Справа № 366/3808/25
Провадження № 1-кс/366/713/25
УХВАЛА

Іменем України

28.11.2025 селище Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 27.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 27.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що групою слідчих слідчого відділення ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 27.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.11.2025 року, о 23 год. 19 хв., через спецлінію 102 до чергової частини ВП №1 (с-ще Іванків) Вишгородського РУП надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання, під час вживання спиртних напоїв між мешканцями Житомирської області стався конфлікт, під час якого громадянин ОСОБА_4 , 2009 р.н. заподіяв ножове поранення черевної порожнини громадянину ОСОБА_5 , потерпілого госпіталізовано до Іванківської ЦРЛ.

Вказане вище повідомлення обліковане в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області під № 9712.

Окрім того, 27.11.2025, о 01 год. 00 хв., через спецлінію 102, до чергової частини ВП №1 (с-ще Іванків) Вишгородського РУП надійшло повідомлення про те, що до приміщення Іванківської лікарні бригадою 516 з с. Шкнева, вул. Молодіжна, Вишгородського району Київської області, доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проникаючим пораненням - колотою раною живота, ділянка епігастрію шлунку.

Вказане вище повідомлення обліковане в Інформаційно-комунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області під № 9713.

Під час реагування на вказані повідомлення додатково встановлено, що 26.11.2025, близько 23 год 15 хв, в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з використанням кухонного ножа наніс один удар в область черевної порожнини гр. ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини зліва на право з пошкодженням печінки.

27 листопада 2025 року, в період часу з 02 год. 44 хв. по 03 год. 57 хв., як невідкладний захід, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 233, ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою переслідування ймовірного злочинця та збереження речових доказів, начальником СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_6 за участі слідчої ВРЗЗС СВ Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 проведено огляд місця події, а саме: території домоволодіння та приміщення житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано наявну матеріальну обстановку, зафіксовано наявність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в жилих кімнатах № 1 та № 2 наявність плям невизначеної форми, зовні схожих на кров, а також виявлено та вилучено змиви з плям бурого кольору, зовні схожих на кров, кухонний ніж з ручкою темного кольору, з плямами бурого кольору на лезі, зовні схожими на кров, кофти з плямами бурого кольору схожої на кров та п`ять столових ножів без плям бурого кольору, туалетну бумагу в крові.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час проведення огляду місця події, а саме: території домоволодіння та приміщення житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - змиви з плям бурого кольору, зовні схожих на кров, кухонний ніж з ручкою темного кольору, з плямами бурого кольору на лезі, зовні схожих на кров, кофти з плямами бурого кольору схожої на кров та п`ять столових ножів, без плям бурого кольору, зовні схожих на кров, туалетний папір в крові - є тимчасово вилученим майном.

Вказані предмети та речовини поміщені до паперових конвертів та спеціальних пакетів, на які нанесено пояснювальні надписи та підписи понятих.

27 листопада 2025 року о 04 год. 48 хв. слідчими СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відповідні відомості за вказаним вище фактом внесено до ЄРДР за № 0000418, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

27 листопада 2025 року о 02 год. 30 хв. здійснено фактичне затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в період часу з 10 год. 24 хв. по 10 год. 44 хв. за участі захисника, законного представника та психолога складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

У судове засідання з`явився начальник Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 та просив задовольнити клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Речі, які було вилучено за результатами проведеного обшуку є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Так, відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 2 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України проведення огляду житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише: у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину (ч. 3 ст. 233 КПК України); за добровільною згодою особи, яка ними володіє (ч. 1 ст. 233 КПК України).

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

У силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

У свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення необхідних експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що вищевказане майно визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність накладення арешту на вищевказане майно

Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 26, 117,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 27.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

2.Накласти арешт на вилучені під час проведення 27.11.2025 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 речі та предмети, а саме: змиви з плям бурого кольору, зовні схожих на кров, кухонний ніж з ручкою темного кольору, з плямами бурого кольору на лезі, схожими на кров, кофту з плямами бурого кольору схожими на кров, п`ять столових ножів, фрагменти туалетного паперу із плямами бурого кольору, схожими на кров.

3.Вказані вище предмети та речовини після проведення відповідних експертиз зберігати в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_9