Справа № 359/7431/25
Провадження № 1-кп/359/656/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, строком на 90 діб.

31.05.2025 близько о 08 год. 30 хв., у період дії воєнного стану, ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , в під`їзді № 3, де помітив під сходовим майданчиком велосипед марки «Benetti», модель «SUPREMO» чорно-сірого кольору, який був скріплений замком, а саме колесо було пристібнуте до рами велосипеда. У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 31.05.2025, близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, руками пошкодив цілісність протиугінної системи, а саме навісного велосипедного замка, знявши його з колеса велосипеда, викотив з під сходового майданчика велосипед марки «Benetti», модель «SUPREMO» чорно-сірого кольору, та поїхав у невідомому напрямку.

Після чого останній залишив місце вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 (відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №1486 від 18.06.2025) матеріальну шкоду на суму 12323 грн. 31 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він продав знайомому на ім`я ОСОБА_7 , прізвища не пам`ятає, посудомийну машину за 5000 грн., з яких ОСОБА_7 віддав лише 2000 грн., а решту 3000 грн. не повернув. З цією метою він 31.05.2025 о 08:30 год. Прийшов до місця проживання ОСОБА_7 за вказаною в обвинувальному акті адресою. Стукав в двері близько 20 хв., АЛЕ ОСОБА_7 не відчинив, хоча на його думку був вдома. Від свого знайомого ОСОБА_7 , який і познайомив його із ОСОБА_7 , який йому винен кошти, він дізнався, що на передодні боржник ОСОБА_7 придбав новий велосипед і описав який саме. Коли в цей день він спускався з третього поверху під» їзда ОСОБА_7 , під східцями він побачив близько десяти велосипедів, серед яких він виявив новий, який вважав, що це ОСОБА_7 , який йому винен 3000 грн., тому вирішив його взяти. Викотив велосипед з під» їзда і здав його в ломбард та отримав 2800 грн. В цей же день написав смс ОСОБА_7 , щоб він викупив свій велосипед в ломбарді. Отримані кошти за велосипед він витратив на ліки діда своєї колишньої дівчини. На наступний день йому зателефонував його знайомий ОСОБА_7 та повідомив, що до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що викрадений велосипед у ОСОБА_8 , а не в ОСОБА_7 . Він звернувся до поліції та пояснив ситуацію яка склалася та повідомив куди здав велосипед. Через два дні йому подзвонив боржник ОСОБА_7 та повідомив, що викрадений не його велосипед, а іншої особи. Усвідомлює, що він вчинив крадіжку та здав чужий велосипед в ломбард, а виручені кошти використав на власні потреби. В судовому засіданні вибачився за скоєне та просив суворо не карати.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_5 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_5 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим і він не мав права на нього. ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_5 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, строком на 90 діб. Таким чином, обвинувачений вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. За місцем реєстрації характеризується з посередньої сторони. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, та не є військовослужбовцем.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілим цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.

Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно вимог статті 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність пом`якшуючих обставин обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції прокурора, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд, застосовуючи принцип індивідуалізації та співмірності покарання, переконаний, що саме дане покарання, без ізоляції від суспільства ОСОБА_5 , але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та саме за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Крім того, з обвинуваченого, на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 424 гривень 08 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України 424 гривень 08 копійок процесуальних витрат пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ відсутній.

Цивільний позов у справі відсутній.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1