Справа № 314/4298/25
Провадження № 1-кс/314/1266/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні матеріли за клопотанням слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000617, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000617, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Клопотання обгрунтовано тим, що 21.09.2025 приблизно о 17:45 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Запорізької у с. Новоіванівка Запорізького району Запорізької області, на шляху прямування допустив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні.

23.09.2025 було проведено огляд транспортного засобу, а саме: автомобілю ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , який було доставлено до стоянки зберігання тимчасово вилученого автотранспорту ГУНП України в Запорізькій області, автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Слідчий зазначає, що на стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаного автомобілю ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , так як на кузові вказаного автомобілю збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою збереження речових доказів, з позбавленням права користування вказаним майном, розпорядження, ремонту та відчуження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити із таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що слідчим Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025 за № 0000617, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25.09.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000617, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2114, д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою збереження речових доказів, в обсязі позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.09.2025