Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/771/25
Провадження № 1-кп/670/82/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 17.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 щодо обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України за таких обставин.

ОСОБА_4 09 вересня 2025 року, близько 18 години 30 хвилин, не маючи відповідного дозволу власниці домоволодіння, ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , в порушення ст. 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканність житла, зокрема, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, усвідомлюючи факт, що вказане домоволодіння йому не належить, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за відсутності законних підстав зайшов на територію домогосподарства перелізши через металеву огорожу домоволодіння, після чого підійшов до частини гаражного приміщення та через незачинені вхідні двері, проник до вказаного вище приміщення без згоди власника, чим порушив недоторканість іншого володіння потерпілої ОСОБА_6 .

Відтак своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і просив призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Даючи пояснення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, підтвердив усі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини незаконного проникнення до іншого володіння особи. Зокрема вказав, що 09.09.2025 близько 18 год. 30 хв. без дозволу ОСОБА_7 проник, перелізши через огорожу до гаражного приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки та більше не буде допускати подібних вчинків.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 09.09.2025 близько 18 год. 30 хв. у той час, коли її не було вдома, ОСОБА_4 без її дозволу проник, перелізши через огорожу до гаражного приміщення, що належить їй на праві власності та розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Просила суворо покарати обвинуваченого.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням характеризуючих обвинуваченого даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Учасники судового провадження проти цього не заперечили, пояснили, що їм зрозумілі положення ст. 349 та 394 КПК України.

Показання потерпілої ОСОБА_5 та інші досліджені судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням вказаного, а також того, що усі докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Відтак, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 доведене повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим у справі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими (спеціальна превенція), так і іншими особами (загальна превенція). Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачуваний вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 61), неодружений (а.п. 56-57), не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 58), військовозобов`язаний (а.п. 60), раніше не судимий (а.п. 62), вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також зазначені вище обставини із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп., оскільки саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України:

- речовий доказ DVD-R диск об`ємом 4.6 Gb./120min слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

На підставі ст. 50, 65-67, 75, 76, ч. 1 ст. 162 КК України, керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 374-376, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ DVD-R диск об`ємом 4.6 Gb./120min залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8