"20" січня 2026 р. Справа № 363/6306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгороді скаргу ОСОБА_5 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про залучення у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000650 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 241 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд», адвокатом ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , подано вказану вище скаргу, у які просить скасувати постанову слідчої Відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволені заяви про залучення у якості потерпілої від 08.12.2025, винесену в кримінальному провадженні №0000650 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що у провадженні слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000650 від 18.07.2025, відкрите на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2025 по справі №636/3893/25 за фактом вчинення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 кримінального правопорушення. 01.12.2025 потерпіла ОСОБА_5 звернулась до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області із заявою від 30.11.2025 про залучення її до кримінального провадження №0000650 від 18.07.2025 як потерпілої, що підтверджується відміткою на клопотанні. 05.01.2026 представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 отримала електронний лист слідчої ОСОБА_8 із постановою від 08.12.2025 про відмову у задоволенні вказаної заяви. Не погоджуючись із вказаною постановою слідчого, у скарзі ОСОБА_5 , виклавши фактичні обставини щодо вчинення кримінального правопорушення та її звернення із заявами до слідчого та слідчих суддів, зазначено, що слідчою при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що заява ОСОБА_5 містить детальний виклад обставин протиправних дій та обставин завдання їй шкоди, слідча при винесенні оскаржуваної постанови не надала належної оцінки доданим до заяви про вчинене кримінальне правопорушення сукупності доказам, у тому числі - протоколу №1808 від 30.05.2025, внаслідок чого Оскаржувана постанова не є мотивованою, а також, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчою не було надано оцінку протоколу випробування атмосферного повітря №1808 від 30.05.2025, наданим медичним документам та не було обґрунтовано неможливість їх врахування як доказу завдання шкоди скаржниці. ОСОБА_5 вважає що заява від 30.11.2025 залучення її до кримінального провадження №0000650 від 18.07.2025 як потерпілої не була належним чином розглянута слідчою, що є підставою для скасування постанови та зобов`язання слідчої повторно розглянути вищевказану заяву. Також зазначено, що слідчою під час всього періоду досудового розслідування не було здійснено жодної дії для встановлення обставин завдання ОСОБА_5 шкоди та її не було допитано в якості свідка.

Згідно із частиною другою статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Ухвалою суду від 14.01.2026 призначено судовий розгляд скарги на 16.01.2026 об 11:00 про що повідомлено особу, яка подала скаргу, прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області, начальника Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, а також, за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , з метою забезпечення вирішення справи у встановлені КПК України строки, постановлено призначене судове засідання провести за участі адвоката ОСОБА_3 у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ВКЗ» за посиланням vkz.court.gov.ua.

16.01.2026 до суду від прокурора надійшла заява про відкладення розгляду скарги та надання їй можливість ознайомитися із матеріалами справи.

У зв`язку із наявністю вказаного клопотання прокурора, розгляд скарги було відкладено на 20.01.2026 о 15:20, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явилася прокурор та, у режимі відеоконференції, взяла участь адвокат ОСОБА_3 . Слідчий, постанова якого оскаржується, не з`явився, поважності причин неявки не повідомив.

Під час розгляду скарги слідчим суддею, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу з підстав, зазначених у ній, вказуючи про необґрунтованість та невмотивованість постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання її потерпілою, просила вказану постанову скасувати.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо доводів скарги, посилаючись на положення статті 40 КПК України щодо неможливості втручання у діяльність слідчого, а також зазначила про залучення слідчим спеціаліста, з метою подальшого проведення відповідних експертиз, оскільки, надані слідчому показники проб повітря, медичні документи, долучені до заяви ОСОБА_5 , не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діяльності кафе Жульєн та діагнозом лікарів.

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, пункт 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000650, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 241 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області №363/3893/25 про зобов`язання уповноважених осіб Вишгородського РУП внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_9 про те, що кафе «Жульєн», яке розташоване за адресою в с. Лютіж, Вишгородського району, Київської області внаслідок своєї діяльності забруднюють атмосферне повітря.

01.12.2025 до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_5 від 30.11.2025, у якій, долучивши медичні документи, просила залучити її як потерпілу до кримінального провадження №0000650 від 18.07.2025 та надати пам`ятку про процесуальні права потерпілого у кримінальному провадженні.

Вказану заяву ОСОБА_5 подано повторно, з посиланням на ухвалу слідчого судді від 31.10.2025, якою було скасовано постанову слідчого від 06.09.2025 про відмову у залучені ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні, стверджуючи, що факт створення небезпеки для життя та здоров`я ОСОБА_5 підтверджується доданими до заяви про кримінальне правопорушення доказами, зокрема протоколом випробування атмосферного повітря №1808 від 30.05.2025, складеним ДУ «Київський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», відповідно до якого у досліджених зразках атмосферного повітря вміст ангідриду сірчистого перевищу разову гранично допустиму концентрацію (ГДК) від 1,16 рази, азоту діоксиду перевищує разову ГДК в 1,15 рази, формальдегіду перевищує разову ГДК в 1,26 рази, бензапірену перевищує середньодобову ГДК в 5,5 разів згідно наказу МОЗ №813 від 10.05.2024 Держані медико-санітарні нормативи «Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних, речовин в атмосферному повітрі населених місць», а також доданими до цієї заяви медичними документами.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 08.12.2025, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 , яку зареєстровано за №Б-19836 від 01.12.2025 у кримінальному провадженні №0000650 від 18.07.2025.

Як убачається із змісту вказаної постанови, відмовляючи у залученні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні, слідчий зазначив, що надані медичні документи не містять відомостей, які б свідчили про те, що захворювання у вигляді бронхіту та можливі зміни з боку щитоподібної залози настали саме внаслідок забруднення атмосферного повітря, пов`язаного з діяльністю кафе «Жульєн». Медична довідка не містить посилань на екологічні чинники, вплив шкідливих викидів або інші обставини, які б вказували на причинно-наслідковий зв`язок між діяльністю вказаного закладу та погіршенням стану здоров`я заявниці. Крім того, результати ультразвукового дослідження щитоподібної залози не встановлюють етіологію виявлених змін, не містять висновків щодо їх походження та не підтверджують зв`язок із впливом факторів зовнішнього середовища, зокрема забрудненням атмосферного повітря.

Також у постанові слідчого зазначено, що бронхіт і захворювання щитоподібної залози можуть виникати з різних причин, у тому числі інфекційних, гормональних спадкових або інших загально соматичних факторів, що унеможливлює встановлення прямого причинно-наслідкового зв`язку з діяльністю конкретного суб`єкта господарювання без відповідних медичних та екологічних експертних досліджень. На даному етапі досудового розслідування відсутні результати судово-медичних, екологічних або інших спеціальних експертиз, які б підтверджували факт перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у атмосферному повітрі та їх безпосередній вплив на стан здоров`я ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, слідчий дійшов висновку, що у матеріалах кримінального провадження не встановлено факту заподіяння заявниці шкоди саме внаслідок кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстави для визнання ОСОБА_5 потерпілою відсутні.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Норми частини першої та другої статті 55 КПК України вказують, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя статті 55 КПК України).

Згідно положень частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається у кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено частиною першою статті 55 КПК України; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно із частиною п`ятою статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; з резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, як зазначено у постанові слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 08.12.2025, підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення її потерпілою, є відсутні результатів судово медичних, екологічних або інших спеціальних експертиз, які б підтверджували факт перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин атмосферному повітрі, пов`язаного з діяльністю кафе «Жульєн», та їх безпосередній вплив на стан здоров`я ОСОБА_5 . При цьому, постанова містить аналіз та мотиви відхилення наданих ОСОБА_5 медичних документів, оскільки інші факти вчинення кримінального правопорушення, про які зазначено у заяві про злочин, є предметом досудового розслідування та, з метою їх перевірки, слідчим залучено відповідного спеціаліста для подальшого призначення та проведення необхідних експертиз.

Отже, на відміну від постанови слідчого від 06.09.2025 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення її у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000650 від 18.07.2025, яку було скасовано ухвалою слідчого судді від 31.10.2025 з підстав її невмотивованості і невідповідності вимогам статті 110 КПК України, постанова слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення її у якості потерпілої у цьому самому кримінальному провадженні, містить виклад обґрунтування та мотивів відмови і постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України, а тому підстав для її скасування слідчим суддею не встановлено.

Згідно положень статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскільки під час розгляду скарги не встановлено невиконання слідчим вимог Кримінального-процесуального кодексу України, у задоволенні скарги слід відмовити.

У частинах першій та другій статті 309 КПК України зазначено перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала відповідно до частини третьої статті 309 КПК України оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись статтями 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги скаргу ОСОБА_5 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 08.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про залучення у якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000650 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 241 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 23.01.2026 о 09:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1