печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000097 від 11.07.2025,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2025 у справі № 757/43134/25-к у кримінальному провадженні № 0000097 від 11.07.2025.

У судове засідання особа, яка подала клопотання, не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином. Разом з тим, 12.12.2025 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, у якому зазначено, що клопотання про скасування арешту майна не є актуальним для розгляду, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 11.12.2025 відмовлено у накладення арешту на майно.

У судове засідання прокурор/слідчий, за клопотанням якого накладався арешт, не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяви або клопотання, письмові заперечення не надходили, про причини неявки суду не повідомлено.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду справи слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК України, частини першої статті 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною першою статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи вище викладені обставини, приймаючи до уваги клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, що фактично полягає у тому, що заявник не підтримує вимоги клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, враховуючи положення статті 26 КПК України, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки кримінальним процесуальним законодавством не передбачено закриття провадження у справі за клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Керуючись статтями 7, 26, 174, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1