Справа № 524/6077/25
Провадження 1-кп/524/586/25
УХВАЛА

06.11.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 від 12.05.2024 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений може ухилитись від явки до суду, також скоїв тяжке кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків, знаходився в розшуку, раніше притягався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку .

Захисник ОСОБА_4 відносно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 вважає, що прокурором ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, просить суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час доби та знизити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його мати ОСОБА_6 є особою похилого віку, яка хворіє, за якою ОСОБА_5 здійснює догляд . Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання , заявлене захисником ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби та зменьшення суми застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, розглянувши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, застосований ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15.09.2025 року спливає 14.11.2025 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 185 ч.4 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, злочин у якому висунуте органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 вчинений в період іспитового строку , обвинувачений офіційно не працює, немає постійного джерела доходу, в період з 13.12.2024 року по 02.04.2025 року його місце знаходження не було встановлено, знаходячись на волі він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вище зазначене свідчить про наявність ризиків переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини. Суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 враховується тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, утриманців, а саме те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мати похилого віку ОСОБА_6 , репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей у обвинуваченого.

Наведені у клопотанні прокурором підстави, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є найбільш прийнятним, більш м`який запобіжний захід вважає суд не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме з 06.11.2025 року до 04.01.2026 року включно.

Відносно клопотання заявленого захисником ОСОБА_4 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби та зменьшення суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то суд з урахуванням практики Європейського суду з прав людини враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , а альтернативні запобіжні заходи, як вважає суд, не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Також суд вважає , що вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати та істотно не зменшуються через наявність у ОСОБА_5 матері похилого віку і двох неповнолітніх дітей , а також інших даних про особу обвинуваченого, на які вказує захисник.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в клопотанні про зміну запобіжного заходу доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Враховуючи встановлені обставини та приймаючи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_5 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд визначає заставу у виді п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст.177,178,194,314-316,369,392,394ч.5,ст.395ч.2п.1-1КПКУкраїни, суд ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, заявлене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 06.11.2025 року до 04.01.2026 року включно.

Визначити суму застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області, р/р №5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО:820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23»

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та головуючого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Головуючий суддя : ОСОБА_9