Номер провадження: 11-сс/813/2292/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття к/п №0000689 від 28.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 від 28.04.2025 про закриття к/п №0000689 від 28.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

В подальшому, 11.11.2025 заявником ОСОБА_6 через канцелярію суду апеляційної інстанції було подано апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу слідчого судді, в якій заявник, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути матеріали к/п №0000689 на досудове розслідування; визнати дії дізнавача ОСОБА_7 такими, що порушують вимоги КПК України та зобов`язати провести службову перевірку щодо дізнавача; забезпечити вручення їй всіх процесуальних документів належним чином; направити запит стосовно психічного стану здоров`я ОСОБА_8 .

Окрім того, до поданої апеляційної скарги заявником ОСОБА_6 було долучено заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження вказаної вище ухвали слідчого судді, в якій остання посилається на поважність причин його пропуску, зокрема, через те, що копію ухвали вона отримала у паперовому вигляді, проте за обставин «неупередженої сили» загубила її, внаслідок чого строк на подання апеляційної скарги був пропущений не з її вини.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності заявника ОСОБА_6 та прокурора, а також фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_6 та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним.

Окрім того, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, приписами ч. 3 ст. 395 КПК України встановлений окремий порядок відліку строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, зокрема, зазначено, що такий строк апеляційного оскарження відраховується з моменту отримання особою копії судового рішення.

Відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 01.10.2015, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні ЄСПЛ від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні ЄСПЛ зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі аналізу матеріалів провадження, зокрема, журналу судового засідання та змісту ухвали слідчого судді, вбачається, що заявник ОСОБА_6 була присутньою під час розгляду слідчим суддею її скарги на постанову дізнавача про закриття к/п №0000689 та, як наслідок, під час проголошення оскаржуваної ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.07.2025 (а.с. 36-42), що свідчить про те, що остання була обізнана про прийняте слідчим суддею рішення ще в день його постановлення, а саме 08.07.2025.

При цьому, відповідно до власноручної розписки, заявник ОСОБА_6 отримала копію повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді 14.07.2025 (а.с. 46).

Натомість, апеляційна скарга вперше заявником ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.07.2025 була подана через канцелярію суду апеляційної інстанції 15.07.2025 (а.с. 47) та ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.07.2025 була повернута заявнику ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження та не порушенням питання про його поновлення (а.с. 57).

Повторно заявник ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду зі скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді лише 11.11.2025, при цьому, в якості підстав поважності причин пропуску строку на оскарження зауважує на тому, що копія ухвали була нею загублена.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання заявника ОСОБА_6 в якості поважної причини пропуску строку апеляційного оскарження на факт втрати нею наданої їй копії ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні її скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, оскільки в повторно поданій 11.11.2025 апеляційній скарзі заявник наводить детальні обґрунтування незгоди із постановленим судовим рішенням, посилається на конкретний зміст ухвали слідчого судді та неналежну оцінку судом наявних у матеріалах кримінального провадження доказів.

Зазначені обставини безумовно свідчать про обізнаність заявника ОСОБА_6 зі змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді та створюють обґрунтовані сумніви стосовно достовірності повідомленої заявником інформації стосовно факту втрати нею копії вказаної ухвали.

Окрім того, суддею-доповідачем Одеського апеляційного суду при поверненні вперше поданої апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 було роз`яснено останній, що для неї строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді починає відраховуватись з дня постановлення ухвали, тобто з 08.07.2025, при цьому, необізнаність з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, в силу правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС в постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України.

Натомість, повторно заявник ОСОБА_6 звернулась із апеляційною скаргою лише 11.11.2025, тобто зі спливом тривалого строку з моменту повернення її першої апеляційної скарги, а також значно поза межами встановленого законом п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Інших переконливих доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявник ОСОБА_6 апеляційному суду не надала.

Відтак, на думку колегії суддів, звертаючись з апеляційною скаргою, а також заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08.07.2025, заявник ОСОБА_6 не надала переконливих доказів щодо наявності у неї об`єктивних перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали слідчого суді в установлений законом строк.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що заява заявника ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 370, 395, 399, 405, 419, 422, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття к/п №0000689 від 28.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 повернути особі, яка її подала разом із всіма доданими матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4