Справа № 473/102/26
Номер провадження 1-кс/473/36/2026
У Х В А Л А

іменем України

"13" січня 2026 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000771 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України

в с т а н о в и в:

12.01.2026 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшої слідчої, про арешт майна, а саме: на мобільний телефон марки "Redmi 2201117 TY" на 64 Гб. у силіконовому чохлі та із сім-картою мобільного оператора Київстар за абонентським номером НОМЕР_1 та блокнот.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000771 від 02.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

08.01.2026 ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі марки "Renault Grand Scenic" із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.01.2026 в період часу з 14 год. 33 хв. по 15 год. 57 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку працівниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області автомобіля марки "Renault Grand Scenic" із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , котрий перебуває у користуванні ОСОБА_4 , виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, мобільний телефон марки "Redmi 2201117 TY" на 64 Гб. у силіконовому чохлі та із сім-картою мобільного оператора Київстар за абонентським номером НОМЕР_1 , блокнот та сам вище вказаний автомобіль.

09.01.2026 винесено постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів, а саме предметів та речовин, котрі вилучені в ході проведення обшуку.

Вилучені в ході проведення слідчих дій речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, так як використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Старша слідча ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій клопотання підтримує повністю.

Прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

В судовому засіданні власник майна - ОСОБА_4 заперечив щодо накладення арешту. Просив повернути вилучене майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше 48 годин після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке старша слідча просить накласти арешт, було вилучено 09.01.2026 о 15 годині 57 хвилин - час закінчення обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.01.2026 року, а тому клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку автомобіля марки "Renault Grand Scenic" із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , котрий перебуває у користуванні ОСОБА_4 , повинно було бути поданим до суду не пізніше 48 годин після вилучення майна, в тому числі в порядку, передбаченому ст. 116 КПК України, тобто за допомогою поштового зв`язку, оскільки у більшості поштових відділень АТ «Укрпошта», розміщених на території м. Вознесенська, зокрема у центральному відділенні 56501 (вул. Київська, 20), субота та неділя були робочими днями.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України слідчий звернувся до слідчого судді 12.01.2026 року, тобто після спливу граничного строку.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшої слідчої СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000771 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України - відмовити.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1