Справа № 355/2030/25
Провадження № 1-кс/355/410/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобовязання

25 вересня 2025 року слідчий суддя Баришіського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,розглянувши клопотання старшого слідого слідчого відділення відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Згурівсього відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000443 від 22 вересня 2025 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Згуріського району, Київської області, громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у Згуріськом ліцеї на посаді охоронця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Згурівсього відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000443 від 22 вересня 2025 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000443 від 22 вересня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 вересня 2025 року близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі Правил дорожнього руху), яким передбачено, що «водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», рухаючись по вулиці Гоголя в с.Стара Оржиця Броварського району Київської області, в напрямку до с.Згурівка, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проїжджаючи ділянку дороги біля будинку №15 по вулиці Гоголя в с. Стара Оржиця, допустив виїзд на праве відносно напрямку його руху узбіччя, чим порушив п. 1.10 термін «Узбіччя» Правил дорожнього руху, якими передбачено, що «узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами», внаслідок чого допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час рухалась по узбіччю зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів п. 2.9 а),2.3 «б», п. J..10 термін «Узбіччя» Правил дорожнього руху, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_7 середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження.

ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

22.09.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

23.09.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Слідчий вважає наявними ризик, який передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою його запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Крім того, безпосередньо після наїзду на пішохода, ОСОБА_5 з місця ДТП зник. Тому, з метою уникнення від відповідальності та покарання, під гнітом його тяжкості, оскільки інкриміноване йому правопорушення, відповідно до ст. 75 КК України включає випадки, які унеможливлюють звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_5 може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, оскільки матиме на це ряд можливостей. Зокрема це включає можливість використання підозрюваним необгрунтованих причин неприбуття, передбачених законом та зловживання ними, тощо. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , у зв`язку з отриманням копій матеріалів кримінального провадження, доданих в обґрунтування вказаного клопотання, стали відомі анкетні данні, місця проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому він матиме можливість незаконно впливати на останніх, які надавали викривальні покази щодо нього. Відтак підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, незаконно впливати на осіб, які зважаючи на обмежені терміни, які минули з початку досудового розслідування, на теперішній час не допитані як свідки, яким можуть бути відомі відомості щодо обставин вчиненого ним даного кримінального правопорушення. Крім того, на даний час не встановлені всі обставини провадження тому, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, посилаючись на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечив проти обрання його підзахисному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначив, що за його переконанням вказане клопотання слідчого в частині зазначених у клопотанні ризиків є недоведеним та необґрунтованим. Вважає, що доводи слідчого про те, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від слідства та суду не підтверджено жодним доказом та зводяться в основному до суб`єктивних припущень слідчого, надані слідчим докази на підтвердження доводів клопотання стосуються виключно суті підозри та не підтверджують наявність зазначеного ризику. Крім того, в цій частині клопотання слідчим також не викладено обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність даного ризику, а також не зазначив посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Звернув увагу суду на те, що будучи свідком в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не порушував покладених на нього законом процесуальних обов`язків, всіляко сприяв слідству. Вважає, що слідим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні, а також не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. В зв`язку із чим, просить суд клопотання слідчого відхилили та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, врахувавши думку підозрюваного, вивчивши клопотання, заперечення проти клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, стосовно ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000443 від 22 вересня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Крім того, за нормою ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що, слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що існує достатньо ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, а також не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, в зв`язку із чим вважає, що клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно залишити без задоволення.

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та зазначеними прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у скоєнні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється; дані про його особу, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи;сприяв слідству в досудовому розслідуванні, існування проблем зі здоровям підозрюваного, позитивну характеристику, зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та застосувати щодо підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За змістом ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Тому керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Згурівсього відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000443 від 22 вересня 2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, залишити без задоволення.

Клопотання захисника підозрюваного адвоката, ОСОБА_4 , щодо обрання його підзахисному - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Згуріського району, Київської області, громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у Згуріськом ліцеї на посаді охоронця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого.

Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

1)прибувати до слідчого СВ відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури за першою вимогою на визначений час;

2)не відлучатися з Броварського району Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

3)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

4)здати на зберігання до відповідних органів державної свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5)утриматися від спілкування з потерпілим та свідками.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 24.11.2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Повний текст ухвали виготовлено 25.09.2025 року.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1