Справа № 489/8966/25
Кримінальне провадження №1-кс/489/3111/25
УХВАЛА

03 грудня 2025 р. м.Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 стосовно скарги представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на рішення слідчого Першого відділу слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві у формі постанови від 13.09.2025 про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

До Інгульського районного суду м. Миколаєва звернулась зі скаргою представник військової частини НОМЕР_1 з проханням поновити строк на її подачу, скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві від 13.09.2025, якою закрито кримінальне провадження, відомості про яке 09.03.2025 внесено до ЄРДР за № 0001850 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим вимоги кримінально-процесуального закону не виконано, досудове розслідування проведено неповно та однобічно, а оскаржувана постанова належним чином не мотивована. Під час проведення досудового розслідування слідчим не допитано як свідків посадових осіб військової частини з метою встановлення та дослідження усіх обставин самовільного залишення військової частини. За період закриття кримінального провадження та по даний час - 04.11.2025 солдат ОСОБА_3 не повернувся до військової частини та його місцезнаходження невідоме. За таких обставин, вважає постанову слідчого такою, що підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001850, приходжу до такого.

Слідчим суддею встановлено, що 09.03.2025 року в ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 407 КК України за №0001850. Підозра пред`явлена жодній особі не була.

13.09.2025 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві кримінальне провадження постановою закрите у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Водночас такий висновок вважаю передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, з`ясовується питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Постанова про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

З тексту постанови вбачається, що правовою та фактичною підставою для висновку викладеного в оскаржуваній постанові було, те що 21.05.2025 року ОСОБА_3 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який був відсутній за місцем несення служби з 01.10.2024 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Заява представника військової частини про вчинення злочину була подана до ТУ ДБР м. Миколаєва 13.02.25, відомості до ЄРДР внесені 09.03.2025.

Однак, як слушно вказано у скарзі, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення охоплює період самовільного залишення місця несення служби з 01.10.2024, а непридатним до військової служби ОСОБА_3 визнано лише у травні 2025 року. Аналізу цих триваючих юридичних обставин, їх вплив або відсутність впливу на кваліфікацію діяння оскаржувана постанова не містить.

Таким чином, висновок слідчого про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню за звернення належного суб`єкта - заявником (п. 3 ч. 1 ст. 303), представника військової частини, поданої у передбачені законом строки (ч. 1 ст. 304 КПК України), що виключає вирішення питання про поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307,376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві від 13.09.2025, якою закрито кримінальне провадження, відомості про яке 09.03.2025 внесено до ЄРДР за № 0001850 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1