Провадження №1-кс/522/6378/25
УХВАЛА

12 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території м. Одеса, раніше судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001401 від 10.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001401 від 10.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2025 приблизно о 18 годині 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до місця стихійної торгівлі розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Європейська кут вул. Мала Арнаутська, де в цей час знаходились ОСОБА_8 та її знайомий ОСОБА_9 , прийшов ОСОБА_5 , щоб продати ОСОБА_8 продукти харчування для перепродажу.

Так, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та запропонував їй придбати у нього продукти харчування, на що отримав відмову, після чого попросив у неї сигарету, на що також отримав відмову та почав лаятись. В цей час, ОСОБА_9 , який знаходився поруч, заступився за ОСОБА_8 через що між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт та лайка, в ході якої ОСОБА_9 декілька разів штовхнув ОСОБА_5 в грудну клітину та висловився в його сторону нецензурною лайкою.

У цей час у ОСОБА_5 з мотивів помсти, та явної неповаги до охоронюваних цінностей життя та здоров`я людини, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , з вказаною метою ОСОБА_5 взяв у невстановленому досудовим розслідуванням місці ніж після чого повернувся до потерпілого ОСОБА_9 .

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , 09.11.2025, приблизно о 18 годині 20 хвилини, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в правій руці ніж, який заздалегідь приніс з вказаною метою, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_9 ззаду, та в момент коли потерпілий ОСОБА_9 обернувся до нього обличчям, умисно завдав один удар клинком ножа в область грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки зліва, лівобічного гемопневмотораксу, забою лівої легені, які є небезпечним для життя в момент заподіяння.

У подальшому ОСОБА_5 , з метою уникнути кримінальної відповідальності, залишивши місце скоєння кримінального правопорушення та викинув знаряддя вчинення злочину, а потерпілого ОСОБА_9 каретою швидкої медичної допомоги було доставлена до КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, розташованої за адресою: м. Одеса, вулиця М`ясоїдівська, 32, де йому було надано невідкладну кваліфіковану медичну допомогу.

12.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

12.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події за місцем перебування потерпілого ОСОБА_9 , а саме: приміщення палати №9 КНП «МКЛ № 1» ОМР», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця М`ясоїдівська, буд. 32;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-довідкою з МКЛ № 1, відповідно до якої, діагноз: колото-різане проникаюче поранення грудної клітки зліва, лівобічний гемопневмоторакс, забій лівої легені;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 відповідно до якого останній впізнав ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ;

-та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, підтверджується тим, що місцезнаходження знаряддя злочину не встановлено та докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, наразі вилучені органом досудового розслідування, відносно яких слідчим суддею на даний час не вирішено питання про накладення арешту як на тимчасово вилучене майно, тому у разі застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, підозрюваний матиме можливість знищити або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що на теперішній час наявний ризик незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 , особисто знайомий зі свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому перебуваючи на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні з метою зміни показів які викривають його у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Також, на думку слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити заходи по знищенню доказів, що викривають його у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, впливати на осіб, які ще не допитані в якості свідків у вказаному кримінальному провадженні, чим може перешкодити проведенню повного та всебічного досудового розслідування. Отже, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1

ст. 177 КПК України.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових кримінальних правопорушень. Таким чином, те кримінальне правопорушення, яке наразі інкримінується ОСОБА_5 , дає підстави вважити, що підозрюваний є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, будь-яких законних джерел його доходів не встановлено, що підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з метою отримання коштів на власне існування.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є уродженцем м. Олександрія Кіровоградської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території м. Одеса, раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний не працевлаштований, не має постійного місця проживання, раніше судимий, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 12.11.2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, то досудове розслідування має бути закінчено до 12.01.2026 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насильства та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотанняслідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001401 від 10.11.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.01.2026 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 12.11.2025 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14.11.2025 року о 12 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1