Провадження №1-кп/369/1938/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000272 від 08.11.2024,

встановив:

09 липня 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Львівської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2025 продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 18 вересня 2025 року до 16 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду та про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо кожної обвинуваченої, без визначення розміру застави, які обґрунтовувала тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258,

ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України та кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2

ст. 258 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Вважає, що існують ризики того, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та їх захисники щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави при задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені

ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України та кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 111 та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

На даному етапі розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показань суду не давали та судом не досліджувались матеріали кримінального провадження, що не виключає мотивацію для незаконного впливу обвинувачених на свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі переховуватися від суду.

З урахуванням пред`явленого обвинувачення, зважаючи на положення ч. 6 ст. 176 КПК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченим строку тримання під вартою у повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Крім того, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особами, до яких не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України та не визначає обвинуваченим розмір застави на підставі абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на строк 60 днів, починаючи з 10 листопада 2025 року до 08 січня 2026 року включно, без альтернативи внесення застави.

У підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також обвинувачена ОСОБА_8 заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки останній не відповідає вимогам КПК України, а саме з підстав того, що в обвинувальному акті викладене неконкретне обвинувачення, формулювання обвинувачення є невірним, не зазначено місце вчинення правопорушень, не визначено представника іноземної держави, не зазначено наслідків скоєного.

Обвинувачені підтримали ці клопотання.

Прокурор заперечував щодо заявлених клопотань, вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов таких висновків.

Суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до обвинувального акта, оскільки останній відповідає вимогам КПК України.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження відсутні.

Клопотання, заявлені захисниками та ОСОБА_8 , про повернення обвинувального акта прокурору суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обвинувальний акт за своїм змістом та формою відповідає вимогам ст. 291 КПК України, доводи захисників та ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта з наведених у клопотанні підстав є такими, що не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому суд вважає їх необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті кримінального провадження перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17.

За таких обставин клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також обвинуваченої ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 291, 314-316 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також обвинуваченої ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000272 від 08.11.2024за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, на 13 листопада 2025 року об 14 год. 00 хв в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. Тараса Бульби-Боровця, буд. 1.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 10 листопада 2025 року до 08 січня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 10 листопада 2025 року до 08 січня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12