В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737 від 03 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимо го:

11 листопада 2019 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1190 грн;

30 листопада 2020 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

06 червня 2022 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 20 січня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області звільнений умовно - достроково на невідбуту частину покарання призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року, яке складає 9 місяців 14 днів із встановленням адміністративного нагляду строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03 серпня 2025 року, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної, психотропної речовини, обіг якої заборонено-PVP, без мети збуту, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав особливо небезпечну, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, загальною масою 1, 860 г., у виді кристалоподібної речовини білого кольору, яка поміщена до зіп пакету з пазовим замком з полімерного матеріалу та поміщений до серветки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , незаконно придбану ним особливо небезпечну, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, помістив до правої шкарпетки, які були одягнені на останньому, таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав та почав зберігати особливо небезпечну, психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP, без мети збуту.

У той же день, 03 серпня 2025 року близько 00 години 36 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 1, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , який добровільно повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

У подальшому у період часу з 01 години 16 хвилин по 01 годину 21 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 1, співробітниками поліції, проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 з правої шкарпетки, яка була одягнена на останньому, було виявлено та вилучено особливо небезпечну, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у великих розмірах, загальною масою 1, 860 г у вигляді кристалоподібної речовини білого кольору, яка поміщена до зіп пакету з пазовим замком з полімерного матеріалу та поміщений до серветки, яку останній незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-25/47793- НЗПРАП від 25 серпня 2025 року:

«1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Маса PVP в речовині становить 1,860 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.»

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та показав суду, що він 03 серпня 2025 року близько дванадцятої години ночі перебував біля станції метро «Дарниця», де на землі знайшов зіп пакет. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини він зрозумів, що у цьому зіп пакеті знаходить особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP. Він підняв цей пакет та поклав до правої шкарпетки для власного вживання, без мети збуту. Невдовзі після цього його зупинили працівники патрульної поліції, за порушення комендантської години, на питання чи має він при собі заборонені речовини, він повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину. Після чого, на місце була викликана слідчо-оперативна група, яка вилучила в нього психотропну речовину. Він усвідомлює протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати. Покарання у вигляді штрафу, призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва він не оплатив.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, не працює, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень, від його дій не настало тяжких наслідків.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 - судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - органом досудового розслідування не встановлено.

Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вчинив рецидив кримінальних правопорушень. Однак, органом досудового розслідування ця обставина при формулюванні обвинувачення зазначена не була, також не було її визнано обставиною, яка обтяжує відповідальність обвинуваченого. З урахуванням наведеного та того, що ОСОБА_3 не захищався від обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за обтяжуючих обставин - рецидив кримінальних правопорушень, суд не може погіршувати його становище, - тому дану ознаку суд враховує лише як ознаку, яка характеризує особу обвинуваченого.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд враховує положення ч.1 ст.69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (…) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021).

Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 КК України, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням,(….).

З урахуванням вищенаведеного, підстави для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України - відсутні.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, в період умовно - дострокового звільнення на невідбуту частину призначеного покарання, що становить 9 місяців 14 днів, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу (…) при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1190 гривень, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 72 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про його обрання прокурор не заявляв.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного 06 червня 2022 року вироком Дарницького районного суду міста Києва, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва 11 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України - виконувати самостійно.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- кристалічну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 1,860 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету № 6600597), який відповідно до квитанції № 024701, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити ;

DVD - R диск - залишити в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-25/47793- НЗПРАП від 25 серпня 2025 року у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1