Справа № 711/7023/25
Номер провадження 1-кп/711/501/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження № 0001846 від 26.05.2025, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, не працює, має ІІ групу інвалідності, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_14 , 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Броварки Кременчуцького району Полтавської області, українки, громадянки України, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.4 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому продовжений Указом Президента України за №235/2025 від 15.04.2025, з 09.05.2025 строком на 90 діб, тобто до 07.08.2025.

24 лютого 2022 року Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань.

26 травня 2025 року, близько 19:00 години, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , будучи військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким присвоєно військове звання «солдат», видано військовий квиток, наділені службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснили виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 202 від 25.05.2025 перебували у складі групи оповіщення спільно з дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_18 поблизу будинку № 40 по вул. Різдвяна, м. Черкаси.

У той же час та місці, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що перед ними військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_6 у військовому однострої з шевронами та знаками розрізнення, зокрема ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які представилися, назвали свою посаду та військове звання і повідомили про підстави перевірки військових облікових документів у ОСОБА_19 , усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків,діючи умисно, спільно, без попередньої змови між собою, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ,передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчиняли активні протиправні дії, зокрема, ОСОБА_9 здійснювала словесні заклики, внаслідок яких підбурила ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до умисного нанесення побоїв службовим особам, а саме військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у зв`язку з їх службовою діяльністю.

Внаслідок активних дій ОСОБА_9 ОСОБА_7 наніс ОСОБА_16 два удари кулаком правої руки в ділянку спини зліва, чим спричинив потерпілому фізичний біль та не спричинив тілесні ушкодження; ОСОБА_6 наніс ОСОБА_17 один удар правою ногою в ділянку лівої руки та один удар долонею лівої руки в ділянку правого вуха останньому, спричинивши йому фізичний біль та не спричинивши тілесних ушкоджень; ОСОБА_8 наніс ОСОБА_16 один удар правою рукою в ділянку грудної клітки справа та один удар лівою рукою в лобно-тім`яну ділянку голови останньому, спричинивши йому фізичний біль та не спричинивши тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №154 від 23.02.2022, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спільно із представниками Національної поліції здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації.

26 травня 2025 року, близько 19:00 години, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , будучи військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким присвоєно військове звання «солдат» і видано військовий квиток, наділені службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснили виїзд для проведення оповіщення і вручення повісток та відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 202 від 25.05.2025 перебували у складі групи оповіщення спільно з дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_18 поблизу будинку АДРЕСА_6 , де здійснювали відповідну діяльність.

У той самий час та місці, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що перед ними військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_6 у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, діючи умисно, з метою припинення їхньої законної діяльності, почали вчиняти активні дії у формі образ та словесних закликів, за допомогою яких ОСОБА_9 підбурювала інших осіб до фізичного впливу на військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою уникнення громадянином України ОСОБА_19 призову на військову службу, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 здійснили словесні погрози, образи та фізичний вплив на військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою уникнення громадянином України ОСОБА_19 призову на військову службу, внаслідок чого перешкодили законній діяльності ЗСУ в особливий період.

Вказані дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 призвели до реального перешкоджання законному виконанню мобілізаційних функцій військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 в особливий період, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

ДіїОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України як умисне нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України як умисне нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України як умисне нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України як підбурювання до умисного нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчиненого групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України,та обвинувачена ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України, визнали у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачені визнали свою вину та не оспорюють фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене, просила суд обмежитись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинувачених, документів, що стосуються долі речових доказів, та допитом обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їхні захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів погодилася.

Потерпілий ОСОБА_17 в судові засідання не з`явився, подав клопотання від 20.08.2025 про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі, щодо покарання покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_16 брав участь у судових засіданнях, однак згодом подав до суду клопотання від 16.09.2025 про проведення судового розгляду та судових дебатів без його участі, щодо покарання покладався на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо порядку та обсягу дослідження доказів, суд здійснив судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинувачених і дослідженням відомостей, що характеризують обвинувачених, та документів щодо речових доказів.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинувачених та не знайшов підстав вважати, що вони себе оговорюють або в інший спосіб викривлюють визнані ними у судовому засіданні обставини чи визнають їх під примусом.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування у кримінальному проваджені, від сторін не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд долучив до матеріалів судового провадження та дослідив надані стороною обвинувачення докази, які характеризують особи обвинувачених, та стосуються речових доказів, зокрема:

щодо ОСОБА_9

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 ;

- аналітичне досьє на ОСОБА_9 щодо діяльності у соцмережах, перебування на обліках правоохоронних органів, сімейних зв`язків;

- копію свідоцтва про одруження НОМЕР_1 , відповідно до якого 05.08.2000 укладено шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ;

- копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_9 - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- копію характеристик ОСОБА_9 з місця роботи з КНП ЧМПБ «Центр матері та дитини», де обвинувачена працювала з 22.03.2006 до 24.01.2025, та з ТОВ «Академія лазерної медицини», де обвинувачена працює з 27.01.2025, характеризується позитивно;

- вимоги, відповідно до яких ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася;

- довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про те, що ОСОБА_9 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не зверталася;

щодо ОСОБА_6

- аналітичне досьє на ОСОБА_6 щодо діяльності у соцмережах, перебування на обліках правоохоронних органів, сімейних зв`язків;

- вимоги, відповідно до яких ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався;

- довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про те, що ОСОБА_6 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався;

щодо ОСОБА_8

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.10.2010 між ОСОБА_8 та ОСОБА_23 ;

- копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_8 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- вимоги, відповідно до яких ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався;

- довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про те, що ОСОБА_8 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався;

щодо ОСОБА_7

- аналітичне досьє на ОСОБА_7 щодо діяльності у соцмережах, перебування на обліках правоохоронних органів, сімейних зв`язків;

- вимоги, відповідно до яких ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався;

- довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» про те, що ОСОБА_7 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався;

- копію заяви ОСОБА_7 від 20.03.2024 про зарахування його волонтером до громадської організації «Міжнародний штаб гуманітарної допомоги», анкети волонтера;

- копію договору № 22/581 від 22.03.2024 про провадження волонтерської діяльності між ОСОБА_7 та ГО «Міжнародний штаб гуманітарної допомоги»;

- копію характеристики ОСОБА_7 , наданої ГО «Міжнародний штаб гуманітарної допомоги», характеризується позитивно;

щодо речових доказів

- постанови від 27.05.2025, 26.05.2025, 30.06.2025, 03.07.2025 про визнання речовими доказами копій довідок з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»; оптичного носія інформації, DVD-R диску, із відеозаписом з нагрудної камери ОСОБА_16 ; оптичного носія інформації, DVD-R диску з відеозаписом із соцмережі Facebook; речей ОСОБА_6 - кросівок з написом «Remix» чорного кольору з сірою підошвою, розмір «46», футболки чорного кольору, спортивних штанів, мобільного телефону марки «Redmi»; речей ОСОБА_9 - мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A 22» (SM-A225FDSN, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ); речей ОСОБА_8 - кросівок «Bayota», чорного кольору з білою підошвою, штанів спортивних «Nike», чорного кольору з написом «Nike Air Max», футболки синього кольору, мобільного телефону «Redmi Note 7», imeil: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 , мобільного телефону «Redmi Mi Note 10 Lite», imeil: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 ; речей ОСОБА_7 - кепки сірого кольору без написів, кофти флісової зеленого кольору без написів з емблемою із внутрішньої частини у вигляді трикутника та трьох смужок червоного кольору, чорної куртки без розпізнавальних знаків із знаками на капюшоні сріблястого кольору, мобільного телефону марки «Samsung» сріблястого кольору, imeil: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 , та квитанцій № 8842, № 8781, № 8749, № 8748, № 8746, № 8747, № 8838 про поміщення речових доказів до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 про накладення арешту на речові докази - кросівки з написом «Remix» чорного кольору з сірою підошвою, розмір «46», футболка чорного кольору, спортивні штани поміщено до сейф пакету QHY 0120255; мобільний телефон марки «Redmi» поміщено до сейф пакету PSP 3387839;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 про накладення арешту на речові докази - мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy A 22» (SM-A225FDSN, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ) поміщено до сейф-пакету CRI 1192538;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 про накладення арешту на речові докази - кросівки «Bayota» чорного кольору з білою підошвою; штани спортивні «Nike» чорного кольору з написом «Nike Air Max»; футболка синього кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP 4219513, мобільний телефон «Redmi Note 7», imeil: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 поміщено до сейф-пакету PSP 2255405; мобільний телефон «Redmi Mi Note 10 Lite», imeil: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 поміщено до сейф-пакету PSP 2255408;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 про накладення арешту на речові докази - кепку сірого кольору без написів, кофту флісову зеленого кольору без написів з емблемою із внутрішньої частини у вигляді трикутника та трьох смужок червоного кольору, чорну куртку без розпізнавальних знаків із знаками на капюшоні сріблястого кольору поміщено до сейф пакету QHY 0120469; мобільний телефон марки «Samsung» сріблястого кольору, imeil: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 поміщено до сейф пакету CRI1192537;

щодо запобіжних заходів

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025, якою до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 27.07.2025; ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.07.2025 ОСОБА_9 змінено запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби до 27.07.2025. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025 ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до 27.08.2025;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025, якою 29.05.2025 до ОСОБА_7 , затриманого на підставі ст. 208 КПК України 27.05.2025, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025; ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025 ОСОБА_7 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби строком до 27.08.2025;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025, якою відносно ОСОБА_8 , затриманого на підставі ст. 208 КПК України 27.05.2025, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025; ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025 ОСОБА_8 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби строком до 27.08.2025;

- ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025, якою до ОСОБА_6 , затриманого на підставі ст. 208 КПК України 27.05.2025, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025, та продовжено тримання під вартою до 27.08.2025 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025; ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.08.2025 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 27.07.2025.

Також суд дослідив та долучив до матеріалів судового провадження надані захисниками документи, що характеризують особи обвинувачених:

щодо ОСОБА_9

- копії сповіщення № 360 ІНФОРМАЦІЯ_9 від 09.03.2025 про зникнення безвісти солдата ОСОБА_24 з 03.03.2025 поблизу населеного пункту Журавка Сумської області (брата ОСОБА_9 );

- копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_11 від 17.04.2025 № 1577 та витягу з акта службового розслідування від 09.04.2025 № 12/3/994 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_24 , пов`язаного із забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройних сил російської федерації;

- копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 21.04.2025 № 59 про зникнення ОСОБА_24 на території бойових дій;

- копію витягу запису про народження ОСОБА_22 , дочки ОСОБА_9 ;

- психологічне заключення від 14.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_9 перебуває у стані глибокої душевної травми, спричиненої зникненням брата, характерними для неї є різкі перепади настрою від сльозливості і замкнутості до агресивних афективних проявів;

- копію свідоцтва серії НОМЕР_12 про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та свідоцтва серії НОМЕР_13 про народження її брата ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

- позитивні характеристики молодшої медичної сестри ОСОБА_9 з місця роботи ТОВ «Академія лазерної медицини» від 15.08.2025, а також з місця проживання від 12.08.2025;

- копію свідоцтва про одруження НОМЕР_1 , відповідно до якого 05.08.2000 укладено шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , та копії картки платника податків на її ім`я;

- копії паспорта громадянина України, картки платника податків та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру на імя ОСОБА_20 , чоловіка ОСОБА_9 ;

- копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_20 на квартиру АДРЕСА_7 , та договору купівлі-продажу цієї квартири від 25.03.2019;

- копії свідоцтва про народження дочки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

щодо ОСОБА_6

- характеристика з місця проживання від 20.08.2025, підписана сусідами обвинуваченого, відповідно до якої ОСОБА_6 мешкає по АДРЕСА_1 , разом з дружиною та донькою, бере активну участь в благоустрою будинку та прибудинкової території, має активну життєву позицію, в побуті ввічливий;

- копію актового запису про народження ОСОБА_6 ;

- копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 202711, відповідно до якої ОСОБА_6 встановлено другу групу інвалідності з 01.08.2016;

- копію довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 081290, відповідно до якої ОСОБА_25 (матері обвинуваченого), встановлено третю групу інвалідності з дитинства, та пенсійного посвідчення ОСОБА_25 ;

щодо ОСОБА_8

- характеристику від 03.09.2025 працівника КП «Черкасиелектротранс» (2005, 2007, 2012-2023 роки роботи) ОСОБА_8 , який перебував на посадах майстра, начальника служби ремонту рухомого складу, мав високі професійні знання і навички та особисті якості, неодноразово заохочувався;

- позитивні характеристики ОСОБА_8 з місця проживання, надані мешканцями будинку АДРЕСА_8 ;

- документи щодо стану здоров`я батьків обвинуваченого - виписки з історій хвороб та епікризи ОСОБА_26 за період 2014-2024 років, ОСОБА_27 за 2024 рік.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, надав показання, якими підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. ОСОБА_6 зазначив, що того вечора перебував вдома, почув як з вулиці кликала на допомогу невідома жінка, яка стояла поряд з невідомими чоловіками. Він спустився на вулицю, виявив, що чоловіки поряд із жінкою були працівниками ТЦК, почалася словесна суперечка з ними, і через наплив емоцій він вчинив ті дії, що зазначені в обвинувальному акті. Працівників ТЦК було двоє. Згодом з`ясувалось, що жінкою, яка кликала на допомогу, була ОСОБА_28 , у якого працівники ТЦК перевіряли документи, і поліції він на місці події не бачив. Також на шум зійшлися ще близько 20 сусідів, майже всі приєднувались до суперечки. Він особисто наніс удари працівнику ТЦК під час словесного конфлікту, вчинив це на емоціях, про що дуже шкодує. До нього працівники ТЦК фізичну силу не застосовували. На дії ОСОБА_7 у той час уваги не звертав. Каявся, запевняв, що такого більше не повториться, вибачився перед потерпілим ОСОБА_29 , у подальшому співпрацював зі слідством. Зазначив, що перебування у СІЗО пішло йому на користь і допомогло усвідомити протиправність свої дій та переоцінити своє колишнє ставлення до життя та соціально значущих подій.

Допит обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з існуючою обітницею мовчання обвинуваченого через особисті релігійні переконання, проведений з особливостями, шляхом демонстрації ним загальноприйнятих та зрозумілих жестів і рухів, а також таблички з підготовленими варіантами відповідей «так/ні», що зумовило поставлення йому чітких запитань, які передбачали однозначну відповідь у форматі «так/ні». Жести і рухи ОСОБА_7 та вкладений у них зміст також роз`яснював присутнім його захисник ОСОБА_10 , який повідомив, що жодних розладів здоров`я, пов`язаних з мовленням і слухом, ОСОБА_7 не має. У такий спосіб було з`ясовано, що ОСОБА_7 розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, вину визнає повністю, підтверджує правильність та достовірність викладених в обвинувальному акті обставин кримінальних правопорушень. У скоєному розкаюється. Визнав, що наніс удар працівнику ТЦК. Висновки відповідні для себе зробив, вибачився перед потерпілими, написавши їм своє ставлення до вчиненого і слова вибачення. Також повідомив, що мотивом його дій був захист жінки, ОСОБА_9 . У фізичну сутичку втрутився, оскільки стояв дуже близько до працівників ТЦК і знімав відео на телефон.

Обвинувачений ОСОБА_8 , допитаний у судовому засіданні, визнав пред`явлене йому обвинувачення, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, розповів, що подія трапилася 26.05.2025 близько 19 години. Він ішов через дорогу, повз працівників ТЦК, почув крики жінки, як виявилося ОСОБА_30 , побачив, що незнайомому хлопцеві заламують руки якісь невідомі чоловіки, тому підійшов на заклики жінки. Подальші дії вчинив через емоції, одночасно з цим розпочалась і тривала сварка, крики. Інших обвинувачених у той час на місці не помічав, ні з ким раніше не був знайомий, дізнався про інших лише під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Потерпілого ОСОБА_29 він перепросив, однак реакції останнього не було. Щиро розкаюється, визнав свої дії неправомірними, шкодував про них, запевняв, що не допускатиме такого в подальшому.

Обвинувачена ОСОБА_9 під час допиту повідомила, що того вечора вийшла вигулювати собаку, побачила, що до ОСОБА_31 , сусіда з 5 поверху, незнайомий чоловік застосовує силу, через що сусід кликав на допомогу. Поряд з ним стояли люди у військовій формі. Піддавшись емоціям через безвісти зниклого брата, вона підійшла і почала захищати хлопця, щось викрикувала, однак руками нікого не зачіпала. Лише згодом зрозуміла, що поряд із сусідом були працівники ТЦК. Вона підбурювала інших учасників, які вчиняли активні фізичні дії проти працівників ТЦК, але особисто інших обвинувачених на той момент не знала. Потім працівники ТЦК залишили місце події, вона пішла додому, інші очевидці теж порозходились. Куди подівся сусід ОСОБА_32 не знає, припустила, що втік. Загалом зазначила, що обвинувачення їй зрозуміле, вона щиро розкаюється, вибачалася перед потерпілими, кається перед суспільством і просить вибачення за свої дії.

Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їхньої позиції.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення повністю доведена вина:

- ОСОБА_33 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України, тобто в умисному нанесенні побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період;

- ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України, тобто в умисному нанесенні побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період;

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України, тобто в умисному нанесенні побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період;

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України, тобто підбурюванні до умисного нанесення побоїв службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, вчиненого групою осіб, без попередньої змови між собою, та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості у суспільстві.

За змістом статей 50, 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з яких злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, а злочин за ч. 2 ст. 350 КК України - до нетяжких злочинів, а також відомості про особу обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, мешкає з дружиною та дочкою, має матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, є особою з інвалідністю ІІ групи, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу своїх дій та засудив свою поведінку, вибачився перед потерпілими.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, займається активною волонтерською діяльністю, за місцем якої позитивно характеризується, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, демонстрував щирий жаль з приводу своїх дій та засудження своєї поведінки, вибачився перед потерпілими.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, мешкає з дружиною та неповнолітнім сином, має батьків, у яких наявні розлади здоров`я, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу своїх дій та засудив свою поведінку, вибачився перед потерпілими.

Обвинувачена ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та реєстрації, одружена, на утриманні має неповнолітню доньку, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, перебувала у нестабільному психологічному стані через зникнення безвісти брата у зоні бойових дій, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала у повному обсязі, усвідомила неправомірність своїх дій, щиро розкаялася у вчиненому, висловила щирий жаль з приводу своїх дій та засудила свою поведінку, вибачилась перед потерпілими та суспільством.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що обвинувачений визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні кожен з обвинувачених свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаювався, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та висловлював готовність нести відповідальність за злочини, вибачились перед потерпілими та суспільством за вчинене, що свідчить про розуміння особою тяжкості наслідків своїх дій та демонструє щире розкаяння, оскільки обвинувачені дійсно бажають виправити ситуацію, що склалася з їхньої вини. Позиція кожного обвинуваченого з приводу повного визнання вини і надання показань щодо вчиненого є послідовною, сформована під час досудового розслідування і підтверджена у судовому засіданні.

При цьому, суд зазначає, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20).

З огляду на те, що обвинувачені місце події залишили, про вчинене з власної ініціативи правоохоронні органи не повідомляли, були затримані органами поліції після набуття подією значного суспільного розголосу та резонансу, їхня позиція з приводу повного визнання вини і надання під час досудового розслідування показань не свідчить про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння у розкритті злочину.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їхні наслідки, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання:

ОСОБА_6 в межах санкцій ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі, призначивши відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі;

ОСОБА_7 в межах санкцій ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі, призначивши відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі;

ОСОБА_8 в межах санкцій ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі, призначивши відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі;

ОСОБА_9 в межах санкцій ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі, призначивши відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначивши обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд не вбачає у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці правові норми можуть бути застосовані.

Разом з тим, виходячи з принципу гуманізму, суд вважає, що за вказаних вище обставин призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 навіть мінімального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаних норм було б явно несправедливим.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням викладених вище обставин справи, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки відповідно до пунктів 1- 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки відповідно до пунктів 1- 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки відповідно до пунктів 1- 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, а також вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_9 обов`язки відповідно до пунктів 1- 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Призначення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання здійснюється на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Як установлено, до ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025, який 22.07.2025 продовжено до 27.08.2025; ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05.08.2025 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 27.08.2025. Під час судового провадження ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 ОСОБА_6 продовжено вказаний запобіжний захід до 21.10.2025. Підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу суд не вбачає і вважає за необхідне залишити його до набрання вироком законної сили з метою уникнення ризиків щодо ухилення обвинуваченого від виконання вироку суду.

Крім того, суд бере до уваги, що стосовно ОСОБА_6 у період із 27.05.2025 по 05.08.2025 діяв запобіжний захід тримання під вартою, а після того цілодобовий домашній арешт, тому строк його тримання під вартою та цілодобовим домашнім арештом у випадку вирішення питання на підставі ст. 166 КВК України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання підлягатиме зарахуванню у строк призначеного ОСОБА_6 покарання у порядку ч. 7 ст. 72 КК України із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі та три дні домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

До ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025, який в подальшому 22.07.2025 змінено на домашній арешт в нічний час доби строком до 27.08.2025. Під час судового провадження ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 ОСОБА_7 продовжено вказаний запобіжний захід до 21.10.2025. Підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу суд не вбачає і вважає за необхідне залишити його до набрання вироком законної сили з метою уникнення ризиків щодо ухилення обвинуваченого від виконання вироку суду.

Також суд зазначає, що стосовно ОСОБА_7 у період із 27.05.2025 по 22.07.2025 діяв запобіжний захід тримання під вартою, тому вказаний строк у випадку вирішення питання на підставі ст. 166 КВК України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання підлягатиме зарахуванню у строк призначеного ОСОБА_7 покарання у порядку ч. 7 ст. 72 КК України із розрахунку день за день.

Щодо ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.07.2025, який 22.07.2025 змінено на домашній арешт в нічний час доби строком до 27.08.2025. Під час судового провадження ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 ОСОБА_8 продовжено вказаний запобіжний захід до 21.10.2025. Підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу суд не вбачає і вважає за необхідне залишити його до набрання вироком законної сили з метою уникнення ризиків щодо ухилення обвинуваченого від виконання вироку суду.

Оскільки щодо ОСОБА_8 у період із 27.05.2025 по 22.07.2025 діяв запобіжний захід тримання під вартою, тому вказаний строк у випадку вирішення питання на підставі ст. 166 КВК України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання підлягатиме зарахуванню у строк призначеного ОСОБА_7 покарання у порядку ч. 7 ст. 72 КК України із розрахунку день за день.

До ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 27.07.2025, який 09.07.2025 змінено на домашній арешт у нічний час доби до 27.07.2025, а 22.07.2025 продовжено запобіжний захід до 27.08.2025. Під час судового провадження ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.08.2025 ОСОБА_9 продовжено вказаний запобіжний захід до 21.10.2025. Підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу суд не вбачає і вважає за необхідне залишити його до набрання вироком законної сили з метою уникнення ризиків щодо ухилення обвинуваченої від виконання вироку суду.

У зв`язку із дією щодо ОСОБА_9 у період із 29.05.2025 по 09.07.2025 запобіжного заходу тримання під цілодобовим домашнім арештом, вказаний строк у випадку вирішення питання на підставі ст. 166 КВК України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання підлягатиме зарахуванню у строк призначеного ОСОБА_9 покарання у порядку ч. 7 ст. 72 КК України із розрахунку, що три дні домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 та 03.06.2025 накладено арешт на:

- кросівки з написом «Remix» чорного кольору з сірою підошвою, розмір «46», футболка чорного кольору, спортивні штани, поміщені до сейф пакету QHY 0120255; мобільний телефон марки «Redmi», поміщений до сейф пакету PSP 3387839;

- мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy A 22» (SM-A225FDSN, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), поміщений до сейф-пакету CRI 1192538;

- кросівки «Bayota», чорного кольору з білою підошвою; штани спортивні «Nike», чорного кольору з написом «Nike Air Max»; футболка синього кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP 4219513, мобільний телефон «Redmi Note 7», imeil: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 , поміщені до сейф-пакету PSP 2255405; мобільний телефон «Redmi Mi Note 10 Lite», imeil: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету PSP 2255408;

- кепку сірого кольору без написів, кофту флісову зеленого кольору без написів з емблемою із внутрішньої частини у вигляді трикутника та трьох смужок червоного кольору, чорну куртку без розпізнавальних знаків із знаками на капюшоні сріблястого кольору, що поміщені до сейф пакету QHY 0120469; мобільний телефон марки «Samsung» сріблястого кольору, imeil: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 , поміщений до сейф пакету CRI1192537.

Зі змісту ухвал встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Оскільки мета вказаного заходу досягнута, суд вважає, що накладений арешт на майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 349, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання/роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання/роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання/роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання/роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченій ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Скасувати арешт, накладений:

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 на кросівки з написом «Remix» чорного кольору з сірою підошвою, розмір «46», футболка чорного кольору, спортивні штани, поміщені до сейф пакету QHY 0120255; мобільний телефон марки «Redmi», поміщений до сейф пакету PSP 3387839;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 на мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy A 22» (SM-A225FDSN, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), поміщений до сейф-пакету CRI 1192538;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 на кросівки «Bayota» чорного кольору з білою підошвою, штани спортивні «Nike» чорного кольору з написом «Nike Air Max», футболку синього кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP 4219513, мобільний телефон «Redmi Note 7», imeil: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 , поміщений до сейф-пакету PSP 2255405; мобільний телефон «Redmi Mi Note 10 Lite», imeil: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету PSP 2255408;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2025 на кепку сірого кольору без написів, кофту флісову зеленого кольору без написів з емблемою із внутрішньої частини у вигляді трикутника та трьох смужок червоного кольору, чорну куртку без розпізнавальних знаків із знаками на капюшоні сріблястого кольору, що поміщені до сейф пакету QHY 0120469; мобільний телефон марки «Samsung» сріблястого кольору, imeil: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 , поміщений до сейф пакету CRI1192537.

Речові докази у справі:

- копії довідок з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»; оптичний носій інформації, DVD-R диск, із відеозаписом з нагрудної камери ОСОБА_16 ; оптичний носій інформації, DVD-R диск з відеозаписом із соцмережі Facebook залишити при матеріалах кримінального провадження;

- кросівки з написом «Remix» чорного кольору з сірою підошвою, розмір «46», футболка чорного кольору, спортивні штани, поміщені до сейф пакету QHY 0120255; мобільний телефон марки «Redmi», поміщений до сейф пакету PSP 3387839, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 22» (SM-A225FDSN, IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), поміщений до сейф-пакету CRI 1192538 і переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_9 ;

- кросівки «Bayota» чорного кольору з білою підошвою, штани спортивні «Nike» чорного кольору з написом «Nike Air Max», футболка синього кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP 4219513, мобільний телефон «Redmi Note 7», imeil: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 , поміщений до сейф-пакету PSP 2255405; мобільний телефон «Redmi Mi Note 10 Lite», imeil: НОМЕР_7 ; imei2: НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету PSP 2255408, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_8 ;

- кепка сірого кольору без написів, кофта флісова зеленого кольору без написів з емблемою із внутрішньої частини у вигляді трикутника та трьох смужок червоного кольору, чорна куртка без розпізнавальних знаків із знаками на капюшоні сріблястого кольору, поміщені до сейф пакету QHY 0120469; мобільний телефон марки «Samsung» сріблястого кольору, imeil: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 , поміщений до сейф пакету CRI1192537, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1