ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

06 жовтня 2025 року суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000270 від 11.09.2025 року, в порядку спрощеного провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Так, 11 вересня 2025 року в післяобідній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці Кібальчича в місті Одесі, більш точно місця не встановлено, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі згорток з вмістом полімерного пакетику zip-lock з кристалічною речовиною білого кольору, загальною масою 0,212г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, з кількісним вмістом PVP 0,163г, ОСОБА_2 помістив зазначений згорток з кристалічною речовиною до своєї сумки, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину при собі для власного вживання та без мети збуту до моменту добровільної видачі працівникам поліції та подальшого його вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 18 годині 10 хвилин 11 вересня 2025 року під час проведення огляду місця події біля будинку №51 на вулиці Олексія Вадатурського в місті Одесі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 що виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 який був представлений захисником ОСОБА_3 вину у скоєнні проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєні кримінального проступку є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого ОСОБА_2 , стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (неодружений, дітей на утриманні не має); на обліку нарколога та психіатра не перебуває; майновий стан, те, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, те, що ОСОБА_2 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення, а також відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального проступку; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України на строк 1 (один) рік (в межах, визначених ч. 4 ст. 59-1 КК України) із покладення обов`язків відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-25/22516 НЗПРАП від 22.09.2025 року у розмірі 5348 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: відповідно до постанов дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.09.2025 року, а саме: зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору знищити; мобільний телефон марки «Iphone 8+» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 вважати повернутим законному власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації в порядку виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-25/22516 НЗПРАП від 22.09.2025 року у розмірі 5348 грн. 40 коп.

Речові докази по справі: відповідно до постанов дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 11.09.2025 року, а саме: зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору знищити; мобільний телефон марки «Iphone 8+» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 вважати повернутим законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1