Справа № 305/1068/16-к
Номер провадження 1-кс/305/409/25
УХВАЛА

20.10.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.15, ч.3 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 КК України.

Під час реєстрації відповідних матеріалів кримінального провадження, згідно ст. 35 КПК України, до розгляду справи визначено суддю ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 у провадження судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР за №0000283 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.15, ч.3 ст.191 КК України.

10.10.2025, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні заявила відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000283 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 КК України, у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Вважає, що підставою відводу судді є перешкоджання у проведенні засідання з участю обвинуваченого, оскільки суд відмовляє у проведенні відеоконференції та перешкоджає у здійсненні правосуддя.

Учасники судового процесу у судове засіданні не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд заяви про відвід. Клопотань про відкладення розгляду заяви не надходило.

Разом з тим, суд, з урахуванням приписів ч.3 ст.81 КПК України, вважає за можливе вирішити заяву про відвід за відсутності учасників судового провадження.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).

Оскільки учасники у судове засідання не з`явилися, то у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 , судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, суд приходить до наступного висновку.

Cтаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав, має на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, у відповідності до вимог ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, заявлений захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 , відвід головуючому судді ОСОБА_5 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Подана заява фактично зводиться до того, що суддя ОСОБА_5 не може розглядати кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , оскільки він відмовляє в проведенні відеоконференції з участю обвинуваченого.

У заяві про відвід судді акцентується увага на допущені, на думку заявника, процесуальні порушення головуючим. Однак суд, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції і не має права надавати будь-яку юридичну оцінку процесуальним діям головуючого судді.

Суд також зауважує, що прийняття рішення про участь особи в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, тому відмова суду в забезпеченні дистанційної участі обвинуваченого не може бути законною підставою для відводу судді і свідчити про його упередженість.

Сама по собі незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями і діями судді під час розгляду кримінального провадження не може бути підставою для відводу, а всі зазначені обставини можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції у разі оскарження прийнятого суддею рішення за результатами розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Під час розгляду заяви захисника ОСОБА_4 про відвід, судом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та свідчили б про його особисту зацікавленість в розгляді справи. Обставини, які б підтвердили надання суддею переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому з учасників процесу, також відсутні.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на викладене, та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст.21, 75, 80, 81, ч.4 ст.107 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000283 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1