Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/634/26
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/131/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 січня 2026 року щодо повернення скарги на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ стосовно невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ про вчинення кримінальних правопорушень,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 23.01.2026 ОСОБА_6 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки скарга подана до суду після закінчення строку на оскарження та заявник не просив його поновити (а. с. 13-14).

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу й направити матеріали для розгляду по суті, адже: (1) скаргу повернуто з формальних підстав - предметом скарги було не повідомлення про злочин, а можлива бездіяльність посадових осіб НАБУ під час розгляду попередніх заяв про злочин; (2) відповідь НАБУ отримав 20.01.2026 (а. с. 17-18).

В судовому засіданні ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. Прокурор, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, із клопотанням про його відкладення не звертався.

Надаючи оцінку обставинам, установленим під час розгляду апеляційної скарги, а також зробленим слідчим суддею висновкам, колегія суддів виходить із того, що згідно з ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скарги на бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК). Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятками, зазначеними у КПК. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятками, наведеними у КПК (ч. ч. 1-3, 5, 7 ст. 115 КПК).

Виходячи з вимог зазначених норм процесуального законодавства, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк на оскарження бездіяльності посадових осіб НАБУ починається з наступного дня після спливу 24 годин, протягом яких детектив зобов`язаний внести відомості про злочин до ЄРДР згідно з отриманою заявою. Скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК). Тобто, зокрема, ч. 2 ст. 304 КПК визначає критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність НАБУ, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. У разі встановлення на цій стадії наявності однієї з підстав, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу тому, хто її подав. Таким чином, п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови, що вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК й особа не порушує питання про поновлення цього строку.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, заявою від 01.10.2025 ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про злочини, передбачені ст. ст. 364, 366, 375 Кримінального кодексу України /далі - КК/, які вчинені, на його думку, суддями Великої Палати Верховного Суду при постановленні ухвали від 21.08.2024 (а. с. 1-3). У відповідь на це він отримав лист від 08.10.2025 (а. с. 3-4), у якому зазначено, що незгода заявника з прийнятим суддями рішенням не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення. В подальшому листом від 31.10.2025 заявник повторно звернувся до НАБУ з проханням внести до ЄРДР відомості, викладені в його заяві від 01.10.2025 (а. с. 5-6), згідно з яким відомості також не внесли, а листом від 01.12.2025 проінформували, що заява від 01.12.2025 розглянута і за результатом розгляду не виявлено ознак злочинів, підслідних НАБУ (а. с. 7-8). 19.12.2025 ОСОБА_6 знову звернувся до НАБУ із заявою щодо системної бездіяльності посадових осіб НАБУ, просячи перевірити дотримання ними вимог ст. 214 КПК за результатами розгляду його заяв від 01.10.2025, 31.10.2025 (а. с. 8-9), на що отримав відповідь від 13.01.2026, згідно з якою при розгляді його заяв від 01.10.2025, від 31.10.2025 порушень вимог законодавства не виявлено (а. с. 10-11). Як наслідок, 23.01.2026 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на тривалу бездіяльність НАБУ (а. с. 1-3, 12).

Як вважає колегія суддів, у випадку невнесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР згідно першої заяви від 01.10.2025 і відповідно ненадання упродовж наступного дня (02.10.2025) заявнику витягу з ЄРДР, не пізніше як 03.10.2025 заявник повинен був усвідомити, що НАБУ не внесло відомості до ЄРДР за поданою ним заявою. Тобто саме з 03.10.2025, а не після отримання листа, розпочався строк на звернення зі скаргою.

Отже, перебіг строку на оскарження розпочався з 03.10.2025 та закінчився 12.10.2025. Зважаючи на те, що ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність 23.01.2026 (а. с. 1-3, 12), та виходячи з наведеного строк подання скарги він пропустив.

Заявник мав можливість своєчасно оскаржити слідчому судді бездіяльність, але нею не скористався. Із огляду на наведене, ураховуючи, що ОСОБА_6 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою лише 23.01.2026, він, на думку колегії суддів, пропустив десятиденний строк на звернення зі скаргою, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК.

Водночас, подавши скаргу з порушенням строку звернення, заявник за відсутності тому будь-яких об`єктивних перешкод не порушив питання про його поновлення. Отже, слідчий суддя законно повернув скаргу. Апеляційна скарга не може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 26, 115, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 січня 2026 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4