Справа № 175/1261/21
Провадження № 1-кп/175/73/21
16 вересня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлене його захисником клопотання про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти заявленого захисником клопотання та зазначив, що є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
В судове засідання потерпілий та його представник не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду.
В судове засідання особа, яка заявила клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_9 не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду, просили проводити розгляд за їх відсутності. Клопотання обгрунтоване тим, що обвинувачений не був власником арештованого транспортного засобу, власником була колишня дружина обвинуваченого, пізніше ОСОБА_8 , на даний час тривале перебування майна під арештом порушує права власника майна. Учасники провадження не заперечували проти скасування арешту майна в разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 7 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так, органами досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11.09.2020 року близько 04.40 годин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Мазда-3» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався в місті Підгородньому Дніпровського району Дніпропетровської області по вулиці Шосейній з боку вулиці Донецьке шосе міста Дніпра в напрямку вулиці Кільченської міста Підгороднього. Під час руху ОСОБА_4 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_11 , який рухався по вулиці Шосейній міста Підгороднього попереду нього в попутному з ним напрямку, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об?їзду не прийняв та, в районі з?їзду з віадука на вулиці Шосейну міста Підгороднього скоїв на нього наїзд. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, закритих переломів 8-9-го ребер по правій паховій лінії, закритого перелому 1-ї п?ясної кістки лівої кисті зі зміщенням кісткових уламків, закритого перелому бугристої нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті із задовільним стоянням кісткових уламків, численних саден на верхніх та нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 N?6. Порушення Правил безпеки дорожнього руху виражається в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Мазда-3» р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який наголошує:
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об?їзду перешкоди», невиконання якого, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи, знаходиться у причинному зв?язку з наслідками що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В провадженні заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 500 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Зазначене кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено 11.09.2020, відтак з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення пройшло більше п`ять років. Відомості щодо зупинення чи переривання перебігу давності та докази ухилення обвинуваченого від досудового розслідування або суду відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій. Обвинувачений розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також наслідки закриття провадження з цих мотивів, та наполягає на закритті кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України.
Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене захисником клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, тому є всі передбачені законом підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки минули строки давності.
Крім того, враховуючи, що у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах цивільний позов не підлягає розгляду, а тому суд вважає необхідним залишити цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 500 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням, без розгляду.
Що стосується питання стягнення з обвинувачених витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне.
За приписами ст. 118 КПК одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до приписів статей 122, 124 КПК процесуальні витрати на проведення експертизи необхідно віднести на рахунок держави.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 500 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Речові докази: оптичний диск наданий К3 «Дніпропетровський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з аудіозаписом виклику швидкої медичної допомоги - залишити в матеріалах кримінального провадження;
автомобіль «Мазда-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання ОСОБА_4 згідно з розпискою - повернути законному власнику.
Клопотання про скасування арешту - задовольнити.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1