Справа № 192/2301/24
Провадження № 1-кп/192/90/25
В И Р О К

Іменем України

"20" жовтня 2025 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, об`єднані кримінальні провадження №№0000515, 0000045, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2024 року та 04 грудня 2024 року відповідно, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», має середню освіту, який не працює, неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше судимого:

-27 листопада 1995 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 81, ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-11 березня 1998 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ст.ст. 17, 42, 44 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі. Звільнений 23 липня 2001 року по закінченню строку покарання;

-16 квітня 2002 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-13 грудня 2006 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 297 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений 13 червня 2007 року по закінченню строку відбування покарання;

-21 січня 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

-08 травня 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 15 жовтня 2011 року умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину строку 2 місяці 15 днів;

-10 жовтня 2013 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

-04 березня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до 2 років 25 днів обмеження волі;

-15 червня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 25 днів обмеження волі,

-22 січня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

-07 вересня 2020 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області, Зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі;

-25 серпня 2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 07 серпня 2024 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Зазначений строк воєнного стану неодноразово продовжувався, діє на момент розгляду справи і діяв станом на 17 серпня 2024 року.

ОСОБА_3 маючи незняту та непогашену судимість за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року за вчинення корисливого злочину, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, 17 серпня 2024 року приблизно о 02 год. 00 хв. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, діючи повторно в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, прийшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, достовірно усвідомлюючи, що він немає права на проникнення до будинку, шляхом відкриття хвіртки воріт проник на територію домоволодіння, де через незачинені двері проник до будинку, де в рюкзаку, що знаходився на комоді кімнати коридору, виявив гаманець з грошовими коштами в сумі 3500 грн. 00 коп. та банківською карткою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_6 , заволодівши грошовими коштами, достовірно усвідомлюючи, що його дії є очевидними та відкритими для потерпілої з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 грн. 00 коп.

Крім того, ОСОБА_3 , 03 грудня 2024 року приблизно о 18 год. 20 хв. маючи умисел на незаконне проникнення до житла, достовірно усвідомлюючи, що він немає право володіння чи користування житлом за адресою: СТ «Буревісник», с. Богданівка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, ділянка, № 121, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно проник шляхом віджимну віконної рами із застосуванням фізичної сили до будинку за вказаною адресою, чим порушив право ОСОБА_7 , як власника на недоторканість житла та здійснив незаконне проникнення до житла ОСОБА_7 .

Окрім цього, ОСОБА_3 , 07 лютого 2025 року приблизно о 06 год. 00 хв. маючи умисел на незаконне проникнення до житла, достовірно усвідомлюючи, що він немає право володіння чи користування домоволодінням за адресою: АДРЕСА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно проник шляхом відмикання навісного замку вхідної двері до літньої кухні за вказаною адресою, чим порушив право ОСОБА_8 , як власника на недоторканість іншого володіння та здійснив незаконне проникнення до іншого володіння ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_3 по епізоду відкритого заволодіння майном ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 по епізоду проникнення до житла ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Дії ОСОБА_3 по епізоду проникнення до іншого володіння ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, а за ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю.

Показав, що 17 серпня 2024 року він не проникав до будинку потерпілої ОСОБА_6 , і не викрадав її кошти, оскільки того дня о 02 год. 00 хв. він перебував за іншою адресою, а саме в АДРЕСА_2 . 17 серпня 2024 року його призвели до відділення поліції де обшукали і вилучили належні йому кошти, банківську картку у відділення поліції привезла сама потерпіла і працівник поліції йому підкинули їх.

Щодо проникнення до будинку ОСОБА_7 показав суду, що того дня точної дати та час він не пам`ятає він в Садовому товаристві в с. Богданівка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області шляхом видавлення вікна проник до будинку щоб переночувати. Що немає право користуватись будинком йому було відомо.

Щодо проникнення до іншого володіння ОСОБА_8 показав суду, що того дня точної дати та час він не пам`ятає він в с. Сурсько-Михайлівка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Свободи шляхом зламу замка проник у літню кухню щоб пошукати їжу. Що немає право користуватись літньою кухнею йому було відомо.

Потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що того дня точної дати та час вона не пам`ятає, перебуваючи на роботі вона дізналась від свого чоловіка, що хтось проник у літню кухню, що розташована на території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином. Згідно поданої заяви просив проводити судовий розгляд у його відсутність (Т. 2 а. с. 22). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, який не з`явився, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162 КК України і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінальних правопорушень, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 162 КК України.

Що стосується вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, то незважаючи на не визнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показав суду, що 17 серпня 2024 року вона перебуваючи в себе в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ночі прокинулась від того, що хтось ходив у її будинку. Вона побачила як невідома особа щось шукала в сусідній кімнаті за допомогою ліхтарика, вона ввімкнула світло в кімнаті і побачила обвинуваченого з великим ліхтарем в руках, який почав вибігати з будинку, і вона почала кричати йому щоб він зупинився. Оскільки вона знала обвинуваченого під прізвищем « ОСОБА_9 », тому вона почала вигукувати: « ОСОБА_9 зупинись». Обвинувачений вибіг на вулицю і вона його переслідувала, але він втік. Потім вона повернувшись до будинку побачила, що її рюкзак розстебнутий і зник шкіряний гаманець чорного кольору, який належить їй, в якому перебувало 3500 грн. 00 коп. та її банківська картка. На одній з купюр номіналом «500 гривень», які перебували в гаманці, був надпис зроблений нею, а саме номер мобільного телефону її матері: НОМЕР_2 .

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що 17 серпня 2024 року приблизно о 02 год. 00 хв. у власних справах вона йшла повз будинок потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 і вона бачила обвинуваченого, якого знає за прізвищем « ОСОБА_9 », який перебігав від будинку потерпілої ОСОБА_6 між сусідніми хатами, а потім вона почула крики потерпілої, яка повідомила, що обвинувачений її пограбував.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він був понятим при здійснені огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду працівники поліції оглядали приміщення і складали протокол, який він підписав.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він в серпні 2024 року був понятим при здійснені обшуку обвинуваченого у відділенні поліції при його затриманні. Під час обшуку у обвинуваченого в зовнішній кишені кофти, яка була одягнена на обвинуваченому було виявлено і вилучено банківську картку, і грошові кошти в різних купюрах, в тому числі одна іноземна купюра. Після обшуку було складено протокол затримання, який він підписав, а виявлені і вилучені речі були опечатані в спецпакет.

Письмовими доказами:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17 серпня 2024 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що обвинувачений здійснив викрадення її майна (Т. 1 а. с. 64).

Протоколом огляду місця події від 17 серпня 2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду було домоволодіння потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 , а саме місце вчинення злочину. Під час огляду було встановлено, що на скляних дверцятах тумби в кімнаті наявні сліди пальців рук, які вилучені на ліпку стрічку (Т. 1 а. с. 57-61).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 серпня 2024 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 на фото №1 впізнала обвинуваченого, як особу, яка викрала її майно (Т. 1 а. с. 72-74).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 17 серпня 2024 року, відповідно до якого у обвинуваченого під час обшуку проведеного в присутності захисника виявлено та вилучено:

Грошові кошти номіналом:

«500» гривень серійний номер ЄЕ8 року випуску, на вказаній купюрі мається напис виготовлений ручкою синього кольору «»;

«200» гривень серійний номер ЄШ7 року випуску;

«200» гривень серійний номер ГЗ3 року випуску;

«20» гривень серійний номер ЕГ4 року випуску;

«10» гривень серійний номер ЮЗ15 року випуску;

«1» долар США серійний номер Н43918031В 2009 року випуску;

Банківську картку № НОМЕР_1 дійсна до 01/28 CVV038 (Т. 1 а. с. 75-78).

Вказані речові докази були оглянуті судом в судовому засіданні.

Висновком експерта №СЕ-19/113-24/4652-Д від 22 серпня 2024 року, згідно якого сліди пальців рук розміром 15х20 мм та 14х23 мм, які відкопійовані на два відрізки липких стрічок розмірами 41х50 мм та 15х47 мм, що виявлені та вилучені 17 серпня 2024 року в ході огляду місця події за адресою: с. Сурсько-Михайлівка, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, вул. Свободи, буд. 44 залишені вказівним та безіменним пальцями лівої руки особи, дактилакарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 (Т. 1 а. с. 83-88).

Висновком експерта №СЕ-19/104-25/26039-ПЧ від 27 серпня 2025 року, згідно якого цифрові записи «» на банкноті номіналом 500 грн. НБУ із серійним номером ЄЕ8036623, зразка 2021 року виконані ОСОБА_6 (Т. 3 а. с. 171-176).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин кримінального правопорушення зазначені судом, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за пред`явленим обвинуваченням.

Так стороною обвинувачення доведено суду, що обвинувачений в період дії воєнного стану в Україні проник на територію будинку потерпілої де незважаючи на виявлення його дій потерпілою здійснив відкрите повторне викрадення грошових коштів потерпілої.

Суд не приймає до уваги протокол огляду місця події від 20 серпня 2024 року, оскільки вказаний огляд проводився у відсутність понятого ОСОБА_13 , який під час допиту зазначив, що він не був присутнім під час вказаного огляду (Т. 1 а. с. 91).

Суд розцінює невизнання вини обвинуваченим як намагання ухилитись від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки під час судового розгляду судом достовірно встановлено, що обвинувачений відкрито викрав майно потерпілої, і це доводиться в сукупності дослідженими доказами, в тому числі показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються між собою, виявленими у обвинуваченого коштами потерпілої та її банківської картки.

Що стосується посилань сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого під час судового розгляду то суд зауважує таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час допиту обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 захист обвинуваченого здійснювався адвокатом ОСОБА_14 , при цьому вказаний захисник був присутній під час допиту вказаних осіб і сторона захисту була забезпечена правом на перехресний допит, вказане підтверджується журналами судового засідання: №3445009 від 07 жовтня 2024 року та №3544662 від 28 жовтня 2024 року (Т. 1 а. с. 65-67, 109-110).

В подальшому, оскільки обвинувачений ухилився від суду і був оголошений в розшук, надання безоплатної вторинної правничої допомоги обвинуваченому захисником ОСОБА_14 за дорученням №003-040008804 від 17 серпня 2024 року було припинено (Т. 1 а. с. 174).

Після розшукання обвинуваченого, він повідомив суду, що не потребує захисника для свого захисту і буде здійснювати свій захист самостійно, що підтверджується журналом судового засідання №4101157 від 24 лютого 2025 року (Т. 1 а. с. 193).

В подальшому за клопотанням обвинуваченого суд ухвалою від 18 червня 2025 року залучив обвинуваченому захисника (Т. 2 а. с. 66-67).

При цьому судом забезпечено захиснику право на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та роз`яснено прокурору обов`язок відкрити наявні в нього матеріали кримінальних проваджень захиснику.

Відповідно до заяви захисника від 06 липня 2025 року він ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі (Т. 2 а. с. 96-97).

Також судом неодноразово забезпечено стороні захисту час для конфіденційних побачень.

Таким чином, судом в повному обсязі забезпечено право на захист обвинуваченого.

Посилання захисника на ту обставину, що його не було допущено до участі в справі за дорученням № 003-040001976 від 24 лютого 2025 року, суд не приймає, враховуючи, що суду невідомо з яких підстав обвинуваченому, який самостійно не звертався до Центру з надання безоплатної правової допомоги, судом захисник не залучався, було призначено захисника.

Посилання захисника на ту обставину, що судом апеляційної інстанції в ухвалі від 27 травня 2025 року підтверджено порушення права на захист обвинуваченого суд не приймає, враховуючи, що вказане суперечить змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 травня 2025 року в якій зазначено, що право обвинуваченого не порушено, оскільки підстави для залучення захисника відсутні (Т. 3 а. с. 46-49).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив кримінальне правопорушення всього через 10 днів після звільнення з місць позбавлення волі.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставин, які пом`якшують покарання не вказано, обставиною, яка обтяжує покарання зазначено рецидив злочинів. Під час судових дебатів прокурор вказав, що обставини які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, за ч. 1 ст. 162 КК України визнав, але щиро не кається, тому суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання.

Враховуючи, що обвинувачений має непогашену судимість за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тому на думку суду в даній справі є така обставина, яка обтяжує покарання, як рецидив злочинів, але оскільки прокурор в судових дебатів від визнання вказаної обставини обтяжуючої відмовився, тому судом вказана обставина не враховується як обтяжуюча.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік, і за ч. 4 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком дев`ять років. Призначенням таких видів та строків покарань на думку суду буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Суд також не вбачає підстав для призначення більш суворішого покарання.

Призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає, що у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, слід менш суворе покарання поглинути більш суворим і остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому слід рахувати з дня ухвалення даного вироку суду тобто з 20 жовтня 2025 року.

Оскільки ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року відносно обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою починаючи з 05 год. 45 хв. 17 серпня 2024 року, який закінчив свою дію 20 листопада 2024 року, при цьому ухвалою суду від 24 лютого 2025 року відносно обвинуваченого знову застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який діє і на час ухвалення вироку, тому, у відповідність до положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 17 серпня 2024 року по 20 листопада 2024 року і починаючи з 24 лютого 2025 року по 20 жовтня 2025 року (Т. 1 а. с. 43-45, 151, 190-192).

Оскільки до обвинуваченого на підставі ухвали суду від 24 лютого 2025 року, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою суду від 27 серпня 2025 року продовжено до 24 жовтня 2025 року, при цьому ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли і не змінились, тому строк тримання під вартою обвинуваченого слід вважати продовженим до набрання вироком суду законної сили, але не більше ніж на 60 діб (Т. 1 а. с. 190-192).

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 17 серпня 2024 року грошові кошти «500» гривень серійний номер ЄЕ8 року випуску, на вказаній купюрі мається напис виготовлений ручкою синього кольору «»; «200» гривень серійний номер ЄШ7 року випуску; «200» гривень серійний номер ГЗ3 року випуску; «20» гривень серійний номер ЕГ4 року випуску; «10» гривень серійний номер ЮЗ15 року випуску; «1» долар США серійний номер Н43918031В 2009 року випуску, банківську картку № НОМЕР_1 дійсна до 01/28 CVV038 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000515, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2024 року, і згідно наявних відомостей кошти та банківська карта зберігаються при матеріалах вказаного кримінального провадження.

Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 22 серпня 2024 року - аркуші паперу з відрізками ЛС, дактилокарта та їх первинне упакування визнані речовим доказом по кримінальному провадженню №0000515, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2024 року і зберігаються при матеріалах вказаного кримінального провадження (Т. 1 а. с. 89).

Окрім того, потерпілою надано суду з метою проведення судової почеркознавчої експертизи - Рахунки за сплату послуг газопостачання за вересень 2023 року та листопад 2023 року на 2 аркушах; Накладні від 02 січня 2025 року та 18 травня 2025 року на 2 аркушах; Пропуск від 03 березня 2024 року на 1 аркуші; Наряди-допуски від 05 лютого 2024 року та від 07 лютого 2024 року на 2 аркушах; Табелі обліку робочого часу за жовтень 2024 року, листопад 2024 року грудень 2024 року, лютий 2024 року та без дати на 5 аркушах; Розміщення зернових та олійних від 02 грудня 2024 року, 23 грудня 2024 року та 07 квітня 2024 року на 3 аркушах, які зберігаються при матеріалах кримінальної справи №192/2301/24.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що грошові кошти вилучені у обвинуваченого «200» гривень серійний номер ЄШ7769270 2007 року випуску; «200» гривень серійний номер ГЗ3640972 2019 року випуску; «20» гривень серійний номер ЕГ4739671 2021 року випуску; «10» гривень серійний номер ЮЗ35341516 2015 року випуску; «1» долар США серійний номер Н43918031В 2009 року випускуслід повернути обвинуваченому враховуючи, що суду не надано даних, що вказані кошти належать будь-яким іншим особам, грошові кошти «500» гривень серійний номер ЄЕ8 року випуску, на вказаній купюрі мається напис виготовлений ручкою синього кольору «», Рахунки за сплату послуг газопостачання за вересень 2023 року та листопад 2023 року на 2 аркушах; Накладні від 02 січня 2025 року та 18 травня 2025 року на 2 аркушах; Пропуск від 03 березня 2024 року на 1 аркуші; Наряди-допуски від 05 лютого 2024 року та від 07 лютого 2024 року на 2 аркушах; Табелі обліку робочого часу за жовтень 2024 року, листопад 2024 року грудень 2024 року, лютий 2024 року та без дати на 5 аркушах; Розміщення зернових та олійних від 02 грудня 2024 року, 23 грудня 2024 року та 07 квітня 2024 року на 3 аркушах повернути потерпілій ОСОБА_6 , а аркуші паперу з відрізками ЛС, дактилокарта та їх первинне упакування слід зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000515.

Також згідно постанови дізнавача СД відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 18 лютого 2025 року сліди рук, пакет первинного упакування, дактилокарта та їх первинне упакування визнані речовим доказом по кримінальному провадженню №0000045, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2024 року і зберігаються при матеріалах вказаного кримінального провадження слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Окрім цього згідно постанови дізнавача СД відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 04 грудня 2024 року саморобний предмет з дерев`яною ручкою у вигляді викрутки визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000045, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2024 року і зберігається згідно квитанції №000617 в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

На думку суду вказаний саморобний предмет підлягає знищенню.

Згідно довідки від 22 серпня 2024 року №Д-19/113-24/4652-Д встановлено, що вартість судової дактилоскопічної експертизи складає: 2650 грн. 48 коп. (Т. 1 а. с. 82).

З довідки про витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у справі №192/2301/24 встановлено, що вартість судової почеркознавчої експертизи складає: 7576 грн. 90 коп. (Т. 2 а. с. 170).

Згідно довідки від 18 лютого 2025 року №Д-19/113-25/1221-Д встановлено, що вартість судової дактилоскопічної експертизи складає: 3183 грн. 60 коп.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню, витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз в розмірі 13410 грн. 98 коп.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України один рік обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 186 КК України дев`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 20 жовтня 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання у відповідність до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 17 серпня 2024 року по 20 листопада 2024 року і з 24 лютого 2025 року по 20 жовтня 2025 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання даного вироку законної сили, але не більше ніж шістдесят діб.

Речові докази:

-грошові кошти вилучені у обвинуваченого «200» гривень серійний номер ЄШ7769270 2007 року випуску; «200» гривень серійний номер ГЗ3 року випуску; «20» гривень серійний номер ЕГ4739671 2021 року випуску; «10» гривень серійний номер ЮЗ35341516 2015 року випуску; «1» долар США серійний номер Н43918031В 2009 року випуску повернути обвинуваченому;

-грошові кошти «500» гривень серійний номер ЄЕ8 року випуску, на вказаній купюрі мається напис виготовлений ручкою синього кольору «», Рахунки за сплату послуг газопостачання за вересень 2023 року та листопад 2023 року на 2 аркушах; Накладні від 02 січня 2025 року та 18 травня 2025 року на 2 аркушах; Пропуск від 03 березня 2024 року на 1 аркуші; Наряди-допуски від 05 лютого 2024 року та від 07 лютого 2024 року на 2 аркушах; Табелі обліку робочого часу за жовтень 2024 року, листопад 2024 року грудень 2024 року, лютий 2024 року та без дати на 5 аркушах; Розміщення зернових та олійних від 02 грудня 2024 року, 23 грудня 2024 року та 07 квітня 2024 року на 3 аркушах повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-аркуші паперу з відрізками ЛС, дактилокарту та їх первинне упакування зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000515.

-сліди рук, пакет первинного упакування, дактилокарту та їх первинне упакування зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000045.

-саморобний предмет з дерев`яною ручкою у вигляді викрутки знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 13410 (тринадцять тисяч чотириста десять) грн. 98 (дев`яносто вісім) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій ОСОБА_6 та направити потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Головуючий: суддя ОСОБА_1