пр. № 1-кс/759/6303/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 18.06.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилався на те, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру, в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, придбав, носив, зберігав та передав бойові припаси та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», п. п. 2.8., 8.1., 8.9 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 17.03.2025, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав бойові припаси, а саме: 668 бойові патрони калібру 5,45х39, споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, 1 бойовий патрон калібру 5,45х39мм, що споряджений кулею «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, 221 бойовий патрон калібру 5,45х39мм, що споряджені трасуючими кулями «Т», 4 бойові патрони калібру 5,45х39мм, що споряджені бронебійними кулями «БП» зі сталевим осердям, 581 бойовий патрон калібру 7,62х39, споряджений кулями «ПС» зі сталевим осердям, 90 бойових патронів калібру 7,62х39 мм, що споряджені трасуючими кулями «Т 45», вибухові пристрої промислового виготовлення та бойові припаси: п`ять промислово-виготовлених підривачів МВЧ-62 до протитанкових мін серії ТМ-62, п`ять промислово виготовлених, неостаточно споряджених протитанкових мін ТМ-62М, дві промислово виготовлені, неостаточно споряджені протитанкові міни ТМ-62ПЗ, а також дві промислово виготовлені ручні осколкові гранати М52Р3, п`ять промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколковими гранатами М433, двадцять промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколково-фугасними гранатами RLV-HEF.

Вказані бойові припаси ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.03.2025 переніс та помістив до транспортного засобу «Jeep», номерний знак Королівства Норвегії НОМЕР_1 , яким доставив їх до території за адресою АДРЕСА_5.

17.03.2025 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою передачі бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив останнього про наявність в ОСОБА_4 бойових припасів та вибухових пристроїв та намір передачі їх ОСОБА_8 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на передачу бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, 17.03.2025 о 19 год. 27 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прибули до території за адресою АДРЕСА_5, вказавши на необхідність прибуття до вказаного місця ОСОБА_8 . Перебуваючи за зазначеною адресою, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 здійснили передачу ОСОБА_8 668 бойових патронів калібру 5,45х39, споряджених кулями «ПС» зі сталевим осердям, 1 бойового патрону калібру 5,45х39мм, що споряджений кулею «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, 221 бойового патрону калібру 5,45х39мм, що споряджені трасуючими кулями «Т», 4 бойових патронів калібру 5,45х39мм, що споряджені бронебійними кулями «БП» зі сталевим осердям, 581 бойового патрону калібру 7,62х39, спорядженого кулями «ПС» зі сталевим осердям, 90 бойових патронів калібру 7,62х39 мм, що споряджені трасуючими кулями «Т 45», вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів: п`ятьох промислово-виготовлених підривачів МВЧ-62 до протитанкових мін серії ТМ 62, п`ятьох промислово виготовлених, неостаточно споряджених протитанкових мін ТМ-62М, двох промислово виготовлених, неостаточно споряджених протитанкових мін ТМ-62ПЗ, а також двох промислово виготовлених ручних осколкових гранат М52Р3, п`яти промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколковими гранатами М433, двадцяти промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколково-фугасними гранатами RLV-HEF, які знаходилися в транспортному засобі «Jeep», номерний знак Королівства Норвегії НОМЕР_1 та були перенесені й перевантажені останніми до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_8 .

Передані ОСОБА_7 та ОСОБА_4 патрони належать до боєприпасів, п`ять підривачів МВЧ-62 є засобами детонування, п`ять протитанкових мін ТМ-62 та дві протитанкові міни ТМ-62ПЗ є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідних засобів детонування. При поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження 5 підривачів МВЧ-62 до протитанкових мін серії ТМ-62 із 5 наданими на дослідження неостаточно спорядженими протитанковими мінами ТМ-62М, у будь-якому порядку, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони утворюють 5 протитанкових мін ТМ-62М, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами. Дві промислово виготовлені ручні осколкові гранати М52Р3, п`яти промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколковими гранатами М433, двадцяти промислово-виготовлених 40-мм пострілів з осколково-фугасними гранатами RLV-HEF відносяться до вибухових пристроїв та бойових припасів, які придатні до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у придбанні, носінні, зберіганні та передачі бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявність доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу. Саме тому слідчий за погодженням із прокурором звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в сукупності, зокрема:

- протоколами допитів свідка ОСОБА_10 , який є залученою до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні особою. Під час проведення вказаних допитів останній надав показання про обставини збуту ОСОБА_7 боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, а також передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вибухових пристроїв та боєприпасів;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_10 від 06.05.2025 № 14/8-4094, в якому зафіксовані факт передачі останньому 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 боєприпасів та вибухових пристроїв;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою ОСОБА_10 від 05.06.2025 № 14/8-4847, в якому зафіксований факт передачі 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 боєприпасів та вибухових пристроїв;

- протоколом огляду від 17.03.2025, відповідно до якого, в ході проведення вказаної слідчої (розшукової) 17.03.2025 за адресою АДРЕСА_4 , у транспортному засобі під керуванням ОСОБА_10 виявлені та вилучені боєприпаси та вибухові пристрої, передачі останньому 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

- висновком експерта за результатом проведення експертизи дослідження зброї № СЕ-19/111-25/16885-БЛ від 31.03.2025, відповідно до якого, передані 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 боєприпаси є 668 бойовими патронами калібру 5,45х39, споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям, 1 бойовим патроном калібру 5,45х39мм, що споряджений кулею «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, 221 бойовим патроном калібру 5,45х39мм, що споряджені трасуючими кулями «Т», 4 бойовими патронами калібру 5,45х39мм, що споряджені бронебійними кулями «БП» зі сталевим осердям, 581 бойовим патроном калібру 7,62х39, спорядженим кулями «ПС» зі сталевим осердям, 90 бойовими патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені трасуючими кулями «Т 45»;

- висновком експерта за результатом проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/16332-ВТХ від 19.03.2025, відповідно до якого, передані 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перемети є п`ятьма промислово-виготовленими підривачами МВЧ-62 до протитанкових мін серії ТМ 62, п`ятьма промислово виготовленими, неостаточно спорядженими протитанковими мінами ТМ-62М, двома промислово виготовленими, неостаточно спорядженими протитанковими мінами ТМ-62ПЗ;

- висновком експерта за результатом проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/16530-ВТХ від 19.03.2025, відповідно до якого, передані 17.03.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перемети є двома промислово виготовленими ручними осколковими гранатами М52Р3, п`ятьма промислово-виготовленими 40-мм пострілами з осколковими гранатами М433, двадцятьма промислово-виготовленими 40-мм пострілами з осколково-фугасними гранатами RLV-HEF;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то орган досудового розслідування зазначає, що наявний ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 розуміючи, що він вчинив тяжкий злочин, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, останній, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця проживання за місцем знаходження органу досудового розслідування, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , військовослужбовцем якої він є та ухиляється від проходження військової служби шляхом переховування за адресою АДРЕСА_2 .

Також, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, як зазначає орган досудового розслідування, існує ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

На думку органу досудового розслідування, ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - продовжити вчиняти кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів. Враховуючи це він може продовжити вчинення корисливих злочинів, зокрема із збуту боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, що може приносити швидкий стабільний заробіток.

Також, як зазначає орган досудового розслідування, існує ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може бути виражений у тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлені всі місця зберігання ОСОБА_4 боєприпасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, а тому для уникнення покарання за скоєння тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час осіб знищити, сховати або спотворити їх та інші речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

За викладених обставин, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не може запобігти вищевказаним ризикам.

За сукупності таких обставин, слідчий суддя, приймаючи до уваги дані про його особу, вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може на даному етапі запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень, утриматись від спілкування із свідками.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1,5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 листопада 2025 року включно, взявши останнього під варту в залі судового засідання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: депозитний рахунок: код ЄДРПОУ - 26268059, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО- 820172, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу: застава за…(П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №.., кримінальне провадження № , внесені (ПІБ особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду по вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави до 01.12.2025.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1