Справа № 127/1593/26
Провадження №11-сс/801/86/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в порядку ст. 406 КПК України матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 01.01.2026, -

установив:

Оскаржуваною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 01.01.2026.

Слідчий суддя вказав, що підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Однак, зі змісту заяви слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Разом з тим, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Враховуючи, що заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, суд першої інстанції дійшов до переконання, що така заява не потребує внесення до ЄРДР.

Не погодившись із рішенням суду, заявник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу та зобов`язати уповноважених осіб Вінницької окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою від 01.01.2026 та розпочати досудове розслідування.

Вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 , не перевірив чи виконано обов`язок передбачений ст. 214 КПК України, а фактично підмінив предмет судового контролю оцінкою позиції прокурора, залишив поза увагою характер та зміст викладених у заяві відомостей, ухвалив рішення з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону.

Заявник ОСОБА_5 до початку судового засідання надіслала до Вінницького апеляційного суду клопотання про розгляд справи без її участі, у якій зазначає, що підтримує вимоги апеляційної скарги та просить задоволити її в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_6 до початку судового засідання подав до Вінницького апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку з надходженням клопотання заявника. У поданому клопотанні прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України дані справи слухаються за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її представника, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції, а також ті факти, що заявник та прокурор подали до Вінницького апеляційного суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про можливість розгляду скарги без заявника та прокурора, в межах розумних строків розгляду.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Згідно із положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Вважаємо, що без встановлення матеріальної (об`єктивної) істини у справі жодне із вищенаведених завдань, які поставлені перед кожним без винятку кримінальним провадженням, досягнути неможливо.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ч. 1 ст. 21 КПК України гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як убачається з матеріалів справи, 19.01.2026 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга від ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 01.01.2026.

01 січня 2026 року ОСОБА_5 було подано до Вінницької окружної прокуратури заяву про кримінальне правопорушення, в якій викладено конкретні фактичні обставини, що свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень.

Зі змісту заяви встановлено, що, на думку заявника, сімейним лікарем ОСОБА_7 (КНП «ЦПМСД №3 м. Вінниці») були складені медичні документи щодо пацієнта ОСОБА_8 , які надалі були використані ним як підстава для подання заяви про нібито вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 325 КК України. У ході аналізу медичних документів, які були використані ОСОБА_8 як підстава для подання заяви про нібито вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, встановлено обставини, що свідчать про можливі узгоджені дії між ним та сімейним лікарем Заскалєтою з метою створення штучної доказової бази.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Проте, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Суд першої інстанції цілком правильно відмовив у задоволенні скарги з метою запобігання зловживанню скаржником своїм правом, дотримання засад кримінального провадження щодо розумності й справедливості, правової визначеності.

Приймаючи рішення слідчий суддя вказав на те, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). На підтвердження викладеної позиції зазначив, що вказане узгоджується з практикою Верховного Суду. Зокрема в постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту заяви слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Разом з тим, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Таким чином, слідчий суддя вказав на те, що така заява не потребує внесення до ЄРДР. Із вказаним висновком погоджується колегія апеляційного суду.

В ст.412 КПК України, про те, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В ході перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційний суд не встановив і істотних порушень вимог КПК України.

Апеляційний суд враховує, що ЄСПЛ демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору можливого впливу цих порушень на загальну справедливість судового розгляду. Методи, які застосовує ЄСПЛ, загалом не передбачають дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на необхідності з`ясування, чи перешкодили допущені порушення в досягненні справедливості. «При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення серйозних чи вагомих, на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухвалення підсумкового судового рішення як несправедливого».

Враховуючи наведене вище, рішення слідчого судді повністю відповідає повноваженням, визначеним статтею 307 КПК України.

Окрім того суд першої інстанції правильно звернув увагу на відповідь КНП «ЦПМСД № 3 м. Вінниці», відповідно до якої медична інформація належить до конфіденційних персональних даних, що передбачено ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних». Медичний заклад має законний обов`язок щодо збереження цієї таємниці. Розголошення медичної інформації третім особам (включаючи громадські організації) без письмової, добровільної та поінформованої згоди пацієнта суворо заборонено.

Оскільки до заяви ОСОБА_5 не додано письмової згоди пацієнта ОСОБА_9 на надання його медичної інформації «ГО «Агрономічне без корупції. Громадський контроль», підприємство не має права розголошувати будь-які відомості, що стосуються його лікування, діагнозу чи медичних документів.

Також у відповіді КНП «ЦПМСД № 3 м. Вінниці» роз`яснено, що громадська організація не наділена функціями та повноваженнями: - проводити службове розслідування щодо діяльності медичного закладу та медичних працівників, встановлювати відповідність чи невідповідність призначеного лікування медичним протоколам та стандартам МОЗ України, робити висновки щодо можливого шахрайства чи фальсифікації медичних документів, вимагати надання медичної документації. Виключне право на перевірку якості медичної допомоги та відповідності протоколам мають органи управління охорони здоров`я (МОЗ, ДОЗ) та безпосередньо адміністрація медичного закладу. Висновок про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення (шахрайства, підробки) знаходиться у виключній компетенції правоохоронних органів та суду.

Таким чином, всупереч вказаним нормам законодавства, волі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 отримала конфіденційну інформацію стосовно особи, без її згоди.

Колегія Вінницького апеляційного суду погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, вважає їх належним чином обґрунтованими та вмотивованими.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 01.01.2026 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4