Справа № 752/6775/21
У Х В А Л А

іменем України

"17" грудня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному проваджені №0002854 від 12.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України,

за участі: прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_3

установив:

28.11.2025 на електронну адресу Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002854 від 12.05.2020.

Захисник вказував, що його підзахисному у даному кримінальному проваджені 26.09.2025 вручено повідомлення про підозру за ч.2 ст.271 КПК України, відповідно до якого ОСОБА_4 підозрюється у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці як службова особа підприємства, що призвело до загибелі людини - ОСОБА_6 .

Захисник вважає, що таке повідомлення є безпідставним та необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 був прийнятий на роботу 05.05.2020, нещасний випадок із ОСОБА_6 стався 11.05.2020, а проведення ОСОБА_6 первинного та повторного інструктажу відбувалося ще у березні та квітні 2020, тобто до того як ОСОБА_4 прийнятий на роботу. Посадові особи, які були відповідальні за проведення інструктажу із ОСОБА_6 , а саме попередній керівник АТ «ЗЗБК ім. Ковальської» ОСОБА_7 , головний інженер- ОСОБА_8 , начальник відділу охорони ОСОБА_9 , між тим вказані особи не допитані під час досудового розслідування. Також захисник посилається на те, що орган досудового розслідування безпідставно не взяв до уваги висновок комісії Головного управління держпраці від 22.09.2022, яким визначили осіб, що допустили порушення вимог законодавства з охорони праці, які призвели до нещасного випадку. Під час проведення даної перевірки також допитувалися свідки, зокрема і потерпілий ОСОБА_6 . Між тим, члени комісії та свідки також не допитані слідчим, який взяв до уваги лише та поклав у основу підозри лише висновок експерта № СЕ-19/111-22/50588-БЖ від 26.06.2023, який він також вважає неповним та необґрунтованим, зокрема з тих підстав, що під час дослідження експерт брав до уваги положення Статуту АТ «ЗЗБК ім. Ковальської» у редакції, яка була затверджена після нещасного випадку.

Також посилався на те, що слідчий під час досудового розслідування безпідставно відмовляв у задоволені ряду клопотань, що порушили принцип змагальності сторін та свободи в поданні доказів , забезпечення доведеності вини тощо.

Захисник просив скасувати повідомлення про підозру, яке 26.09.2025 вречено його підзахисному.

Заявою від 10.12.2025 захисник доповнив скаргу. Вказував на порушення процесуального законодавства, які були на його думку допущені як органом досудового розслідування, так і процесуальним керівництвом, зокрема щодо відсутності в матеріалах провадження постанови, якими визначався орган досудового розслідування та призначалися слідчі, дізнавачі, а також щодо безпідставності постанов прокурора про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, яке розслідувалося у даному провадження, яке змінювалося з ч.1 ст. 272 на ч.2 ст. 272 та ч.2 ст. 271 КК України. На його думку така безпідставна перекваліфікація призвела до того, що до ЄРДР не були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 271 КК України, що призвело до безпідставного проведення досудового розслідування, зокрема й продовжені слідчими суддями 08.11.2021 й 24.02.2022 строків досудового розслідування. Просив скасувати повідомлення про підозру також з тих підстав, що воно вручено у порушення процесуальних строків, передбачених ст. 219 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 просив скасувати повідомлення про підорзу, яке вручено його підзахисному з підстав, визначених ним у скарзі та доповненнях до нього.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив. Вказав на те, що перекваліфікація кримінального правопорушення з одного правопорушення на інше у даному проваджені дійсно відбувалася, але вважає, що оскільки слідчий та прокурори, які виносили дані постанови, після цього вносили відповідні відомості до ЄРДР, то такі дії процесуальні дії не є порушенням вимог КПК України. Щодо обґрунтованості підозри вказував на те, що орган досудового розслідування здобув достатнього доказів для складання та вручення повідомлення про підозру, а доводи захисника є такими, що не спростовують тверджень, які містяться у підозрі та які доводяться відомостями, які містяться у матеріалах досудового розслідування.

Також вважає безпідставними доводи захисника щодо скасування підозри з підстав її вручення з порушенням строків досудового розслідування. Вказував на те, що під час досудового розслідування слідчий неодноразово звертався до слідчого судді з відповідними клопотаннями та ухвалами останніх строки продовжувалися.

Вирішуючи скаргу, дослідивши додані до неї документи, вислухавши доводи захисника та заперечення прокурора, слідчий суддя зазначає про наступне.

Так слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002854 від 12.05.2020 під процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури.

У даному провадженні 25.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України.

19.11.2025 у даному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування.

Так, згідно із повідомлення ОСОБА_4 , обіймаючи з 05.05.2020 посаду директора АТ «ЗЗБК ім. С. Ковальської» допустив порушення: статті 13 Закону України «Про охорону праці» в частині не створення служби охорони праці, не розроблення посадових інструкцій певних посадових осіб, не здійснення контролю за додержанням обов`язків щодо забезпечення вирішення конкретних питань охорони праці, не відповідності «Положення про службу охорони праці», розроблення та затвердження Інструкції з охорони праці №?164 з порушенням нормативно-правових актів з охорони праці, не проведення 2 та 3 ступенів контролю за станом охорони праці; пункту 4.2 розділу Правил внутрішнього трудового розпорядку частинах не забезпечення безпечних умов праці, не ознайомлення робітника з його робочим завданням, не дотримання вимог законодавства про працю та охорону праці; пункту 17.1 розділу 17 Положення про систему управління охороною праці в частині наявності невідповідностей щодо здійснення керівництва системою управління охороною праці; статті 14 Кодексу законів про працю України, в частині не додержання законодавства про працю, які у своїй сукупності знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням нещасного випадку, який мав місце 11.05.2020 року з працівником АТ «ЗЗБК ім. С. Ковальської» ОСОБА_10 , який працював формувальником залізобетонних виробів та конструкцій, коли перебуваючи у цеху №1, отримав травму правої нижньої кінцівки, яка стала причиною його смерті 07.06.2020.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України. Зокрема, порядок повідомлення про підозру регламентований ст. 278, випадки повідомлення про підозру викладені у ст. 276, а зміст повідомлення про підозру визначений у ст. 277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження зазначеного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Так, факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру, сторона захисту вважає те, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не зібрано доказів, які б доводили обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 271 КК України.

Між тим, зміст повідомлення про підозру дає підстави дійти висновку, що викладені у ній обставини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора АТ «ЗЗБК ім. С. Ковальської», тобто будучи службовою особою, міг порушити вимоги законодавчих та нормативно-правових актів, що спричинило загибель людини.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок її недоведеності зібраними доказами, оскільки на цьому етапі провадження суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є саме такими, які повинні доводитися шляхом дослідження письмових документів, допиту свідків тощо. Явних та очевидних підстав вважати, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, слідчий суддя не вбачає.

З огляду на зазначене, на відповідній стадії досудового розслідування в ході оскарження повідомлення про підозру та встановлення відповідності вимогам закону щодо змісту, порядку вручення такого повідомлення, вирішення слідчим суддею питання про наявність/відсутність в діях підозрюваного всіх елементів складу злочинів, які йому інкримінуються, є передчасним.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при його врученні дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

Доводи захисника про необхідність здійснення додаткових слідчих (процесуальних) дій, не може бути виконана, оскільки 19.11.2025 повідомлено про завершення досудового розслідування.

Щодо доводів сторони захисту про вручення повідомлення про підзору після спливу строків досудового розслідування.

Так, відомості до ЄРДР у даному проваджені були внесені 12.05.2020 за ч.1 ст. 271 КК України. Постановою прокурора від 30.10.2020 відбулася перекваліфікація кримінального правопорушення з ч.1 ст. 272 на ч.2 ст. 272 КК України.

Обрахування строків досудового розслідування регламентується положеннями ст.219 КПК України, яка на момент внесення відомостей до ЄРДР у даному провадженні визначала, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Враховуючи санкцію ч.2 ст. 272 КК України, на яку було перекваліфіковано кримінальне правопорушення постановою прокурора з ч.1 ст. 272 КК України, даний злочин відносився до тяжких, тому досудове розслідування повинно було бути завершено до 12.11.2021.

Так, з наданих стороною захисту документів, доданих до клопотання встановлено, що досудове розслідування у даному провадженні неодноразово продовжувалося, зокрема слідчого суддів від 08.11.2021 на 6 місяців, тобто до 12.05.2022.

Постановою слідчого від 28.03.2022 провадження було закрито, але дана ухвала постановою прокурора від 12.05.2022 була скасована, тобто цей період не враховувався у строк досудового розслідування, тому він закінчувався 26.06.2022.

Ухвалою слідчого судді від 26.06.2022 строк досудового розслідування був продовжений на 12 місяців, тобто до 26.06.2023.

Доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру вручено поза межами досудового розслідування, слідчий суддя відхиляє, оскільки згідно із ч.8 ст. 615 КПК України, яка діяла станом на 26.06.2023, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 КПК України.

Крім того, 01.01.2024 набули зміни до КПК, зокрема до ст.219, відповідно до яких строк досудового розслідування підлягає обчисленню з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом тощо.

Таким чином, оскілки дане провадження було фактовим, то повідомлення про підозру у даному провадженні було складено та вручено ОСОБА_4 25.09.2025, тобто у межах строку досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону. За таких обставин, підстав для скасування підозри на підставі доводів, що викладені захисником, слідчий суддя не вбачає.

Керуючись статтями 2, 7, 276-278, 303, 304, 309, 372, 376

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у кримінальному проваджені №0002854 від 12.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1