УХВАЛА

13 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 463/8744/25

провадження № 51-3758 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву (скаргу) ОСОБА_4 на ухвалу Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2025 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів за скаргою, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова 18 вересня 2025 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача ВД Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області від 11 вересня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000784 від 11 вересня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 Кримінального кодексу України.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 22 вересня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді місцевого суду на підставі ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Касаційний кримінальний суд ухвалою від 25 вересня 2025 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року.

01 жовтня 2025 року ОСОБА_4 звернулася до Суду із заявою (скаргою) на вказану ухвалу суду касаційної інстанції, в якій просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування норм права судами України. Також ОСОБА_4 просить звернутися до Конституційного Суду України щодо перевірки на відповідність Конституції України положень законів та інших правових актів, які обмежують процесуальні права потерпілої у кримінальному провадженні та надання офіційного тлумачення ст. 55 Конституції України в частині гарантій доступу потерпілої особи до правосуддя.

Перевіривши доводи заяви (скарги) колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заявниця порушує питання про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2025 року, однак, чинним КПК не передбачено оскарження судових рішень цього суду. Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то за змістом вимог статей 434-1, 434-2 КПК питання про передачу кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи лише після відкриття касаційного провадження.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про звернення до Конституційного Суду України, то відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 46 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» рішення про звернення до Конституційного Суду України з питань конституційності законів та інших правових актів, а також щодо офіційного тлумачення Конституції України приймає Пленум Верховного Суду.

З огляду на відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів не вбачає підстав для ініціювання процедури звернення до Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення ст. 55 Конституції України, як про це йдеться в касаційній скарзі.

Керуючись ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_4 про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду від 25 вересня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3