Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/49/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/52/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 07.01.2026, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кіровоград, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, без утриманців, мешкає по АДРЕСА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 07.01.2026 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Строк дії застосованого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, закінчується о 19 години 11 хвилин, 05 березня 2026 року.

Слідчим суддею встановлено, що внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст.184 КПК України та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані у протоколах обшуку, допиту потерпілого, свідків, впізнання, речові докази, результати НСРД, у сукупності містять дані про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 за 3 ст. 369-2 КК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку у разі застосування ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових тотожних кримінальних правопорушень. Можливість підозрюваного виїхати за кордон стане приводом для неявок та оголошення підозрюваного у розшук. Відстоювання власної правової позиції є передумовою для незаконного впливу на потерпілого, свідків, знищенню чи перетворенню доказів, що ускладнить і затягне досудове розслідування. Обізнаність про анкетні данні та місце проживання потерпілого та свідків, перебування на волі є ризиком незаконного впливу на учасників провадження та їх членів родини. Агресивність дій підозрюваного, спрямованість корисливого мотиву під час дії воєнного стану. Актуальність та суспільна небезпека злочинного посягання, полягає у тому, що наслідком такої поведінки є підрив обороноздатності держави і дискредитація ВЛК та ТЦК.

ОСОБА_7 підозрюється у тяжкому корисливому злочині пов`язаному з погрозою застосування насильства, тому за правилами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого суду скасувати, обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного будь-яких обов`язків, які суд визнає доцільними або застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Фактично, слідчий суддя, без наявних на те доказів, поданих стороною обвинувачення, та без самостійного обстоювання стороною обвинувачення власної позиції, самотужки встановив наявність інших ризиків, які не були передбачені в клопотанні, зокрема - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .

Разом з тим, сторона захисту вважає, що слідчим та прокурором в належним спосіб не доведено існування ризиків передбачених п.1. 2,3 ч.1 ст.177 КПК України, які заявлені в клопотанні від 06.01.2026, а тому у слідчого судді не було підстав для задоволення клопотання та обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою строком на 60 днів.

Щодо обґрунтованості ризиків, наведених у клопотанні про обрання запобіжного заходу на думку сторони захисту вони є необгрунтованими, та не доведеними в законний спосіб. Крім вказаного, вважає, що позиція слідчого судді щодо неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, є поверхневою, оскільки навіть якщо заявлені ризики існували та були доведені стороною обвинувачення, вони могли б бути повністю нівельовані в разі застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.

Щодо характеризуючих відомостей про особу підозрюваного зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 разом з батьком.За місцем проживання характеризується з позитивної сторони. До кримінальної чи адміністративної відповідальності ніколи раніше не притягувався. Батько підозрюваного - ОСОБА_10 , є пенсіонером за віком, але наразі продовжує працювати у КП «Електротранс» Кропивіншької міської ради. Згідно довідки про доходи № 10 від 06.01 2026 загальна сума доходу ОСОБА_10 за період з січня 2025 по грудень 2025 склала 226 247,02 грн. Розмір щомісячної пенсії ОСОБА_10 становить 6 537,96 грн.Матір підозрюваного ОСОБА_11 має ряд захворювань, деякі з яких є хронічними та такими, що вимагають постійних витрат на медикаментозне лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, перевіривши матеріали клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги. Разом з тим, ч.1 ст.370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 06.01.2026 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зазначена підозра не оскаржується сторонами кримінального провадження та підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не було доведено реального існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити будь-яку з речей чи документів, здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого у провадженні, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років, з конфіскацією майна, та у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні зазначеного злочину, стосовно нього неможливе буде застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, або призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, що може призвести до спроб переховування останнього.

Апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

Оскільки досудове розслідування наразі триває, а показання свідків у даному кримінальному провадженні, мають істотне та вирішальне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, при цьому, із деякими свідками підозрюваний знайомий особисто, зокрема, із заявником, та знає їх анкетні дані; наразі органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

В той же час, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 наводить перелік обставин, які слідчий суддя в силу приписів ст.178 КПК України мав би врахувати при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 . Зокрема, захисник посилається на те, що підозрюваний має соціальні зв`язки, раніше не судимий, співпрацює з органом досудового розслідування. Все це у сукупності, за переконанням захисника, мало б переконати слідчого суддю про необхідність обрання менш обтяжливого запобіжного заходу щодо підозрюваного окрім тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені факти не нівелюють встановлені вище обставини щодо ймовірного вчинення тяжкого корупційного злочину.

Колегія суддів вважає слушними твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому останній обґрунтовано підозрюється та характеристику його особи.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.1-5 ч.1 ст.177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вищеназваним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 07.01.2026, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2