Справа № 561/1510/25
Провадження № 1-кс/561/258/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника ? адвоката ? ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне погоджене з прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання старшої слідчої СВ ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненські області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000486 від 07 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду з вказаним клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 діб.

З матеріалів клопотання та провадження вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів канабісу (ч. 1 ст. 307 КК України), а також вчиненому повторно незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів канабісу (ч. 2 ст. 307 КК України).

В обґрунтування клопотання слідча покликається на обґрунтовану підозру, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

18 листопада 2025 року о 12:31 год ОСОБА_5 було затримано в порядку п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

19 листопада 2025 року постановою прокурора Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000506 від 18 листопада 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України було об`єднано з матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000486 від 07 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати свідка, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: витягом з ЄРДР від 07 жовтня та 18 листопада 2025 року, протоколом огляду (помітки) грошей від 15 жовтня 2025 року, протоколом огляду покупця від 15 жовтня 2025 року, протоколом добровільної видачі та вилучення від 15 жовтня 2025 року, протоколом допиту свідка від 15 жовтня 2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом проведення обшуку житлового будинку, висновком судового експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України від 23 жовтня 2025 року іншими матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що заявлені стороною обвинувачення ризики існують.

Зокрема існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик знищити, сховати чи спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень в рамках цього кримінального провадження органом досудового розслідування у повній мірі не виявлено та у встановленому порядку не вилучено.

Також існує ризик незаконного впливу на свідка, зокрема на особу із зміненими анкетними даними, оскільки підозрюваному відомо його абонентський номер телефону, а відтак ОСОБА_5 шляхом вмовляння чи погроз може переконати його у дачі вигідних для нього показів.

Реальним є також і ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 повторно вчинив інкриміновані йому тяжкі кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

На переконання суду, такий запобіжний захід як домашній арешт, на застосуванні якого наполягає сторона захисту, не позбавить ОСОБА_5 можливості продовжити свою злочинну діяльність, адже за матеріалами справи, інкриміновані йому злочини він вчинив саме у своєму житловому будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідча, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів, наявність достатніх даних вважати, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, як і довели, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 є таким, що не має судимості, та підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності доведених прокурором ризиків визначених п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчмй суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан.

За правилами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинуваченого, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це унормовано п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Такий розмір застави на переконання слідчого судді буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-197, 199, 205, 315, 395 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів.

Взяти ОСОБА_5 під варту негайно із зали суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного з 12:31 год 18 листопада 2025 року до 12:31 год 16 січня 2026 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 20 (Двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн (Шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У випадку внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом;

- не відлучатися з с-ща Зарічне, Вараського району, Рівненської області без дозволу, слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування із свідком у цьому кримінальному провадженні;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 12:31 год 16 січня 2026 року.

Копію ухвали невідкладно вручити учасникам судового провадження та надіслати ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1