доступів до банківських рахунків у банківських установах, стосовно здійснених розрахункових операцій; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані йому злочини.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 5 ст. 361 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також слідчим суддею встановлена наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення аналогічної спрямованості, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий, непрацевлаштований, будь-якого постійного доходу не має, що дає слідчому судді підстави вважати, що існують характерні ознаки, які вказують на схильність ОСОБА_4 до злочинів корисливої спрямованості.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_4 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі те, що злочини, у яких підозрюється ОСОБА_4 є тяжким та особливо тяжкими, умисними, середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; наявність судимості, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 01 жовтня 2025 року по 29 листопада 2025 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 30.11.2025 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 600 грн. 00 коп. (шістсот п`ять тисяч шістсот грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 07.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_10