Окрема думка судді
28 жовтня 2025 р. м. Івано-Франківськ
Разом з тим, встановлення відсутності події кримінального правопорушення є правовою підставою для закриття кримінального провадження у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.284 КПК України.
Звертаючись з клопотанням про закриття кримінального провадження відповідно до вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, прокурор повинен довести наявність вчиненого правопорушення та правильність його правової кваліфікації, обґрунтованість висновку про здійснення ефективного досудове розслідування та неможливість встановити особу яка вчинила відповідне правопорушення і закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України» п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. ("Начова та інші проти Болгарії", "Рамсахай та інші проти Нідерландів" ).
Суд першої інстанції, ретельно дослідивши надані матеріали, фактично встановив, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на перевірку доводів заявника про вчинення відповідних правопорушень, однак сукупність наявних у кримінальному провадженні доказів свідчить про відсутність події вчинених правопорушень.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що під час досудового розслідування було встановлено відсутність події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України (внесення службовими особами завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів), ч. 1 ст. 367 КК України (неналежне виконання службових обов`язків) та ч.1 ст. 384 КК України (введення в оману правоохоронних органів шляхом надання завідомо неправдивих показань), ч. 1 ст. 272 КК України ( щодо порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою ), суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення знаходиться за межами компетенції суду і відноситься до повноважень прокурора.
Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду ОСОБА_4