В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 25.08.2025, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Житомирського району, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, непрацюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 10.11.2023 у справі № 295/13050/23, яка набрала законної сили 21.11.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік та постановою Житомирського районного суду Житомирської області 15.11.2023 у справі № 278/5145/23, яка набрала законної сили 28.11.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Однак, ОСОБА_4 умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даного рішення суду та обізнаний про нього, з метою його невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищевказаних постанов Богунського районного суду міста Житомира та Житомирського районного суду Житомирської області в частині позбавлення права керування транспортним засобом, починаючи з 23.10.2024 чотири рази зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та без права керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а саме 23.10.2024, 03.12.2024, 26.01.2025 та 19.03.2025, за що у встановленому законом порядку відповідно 30.12.2024 притягнутий згідно з постановою Богунського районного суду міста Житомира у справі № 295/17558/24 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років, 27.01.2025 постановою Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/11384/24 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років, 11.03.2025 постановою Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 278/598/25 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу та 18.04.2025, постановою Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/3331/25 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 10 років.

Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне невиконання вищезазначених постанов судів, 06.05.2025 приблизно об 11 год. 54 хв. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, рухаючись по вул. Покровській, 169 у м. Житомирі, не обравши безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, за що у встановленому законом порядку, відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08.07.2025 у справі №295/7540/25 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловила думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, запропонувала обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу ОСОБА_4 та матеріалів, що стосуються процесуальних витрат і речових доказів.

Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів.

Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів і матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

При цьому, суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши надані сторонами письмові документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисні дії, що виразились в умисному невиконанні постанови суду, яка набрала законної сили.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином проти правосуддя, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше несудимий, офіційно не працевлаштований, має інвалідність 2 групи, одружений, на його утриманні є малолітня дитина 2022 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на сукупність усіх обставин і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, враховуючи позицію державного обвинувача, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом із цим, зважаючи на наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, його критичне ставлення до вчиненого, суд погоджується із позицією прокурора та вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, призначення покарання у вигляді штрафу суд вважає недоцільним, зважаючи на те, що обвинувачений офіційно непрацевлаштований, у судовому засідання зазначив, що штрафи, накладені на нього постановами суду у справах про притягнення до адміністративних правопорушень, сплатив частково, його дружина не працює, на утриманні перебуває малолітня дитина, він із сім`єю проживає в орендованому житлі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Арешт на майно не накладався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Беручи до уваги, що обвинувачений перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні, підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу у даному провадженні суд не вбачає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, у разі працевлаштування - роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - CD-диски у кількості 7 (сім) штук із відеоматеріалами з нагрудних камер патрульних поліцейських - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя