Справа № 598/2381/25
провадження № 1-в/598/249/2025

УХВАЛА

іменем України

"05" грудня 2025 р. Збаразький районний суд Тернзопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, раніше судимої:

- 12 липня 2017 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. 17 серпня 2017 року направлена в місця позбавлення волі для відбування прихваченого покарання;

- 16 жовтня 2020року Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 05 травня 2021 року по відбуттю покарання,

- 06 вересня 2022 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 19 грудня 2023 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких просять проводити розгляд даного клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 квітня 2025 року, зміненого ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2023 року, більш суворим за даним вироком та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 29 жовтня 2025 року.

Кінець строку відбування покарання 27 червня 2027 року.

Засуджена на даний час відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком Личаківським районним судом м.Львова від 06 вересня 2022 року ОСОБА_4 09 серпня 2019 року викрала майно на суму 865,92 грн., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме менше 1921 грн..

Згідно з вироком Залізничним районним судом м.Львова від 19 грудня 2023 року ОСОБА_4 04 серпня 2019 року викрала майно на суму 3461,30 грн., що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме більше 1921 грн..

Згідно з вироком Нововолонського міського суду Волинської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_4 27 травня 2022 року викрала майно на суму 3399,67 грн., що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме більше 2481 грн..

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, щодо вироку Личаківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, однак вироки Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2023 року та Нововолонського міського суду Волинської області від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_4 слід виконувати самостійно, оскільки на момент вчинення крадіжок за даними вироками розмір вчинення крадіжок перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 19 грудня 2023 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

Вирок Нововолонського міського суду Волинської області від 24 квітня 2025 року, змінений ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, підлягає подальшому виконанню.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 05 грудня 2025 року.

СУДДЯ : ОСОБА_5