ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

?обвинуваченого ОСОБА_5 (не з`явився, належним чином повідомлений),

?захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022від 14.05.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Литовської Республіки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого,

паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 03.02.2011, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.1. Суд встановив, що 18.05.2022 рокугромадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи досвід роботи у банківській сфері, переслідуючи особисті інтереси, з метою спричинення шкоди національним інтересам України та посягаючи на суверенітет України, під час агресії з боку російської федерації стосовно України, взяв участь в започаткуванні і подальшій організації роботи так званого «дополнительного офіса «Херсонский» Публічного акціонерного общества «Промсвязьбанк», який належить російській федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, тим самим підтримав рішення і дії держави-агресора і окупаційної влади держави-агресора щодо впровадження на тимчасово окупованій території м. Херсон і Херсонської області законного платіжного засобу у формі грошової одиниці держави-агресора - рубля і забезпечення його обігу, зокрема через поширення на вказаній території різних банківських послуг за стандартами вказаного російського банку держави-агресора.

З цією метою ОСОБА_5 :

розсилав та висловлював пропозиції колишнім працівникам банківської сфери України, зокрема АТ «Ощадбанк», та іншим місцевим мешканцям-спеціалістам в певних сферах діяльност стосовно працевлаштування у відділення російського банку «Промсвязьбанк», де він незабаром стане керівником;

уклав 29 червня 2022 року трудовий договір №1246, відповідно якого зайняв посаду так званого «заместителя управляющего по развитию розничного бизнеса» з постійним місцем роботи у так званому «дополнительном офисе «Херсонский» ПАО «Промсвязьбанк»;

на вказаній посаді обвинувачений, як один з керівників відділення російського банку «Промсвязьбанк», брав участь в організації агітації через різні майданчики зустрічей стосовно укладання з банком договорів щодо послуг з відкриття рахунків, розрахунково-касового обслуговування тощо, що передбачало перехід майбутніх клієнтів банку на здійснення розрахунків в грошових одиницях держави-агресора - рублях.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 111-2 КК України, формою об`єктивної сторони якого є умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор у своїй промові наголосив, що пред`явлене обвинувачення є доведеним. Вважає встановленим, що ОСОБА_5 , зайнявши посаду так званого «заместителя управляющего по развитию регионального бизнеса дополнительного офиса «Херсонський» ПАТ «Промсвязьбанк», вчинив умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

2.2. Прокурор вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 також доведена, його дії кваліфіковано правильно, а саме за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

2.3. Прокурор просив Суд при призначенні покарання ОСОБА_5 врахувати відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України та наявність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

2.4. Також прокурор просив Суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2.5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 року стосовно обвинуваченого залишити без змін до затримання ОСОБА_5 на приведення вироку до виконання, оскільки ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не припинили існування.

2.6. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

2.7. Прокурор також просив долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, протокол огляду від 13.12.2022 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом DVD-R диском з відеофіксацією слідчої дії; протокол огляду від 10-13.05.2024 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом з оптичним диском; постанову про визнання документів речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та визначення їх місця зберігання від 13.05.2024, повернути прокурору, як такі, що не мають доказового значення у цьому кримінальному провадженні.

2.8. Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2024, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб «FORD FIESTA 1242» (VIN: НОМЕР_3 ) з номерним знаком НОМЕР_4 - залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

2.9. Захисник проти обвинувачення та покарання заперечував. Зазначив, що в даному судовому процесі вину підзахисного не було доведено повно, всебічно, за допомогою належних показів. Також наголосив, що слідство та сторона обвинувачення не змогли довести факт того, що його підзахисний вчиняв дії, в яких він обвинувачується, не під фізичним, психічним або іншим тиском з боку представників країни-агресора. Свідки зазначили, що їм невідомо чи добровільно ОСОБА_5 вчиняв інкриміновані йому дії. Також захисник вважає, що письмові докази (документи), які були надані, не є такими, що можна перевірити за допомогою будь-яких інших незалежних доказів. Тому підстави для винесення обвинувального вироку в даній справі відсутні.

2.10. Обвинувачений у судове засідання не з`явився. Відповідно до ухвали Суду від 09.12.2024 року відносно нього здійснювалось спеціальне судове провадження. Повістки про виклик обвинуваченого, процесуальні документи та інформацію про них було надіслано та опубліковано відповідно до вимог ст. 323 КПК України, а саме шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на сайті Офісу Генерального прокурора, офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

ІІІ. Встановлені Судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:

3.1.1. протокол огляду від 07.07.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сторінки відеохостингу «YouTube» з відеозаписом з назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 06.07.2022, на якій розміщено оголошення про відкриття у м. Херсон відділення російського банку «Промсвязьбанк» та виступ співробітника так званої «Военно-гражданской администрации» ОСОБА_7 наступного змісту (мовою оригіналу): «В Херсоне открыли первый российский «Промсвязьбанк». Возле отделения в центре города собирается длинная очередь, херсонцы записываются для получения российских банковских карточек. На них смогут поступать перечисления от родственников и знакомых с российской федерации, а позже, не исключено и пенсионные начисления. Банк планирует существенно расширить штат.

Теперь банковские продукты доступны жителям г. Херсон и области. В эти продукты включены: открытие счетов юридических и физических лиц, выпуск пластиковых карточек. В 2022 году «Промсвязьбанк» планирует расширить свою деятельность по Херсону и области. Это будет корпоративное кредитование, кредитование населения, ипотека и другие услуги. Нужны управляющие, менеджер по работе с физическими лицами, менеджер по работе с юридическими лицами и другие банковские работники.»;

3.1.2. протокол огляду від 26.07.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації від 25.07.2022 на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з фотофайлом і дописом наступного змісту (мовою оригіналу): «Украинская гривна будет выведена из оборота на территории Херсонской области, в регионе будет использоваться только российский рубль - замглавы ОГА»;

3.1.3. протокол огляду від 28.07.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме сторінки відеохостингу «YouTube» з відеозаписом з назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 27.07.2022, на якій звучить оголошення (мовою оригіналу): «В доме профсоюзов прошла конференция, организованная федерацией профсоюзов Херсонской области. Основной целью было пояснения вопросов по регистрации и открытию счетов для председателей сообществ многоквартирных домов. Первым спикером выступил исполняющий обязанности начальника налоговой службы, он озвучил ряд вопросов в частности - перерегистрация: адрес по которому она будет проходить и документы необходимые для этого.» Під час виступу ОСОБА_8 в залі були присутні особи схожі зовні на ОСОБА_9 , так званого керівника відділення «Промсвязьбанк» та ОСОБА_5 , так званого заступника керівника відділення «Промсвязьбанк».

Надалі ОСОБА_10 зазначив (мовою оригіналу): «Сегодня мы имеем шесть работающих отделений в городе Херсоне. На этой неделе открывается еще два отделения: одно в Геническе, одно в Голой Пристани . Так же на следующей неделе седьмое отделение мы открываем в Херсоне. Все отделения универсальные, они предназначены для работы как с физическими так и с юридическими лицами.»;

3.1.4. протокол огляду від 02.08.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_14, а саме публікації від 28.07.2022 на Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_15» з фотофайлом і дописом наступного змісту (мовою оригіналу): «Сегодня, 28 июля, в областном Доме профсоюзов провели круглый стол представителей Ассоциации предпринимателей и работодателей Херсонской области с сотрудниками налоговой службы и руководством регионального отделения российского Промсвязьбанка. В ходе совещания обсуждались вопросы использования онлайн-банкинга, перерегистрации, порядка оформления новых банковских счетов, форм налогообложения. Приняли решения проводить такие мероприятия регулярно.»;

3.1.5. протокол огляду від 02.08.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме публікації від 01.08.2022 на Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_16» з фотофайлом і дописом наступного змісту (мовою оригіналу): «Если хочешь стать частью команды ПАО Промсвязьбанк, передай резюме сотруднику отделения или отправь на адрес: ІНФОРМАЦІЯ_9 »» , а також наведений перелік вакансій, підтверджує намагання впровадити банківську діяльність на території Херсонської області через використання російського банка «Промсвязьбанк»;

3.1.6. протокол огляду від 04.08.2022 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме публікації від 04.08.2022 на Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_16» з фотофайлом і дописом наступного змісту (мовою оригіналу): «Промсвязьбанк приглашает юридических лиц всех форм собственности и индивидуальных предпринимателей города Херсона и области на расчетно-кассовое обслуживание…»;

3.1.7. протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08.08.2022 за номером телефону, яким користувався обвинувачений ОСОБА_5 , в якому зафіксована інформація, яка підтверджує факт агітації ОСОБА_5 колишніх працівників банківської сфери до працевлаштування до відділення ПАТ «Промсвязьбанк» в Херсоні, роботу обвинуваченого в ньому на керівній посаді з метою реалізації рішень держави-агресора щодо впровадження на окупованій території банківської системи рф, «рубльової зони» і обігу російського рубля.

3.1.8. протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.08.2022 за номером телефону обвинуваченого, в якому підтверджується факт укладення обвинуваченим трудового договору №1246 від 29.07.2022 року з російським банком «Промсвязьбанк» в особі одного із керівників головного офісу цього банку, що знаходиться в м. Москва, на посаду так званого (мовою оригіналу) «заместителя управляющего по развитию розничного бизнеса», з постійним місцем роботи: так званий (мовою оригіналу): «дополнительный офис «Херсонский» ПАО «Промсвязьбанк». Також представлена в протокол переписка свідчить про те, що рішення про умови введення в обіг на території Херсонської області грошової одиниці «рубль» ухвалювалось Центральним банком російської федерації і Мінекономрозвитку;

3.1.9. протокол огляду від 17.08.2022 року, об`єктом якого є мобільний телефон Samsung A10S, номер НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_12 , з її власного дозволу і в її присутності. Предметом огляду є заздалегідь збережені власницею телефона скріншоти групи Viber під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 », Telegram-каналу під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_12 », приватної переписки з абонентом « ОСОБА_13 », якими підтверджується факт проведення обвинуваченим агітації до працевлаштування до російського банку;

3.1.10. протокол огляду від 20.09.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_13 , а саме публікації від 03.06.2022 на Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_17» з фотофайлом і дописом наступного змісту (мовою оригіналу): «Указ о нахождении области в рублевой зоне. С мая 2022 года Херсонская область перешла на бивалютную систему. Из этого цен на товары и услуги должны указываться как в гривне, так и в российском рубле». Також доданий так званий «указ военно-гражданской администрации Херсонской области от 23.05.2022 №027-р, згідно з яким вказано усім суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на території Херсонської області разом із російським рублем приймати як засіб платежу готівкову гривню, усі безготівкові розрахунки здійснювати в російських рублях;

3.1.11. протокол огляду від 23.09.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням -ІНФОРМАЦІЯ_18, а саме публікації на веб-сайті «Губернатор Херсонской области», розділі «документи» виявлені (мовою оригіналу): «указ Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 23.05.2022 №027-р» (про введення на території Херсонської області так званої «рублевої зони), «распоряжение Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 23.05.2022 №026-р» (про встановлення курсу валют на території Херсонської області), «распоряжение Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 23.05.2022 №028/1-р», «распоряжение Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 26.09.2022 №23-р «Об установлении курса конвертации украинской гривны в российский рубль»;

3.1.12. протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 17.08.2022, відповідно до якого під фото №2 фототаблиці №1 свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, з якою спільно працювали в АТ «Ощадбанк»;

3.1.13. протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 від 31.08.2022, відповідно до якого під фото №2 фототаблиці №1 свідок впізнав ОСОБА_5 ;

3.1.14. протокол пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від 17.08.2022, відповідно до якого під фото №2 фототаблиці №1 свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, з якою спільно працювали в АТ «Ощадбанк» з 2016 року;

3.1.15. показання свідка ОСОБА_16 , яка під час допиту повідомиласуду, що обвинувачений зателефонував їй в травні 2022 року, сказав, що відкривається російський банк, що він займе там керуючу посаду і запропонував їй працювати разом з ним. Коли свідок відмовилась, попросив все одно надіслати документи, для можливого проходження співбесіди. Свідок документи не надіслала та більше з ним не спілкувалась. Свідок і обвинувачений разом працювали в айтівідділі Ощадбанку. Потім обвинувачений перейшов до відділу банківських карток. Дружина обвинуваченого народилася в російській федерації. Обвинувачений був впевнений, що вже як є, тобто окупація, так все і залишиться. Коли обвинувачений телефонував, банк ще не був відкритий. З його слів, він точно буде там працювати, точно на якійсь керівній посаді;

3.1.16. показання свідка ОСОБА_14 , який під час допиту повідомив суду, що знає ОСОБА_5 з часів спільної роботи в «Ощадбанку». Базалій почав працював на посаді начальника у російському банку, відкривав відділення у Скадовську. В серпні 2016 року свідок влаштувався в Ощадбанк, ОСОБА_17 там вже працював. Базалій пішов працювати в російський банк, пропонував свідку, який відмовився. Вважає, що працювати в російський банк пішов добровільно;

3.1.17. показання свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту повідомила суду, що знає обвинуваченого ОСОБА_5 з часів роботи в «Ощадбанку». Під час окупації у травні обвинувачений ще працював в АТ Ощадбанк за адресою вул. Чорноморська, 29, ніяк себе не проявляв. Після 18 травня 2022 року ОСОБА_5 погодився на співпрацю з керівництвом «Промсвязьбанк». Вони зайшли у приміщення за адресою вул. Ушакова, 47, колишнє приміщення райфайзенбанку, поспілкувалися з обвинуваченим. Після цього обвинувачений почав пропонувати співробітництво у групах в месенджерах. Потім свдок побачила у телеграм-каналах інформацію про те, що відкривається відділення «Промсвязьбанк». Після звільнення міста обвинуваченого вже не бачили, але на сторінці у фейсбуці він виклав фото з Каховки з прапором рф;

3.1.18. показання свідка ОСОБА_15 , який під час допиту повідомив суду, що знає ОСОБА_5 по роботі у відділенні «Ощадбанк». Свідок вказав, що йому відомо що ОСОБА_17 став співробітником російського банку, директором, пропонував декотрим співробітникам працевлаштування. Познайомились у м. Херсон, він прийшов працювати програмістом до Ощадбанку. Базалій працює у «Промсвязьбанк». Особисто свідку не нелефонував і не запрошував на роботу, але в групі у вайбері відділень Ощадбанку, (до війни там вирішувались нагальні питання) він десь у травні написав, що він запрошує бажаючих працювати у такому-то банку;

3.1.19. інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

ІV. Оцінка Суду

4.1. Згідно з приписами частини першої ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Відповідно до ст. 17 КПК України для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

4.3. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що кожна обставина висунутого обвинувачення має бути доведена і підтверджена доказами, Суд вважає за доцільне дати оцінку інкримінованому обвинуваченому складу кримінального правопорушення для надання остаточного висновку щодо винуватості особи.

4.4. Отже, обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

4.4.1. Щодо «держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд зазначає таке.

Відповідно до приписів абзацу одинадцятого частини першої ст. 3 Закону України «Про кінематографію» держава-агресор - це держава, яка у будь-який спосіб окупувала частину території України або яка вчиняє агресію проти України, визнана Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом.

Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» російську федерацію визнано державою-агресором з таким формулюванням: «У зв`язку з цим, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року, Верховна Рада України визнає Російську Федерацію державою-агресором та закликає міжнародних партнерів України…»

Відповідно до пункту 6 частини першої ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Суд вважає, що оскільки, так звана (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация Херсонской области» на тимчасово окупованій території Херсонської області виконує в інтересах російської федерації властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції всупереч законодавству України і є самопроголошеною, а російська федерація визнається державою- агресором, то така інституція є окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Відтак, Суд вважає, що вимоги щодо кваліфікації за цією ознакою дотримано.

4.4.2. Щодо «підтримки обвинуваченим рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Наданими стороною обвинувачення доказами (пункт 3.1.10., 3.1.11. розділу ІІІ цього вироку) підтверджується, що окупаційною владою було введено на території Херсонської області так званої «рублевої зони», що означає, що законним платіжним засобом став замість гривні рубль, а саме валюта держави-агресора.

З метою здійснення можливості застосування рубля, як платіжної грошової одиниці на території Херсонської області, керівництвом російського банку «Промсвязьбанк» було ухвалене рішення про відкриття додаткового офісу «Херсонський».

Наданими стороною обвинувачення доказами (пункт 3.1.5., 3.1.8., 3.1.9. розділу ІІІ цього вироку) підтверджується, що обвинувачений уклав трудовий договір з російським банком «Промсвязьбанк» і пропонував бувшим колегам по роботі в АТ «Ощадбанк» працевлаштуватися в російському банку, що на переконання Суду, свідчить про підтримку обвинуваченим рішень і дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави агресора.

Відтак, Суд вважає, що вимоги щодо кваліфікації за цією ознакою дотримано.

4.4.2. Щодо мети зазначеного діяння, як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до приписів частини першої ст. 111-2 КК України відповідальність за цією статтею настає, якщо діяння вчинене з метою завдання шкоди Україні.

Відповідно до пункту 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

Відповідно до пункту 1 частини третьої ст. 3 названого Закону фундаментальними національними інтересами України є, зокрема , державний суверенітет і територіальна цілісність, демократичний конституційний лад, недопущення втручання у внутрішні справи України.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави - Національного банку України.

Відповідно до частини третьої ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», під час режиму тимчасової окупації платіжний режим діє з урахуванням того, що система електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи, платіжними організаціями яких є резиденти України, не застосовуються на тимчасово окупованій території.

На тимчасово окуповану територію поширюються норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» з урахуванням того, що електронні платіжні засоби, емітовані на тимчасово окупованій території, у тому числі мобільні платіжні інструменти, не можуть використовуватися на іншій території України з метою ініціювання переказу коштів.

Отже, з огляду на наведене, Суд вважає за доцільне зауважити, що застосування вищезазначених приписів закону покликане обмежити безготівкові розрахунки на тимчасово окупованій території задля збереження контролю за безготівковим обігом коштів і грошовою масою в країні, що відповідає національним інтересам України.

Водночас, ухвалення державою-агресором спільно з окупаційною владою рішення щодо впровадження розрахунків у безготівковій формі в валюті держави-агресора на території м. Херсон та Херсонської області, а також безпідставне встановлення обмінного курсу валют без врахування розрахункового співвідношення між попитом і пропозицією, до того ж маніпуляція зі встановленням обмінного курсу (так званим «распоряжением Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 23.05.2022 №026-р» було встановлено на території Херсонської області курс валют рубль/гривня, як 2/1, натомість так званим «распоряжением Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области от 26.09.2022 №23-р було встановлено курс валют 1,2/1) є таким, що ухвалене на шкоду національним інтересам України, оскільки є втручанням у внутрішні справи держави та зачіпляє життєво-важливі інтереси людини, суспільства і держави.

Відтак, Суд вважає, що вимоги щодо кваліфікації за цією ознакою дотримано.

4.4.3. Суд також вважає за доцільне звернути увагу на безпосередній об`єкт посягання цього злочину за частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, яким є суспільні відносини, що забезпечують захист національної безпеки.

Відповідно до пункту 9 частини першої ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Відповідно до Декларації «Про державний суверенітет України» від 16 липня 1990 року №55-XII державний суверенітет України є верховенство, самостійність, повнота і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Також в розділі V Декларації проголошено, що Українська РСР здійснює верховенство на всій своїй території. Територія Української РСР в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Українська РСР самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій Республіки та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави - Національного банку України.

Наявність власної грошової одиниці будь-якої держави - це одна із ознак її суверенітету.

Введення в обіг грошової одиниці України - гривні, як законного платіжного засобу, який є обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України (ст. 191 Цивільного кодексу України) - є ознакою суверенітету України.

Впровадження на території України, в тому числі на окупованій території іншої грошової одиниці, як способу законного платежу, є посяганням на суверенітет України.

Наданими доказами підтверджено, що обвинувачений, як один з керівників відділення банку «Промсвязьбанк» брав участь в організації агітації через різні майданчики зустрічей стосовно укладання з банком договорів щодо послуг з відкриття рахунків, розрахунково-касового обслуговування тощо, що передбачало перехід майбутніх клієнтів банку на здійснення розрахунків в грошових одиницях держави-агресора - рублях.

Суд розцінює вказані дії, що вчинені обвинуваченим, як посягання на суверенітет України, а тому інкриміноване діяння посягає на основи національної безпеки України.

4.4.4. Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочинів проти основ національної безпеки України, в тому числі і діяння, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України є прямий умисел.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

На переконання Суду, при кваліфікації діяння за частиною першою ст. 111-2 КК України, питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема: активність поведінки обвинуваченого; спрямованість його дій; його ставлення до власного соціального статусу, пов`язаного із зайняттям відповідної посади; ставленням до окупаційної влади тощо.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально-осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

За цих обставин Суд вважає, що умисел на вчинення інкримінованого злочину виник у обвинуваченого після 18.05.2022 року, оскільки в цей день, як зазначила свідок ОСОБА_12 , обвинувачений зустрівся з представниками окупаційної влади і після чого обвинувачений почав пропонувати співробітництво в групах у месенджерах, згодом обвинувачений власноруч підписав контракт на працевлаштування в російській банк «Промсвязьбанк».

Отже, проаналізувавши зібрані у цьому кримінальному провадженні докази, Суд дійшов висновку про наявність у обвинуваченого умислу, спрямованого на впровадження на території м. Херсон і Херсонської області системи банківських послуг, що надаються банком російської федерації, а відтак обвинувачений, враховуючи його значний досвід в роботі банківської сфери, був чітко обізнаний, що такі послуги надаються в грошовій одиниці держави-агресора, тим самим, дії обвинуваченого були спрямовані на спричинення шкоди національним інтересам України, а тому є посяганням на суверенітет України.

Висновки Суду

4.5. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд доходить висновку про допустимість, належність, достовірність та достатність доказів для визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 КК України, формою об`єктивної сторони якого умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

4.6. Аргументи захисника не знайшли свого підтвердження в ході з`ясування обставин і підтвердження їх доказами, оскільки, навпаки, доказами підтверджується, що діяння, яке інкриміноване обвинуваченому, він вчиняв добровільно, усвідомлюючи відповідальність за них, зокрема, виходячи із приватної переписки обвинуваченого (пункт 3.1.7 розділу ІІІ цього вироку).

V. Призначення покарання

5.1. Санкцією частини першої ст. 111-2 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

5.2. Під час судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК Українине встановлено.

Суд встановив, що обставиною обтяжуючою покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

5.3. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до особливо тяжкого злочину;

- особу обвинуваченого - його вік, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

5.4. Суд також бере до уваги суспільну небезпечність вчиненого діяння, яка полягає у тому, що злочин за частиною першою ст. 111-2 КК України в даному випадку посягає на державний суверенітет України, у спосіб, що передбачає заміну грошової одиниці України - гривни, як законного засобу платежу на території м. Херсон і Херсонської області, грошовою одиницею держави-агресора - рублем, що спричиняє шкоду національним інтересам України, оскільки є втручанням у внутрішні справи держави та зачіпляє життєво-важливі інтереси людини, суспільства і держави.

5.5. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

5.7. Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

5.8. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

5.9. Суд, керуючись ст. 65 КК України, вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

VІ. Запобіжні заходи

6.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого ухвалює рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

6.2. Оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за процедурою спеціального судового провадження, а також у зв`язку з тим, що ризики передбачені пунктом 1 частини першої ст. 177 КК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та пунктом 5 частини першої ст. 177 КК України, а саме: ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не припинили існування, Суд вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.29.2024 (справа №490/966/23, н/п 1-кс/490/3670/2024) стосовно обвинуваченого, до набрання вироком законної силизалишити в силі до його затримання на виконання вироку.

VІІ. Вирішення питання, пов`язані з арештом майна

7.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2024 (справа №490/966/23, н/п 1-кс/490/3668/2024) накладено арешт на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб «FORD FIESTA 1242» (VIN: НОМЕР_3 ) з номерним знаком НОМЕР_4 .

7.3. Суд вважає за необхідне накладений арешт залишити без змін до звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

VІІІ. Вирішення питання, пов`язаних з процесуальними витратами

8.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

8.2. Документально підтверджені відомості про понесені процесуальні витрати стороною обвинувачення чи стороною захисту у матеріалах кримінального провадження відсутні.

ІХ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

9.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує документи, що надані сторонами залишити в матеріалах кримінального провадження

9.2. Інформації щодо наявності речових доказів матеріали кримінального провадження не містять.

9.3. Протокол огляду від 13.12.2022 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом DVD-R диском з відеофіксацією слідчої дії; протокол огляду від 10-13.05.2024 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом з оптичним диском; постанову про визнання документів речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та визначення їх місця зберігання від 13.05.2024, протокол пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від 17.08.2022 підлягають поверненню прокурору, як такі, що не мають доказового значення у цьому кримінальному провадженні.

Х. Вирішення цивільного позову

10.3. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

ХІ. Відомості про вжиті заходи стороною обвинувачення щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

11.1. Відповідно до частини третьої ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 7 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

11.2. За міжнародними стандартами, відповідно до Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого» розгляд може бути проведений у відсутності обвинуваченого:

- за умови своєчасного повідомлення особи про проведення розгляду і надання йому достатнього часу для підготовки захисту;

- наявності підтвердження про фактичне отримання такого повідомлення;

- за умови проведення розгляду в загальному порядку і наданні захисту права втручатися в цей процес;

- за умови забезпечення надання особі судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду, і обчислення термінів на оскарження з моменту вручення такого рішення;

- за умови надання особі права на оскарження судового рішення;

- за умови забезпечення права особи на повторне проведення розгляду в загальному порядку, якщо його відсутність була викликана наявністю поважних причин, про які він не міг повідомити уповноважені органи

11.3. Відповідно до частини п`ятої ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

11.4. За таких підстав Суд вважає, що кримінальне процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок щодо здійснення судового контролю за діями сторони обвинувачення в частині дотримання нею прав обвинуваченого на захист, доступу до правосуддя тощо під час проведення спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження.

11.5. Відтак, Суду необхідно з`ясувати, чи можливо стверджувати, що ОСОБА_5 знав про кримінальне переслідування, спеціальне досудове розслідування (після надання слідчим суддею дозволу на його здійснення), що здійснювалось відносно нього, і теперішнє судове провадження настільки, щоб мати можливість прийняти рішення або реалізувати своє право постати перед судом, або відмовитися від нього та/або ухилитися від правосуддя.

11.6. В згаданому контексті Суд звертає увагу перш за все на дотримання стороною обвинувачення порядку офіційного сповіщення обвинуваченої про заходи, які до неї здійснювалися.

За змістом приписів частини восьмої ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з вимогами цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

11.7. Виходячи із загальних положень КПК України Суд вважає, що на стадії досудового розслідування є достатнім для дотримання права обвинуваченого на доступ до правосуддя повідомлення його в порядку частини восьмої ст. 135 КПК про:

початок відносно нього спеціального досудового розслідування,

підозру,

виклик на допит як підозрюваного,

завершення відносно нього досудового розслідування,

відкриття матеріалів кримінального провадження,

складення відносно нього обвинувального акта і направлення його до суду.

Крім того, однією з підстав для ухвалення рішення про спеціальне судове провадження є неприбуття на виклик суду без поважної причини більш як два рази.

11.8. Як вбачається з досліджених матеріалів, шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 було повідомлено про:

підозру, складену 04.02.2023 року, у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 КК України («Урядовий кур`єр» №25 (7423) від 04.02.2023);

виклик для вручення повідомлення про підозру, для допиту, як підозрюваний, та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 року на 07, 10, 13 лютого 2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. до слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_19 за місцем дислокації у м. Миколаїв або до найближчого територіального підрозділу СБ України («Урядовий кур`єр» №25 (7423) від 04.02.2023);

здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000022від 14.05.2022 року відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 року (справа №490/966/23, н/п 1-кс/490/3671/2024) («Урядовий кур`єр» №194 (7854) від 25.09.2024);

завершення спеціального досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000022від 14.05.2022 року («Урядовий кур`єр» №194 (7854) від 25.09.2024);

виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0000022від 14.05.2022 рокуна 29.09.2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. та 30.09.2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. до до слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_19 за місцем дислокації у м. Миколаїв або до найближчого територіального підрозділу СБ України («Урядовий кур`єр» №194 (7854) від 25.09.2024).

Крім того, під час судового провадження ОСОБА_19 було повідомлено про:

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 23.10.2024 о 13 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000022від 14.05.2022 року(«Урядовий кур`єр» №211 (7871) від 17.10.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 14.11.2024 о 09 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000022від 14.05.2022 року(«Урядовий кур`єр» №227 (7887) від 08.11.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 09.12.2024 о 14 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0000022від 14.05.2022 року(«Урядовий кур`єр» №241 (7901) від 28.11.2024).

Крім того, повістки про виклик направлялися засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) обвинуваченого.

Проте, будучи викликаним належним чином як до органів досудового розслідування, так і до Херсонського міського суду Херсонської області в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

11.9. Наведені обставини, на переконання Суду, свідчать про відмову обвинуваченого від права на доступ до правосуддя, а саме бути присутнім на судових засіданнях (предстати перед судом), від права на захист, а саме обирати на власний розсуд спосіб захисту.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 111-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2024 на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб «FORD FIESTA 1242» (VIN: НОМЕР_3 ) з номерним знаком НОМЕР_4 - залишити без змін до звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

3. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 залишити без змін до затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.

4. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання цього вироку.

5. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі.

6. Відповідно до ст. 100 КПК України документи, що надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження, окрім: протоколу огляду від 13.12.2022 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом DVD-R диском з відеофіксацією слідчої дії; протоколу огляду від 10-13.05.2024 у кримінальному провадженні №0000228 від 05.07.2022 разом з оптичним диском; постанови про визнання документів речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та визначення їх місця зберігання від 13.05.2024, протокол пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від 17.08.2022, які повернути прокурору, як такі, що не мають доказового значення у цьому кримінальному провадженні.

7. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

8. Прокурор, обвинувачений, захисник, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

9. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1