Справа № 755/5361/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 10 лютого 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маньківка, Маньківськогор-н., Черкаської обл., громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2025 року близько 14 години 12 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного (3,70 проміле) та наркотичного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в межах першої (крайньої правої) смуги проїзної частини вул. Райдужна у м. Києві, зі сторони вул. Вершигори в напрямку вул. Івана Микитенка.

У цей час, по тротуару, розташованому праворуч від проїзної частини вул. Райдужна, на круговому перехресті з вул. М. Кибальчича у місті Києві, рухалась пішохід ОСОБА_8 , наближаючись справа до проїзної частини.

Згідно з п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_5 , окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9.(а), 10.1, 12.1 та 11.13 Правил дорожнього руху України:

пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

підпункт «а» пункту 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

пункт 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

пункт 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

пункт 11.13: забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

В порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9.(а), 12.1, 10.1 та 11.13 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування автомобілем марки «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись проїзною частиною вул. Райдужна у м. Києві, в межах першої (крайньої правої) смуги, з двох наявних в його напрямку, не маючи перешкод технічного характеру для руху в межах своєї смуги, маючи об`єктивну змогу оцінити дійсну дорожню обстановку, яка є сукупністю факторів, що характеризуються дорожніми умовами, станом поверхні проїзної частини та швидкістю керованого автомобіля, усвідомлюючи, що вибір швидкості руху визначається односторонньою вольовою активністю водія, будучи зобов`язаним постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, створюючи небезпеку для руху, а також загрозу здоров`ю громадян, не впорався з керуванням транспортного засобу, та під час маневру повороту праворуч виїхав за межі проїзної частини на тротуар, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

Після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 з місця пригоди зник, та в подальшому був затриманий свідками дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілій ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: садна (без опису морфології) ділянки обох променево - зап`ясткових суглобів; закрита травма грудної клітки: переломи 5-6 ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9.(а), 12.1, 10.1 та 11.13 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що він у 2022 році отримав посвідчення на право керування автомобілем і користувався автомобілем, який належить його дружині. Близько 13 години 10 лютого 2025 року він з друзями вживали горілку, яку запивали пивом. На його думку, він випив близько 200-300 грамів горілки. Після чого він вирішив перегнати автомобіль до свого будинку. Йому було достовірно відомо, що у стані алкогольного сп`яніння заборонено сідати за кермо автомобіля. Він не може пояснити навіть собі, чому сів у такому стані за кермо автомобіля. Гострої потреби їхати не було, він просто вирішив перегнати автомобіль для зручності, ближче до свого будинку. Йому відома допустима швидкість руху по місту. Однак, він рухався з перевищенням швидкість, бо був впевнений у своїх можливостях. Він був обізнаний у тому, що перед поворотом потрібно зменшувати швидкість. Рухаючись по вулиці Райдужній, на перехресті з вулицею Вершигори, повертаючи до магазину, він не впорався з керуванням та виїхав на тротуарну зону, де рухалася потерпіла ОСОБА_8 з дитиною. Він збив потерпілу, а дитину об`їхав. У нього «включилася паніка та страх», він зрозумів, що збив людину, дуже цього злякався та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. У дворах його наздогнали свідки та спитали що він робить? Йому наказали пересісти на заднє сидіння, свідок сів за кермо та його повернули на автомобілі на місце дорожньо-транспортної пригоди. Після чого проводилися слідчі дії, він визнав свою вину. На місці події він пройшов дослідження «Драгером», результат був позитивний. Потім він здавав аналізи у лікарні. За результатами дослідження у нього в організмі було виявлено наявність алкоголю та наркотичних речовин. За два дні до події, він спускався по сходинкам у під`їзді і побачив, що на поштовій скриньці лежить цигарка. Він дуже хотів курити, тому її забрав та покурив. Він не знав, що циграка у своєму змісті має наркотичні засоби. Потім його затримала та направили до поліції. Після звільнення, він одразу зв`язався з потерпілою, приїхав до лікарні, запитав про її стан, з`їздив до неї додому, запитав, що він може зробити і чи можна вирішити це питання на цьому етапі. Потерпіла лише один раз зверталася за допомогою, він сплатив їй суму - 50 000 гривень, про що оформили у нотаріуса відповідний документ 21 лютого 2025 року.Він зрозумів, що так чинити не можна. Він примирився з потерпілою, вона його пробачила, просила не позбавляти його волі, погоджувалася на призначення йому покарання у вигляді штрафу. У нього маленька дитина, дружина, він працює, тому просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Дані обвинуваченим ОСОБА_5 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу огляду предмету, в якому викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення(а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, одружений, працює, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, 23 квітня 2022 року отримав вперше на 2 роки посвідчення водія, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, притягувався до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, потерпіла повідомила, що їй відшкодували 50 тисяч гривень на лікування, вона прими рилася з обвинуваченим та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, потерпіла відмовилася від обвинувачення, передбаченого ст. 135 КК України, між потерпілою та обвинуваченим двічі укладалися угоди про примирення з узгодженим покаранням у виді штрафу в дохід держави.

Крім того, за клопотанням сторони захисту Дніпровському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області було доручено підготувати досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Згідно висновків досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній; ризик небезпеки для суспільства - середній; правопорушення вчинено під впливом алкоголю; не має готовності до зміни способу життя (поведінки, переконань); рівень впливу динамічних факторів на протиправну поведінку оцінюється як середній; цю доповідь пропонується прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року, де Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 ,- суд визнає щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування, заявленої потерпілою суми завданих збитків.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 , - органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 286-1 Кримінального кодексу України, у вигляді позбавлення волі.

Крім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021)

Однак, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , жодним чином не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння та, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до вимог статті 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням наведеного, підстави для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України - відсутні.

У той же час, враховуючи встановлені під час судового розгляду допущені ОСОБА_5 порушення Правил дорожнього руху, те, що право керуванням автомобілем він отримав в 2022 році, наслідки вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань від прокурора про його обрання не надходило.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 21 лютого 2025 року, а саме: на автомобіль "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , 1999 року випуску, що належить ОСОБА_10 .

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотань від прокурора про його обрання не надходило.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з дня затримання ОСОБА_5 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Покарання у вигляді позбавлення права керування, відповідно до вимог ч. 4 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 21 лютого 2025 року, а саме: на автомобіль "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , 1999 року випуску, що належить ОСОБА_10 - скасувати.

Речові докази: автомобіль "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , 1999 року випуску - повернути власнику ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/9319-ІТ від 05 березня 2025 року у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок та витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/12160-ІТ від 05 березня 2025 року у сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1