Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 564/4661/24

Провадження № 11-кп/4815/751/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора і продовженоОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 03 січня 2026 року без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, вказує, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків щодо ОСОБА_6 , вина підзахисного не доведена, а тому відсутні підстави для його утримання під вартою.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав письмове заперечення на ухвалу суду, у якому покликається на істотні порушення вимог закону, як зі сторони слідства, так і місцевого суду. Доводи обвинувачення ним не визнаються і він стверджує про те, що кримінальне провадження є повністю сфальсифікованим службовими особами.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора щодо законності ухвали, яку просить залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розглядаючи питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті, соціальні обставини життя особи та зв`язки із суспільством.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Костопільським районним судом Рівненської області проводиться судовий розгляд кримінального провадження № 0000813 від 19.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 408 КК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 місцевим судом, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України,- самовільному залишенні на тривалий час військової частини з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану, що в зазначений період несе підвищену суспільну небезпеку, за яке передбачено покарання понад 10 років позбавлення волі.

Згідно тверджень прокурора, ОСОБА_6 бажання продовжити службу в ЗСУ не виявляє, судовий розгляд кримінального провадження не завершено, а тому підстав для скасування ухвали суду про утримання ОСОБА_6 під вартою до 03 січня 2026 року не вбачається.

Відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя, суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого і обвинувачується ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 404-405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2025 року, якою продовжено обвинуваченомуОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 січня 2026 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2