Справа № 487/7016/25
Провадження № 1-кс/487/298/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 28.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 28.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463, звернулась 26.12.2025 до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, в якому просила накласти арешт на майно, що перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на об`єкт житлової нерухомості житлове приміщення у гуртожитку у розмірі 1/1 частки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий у судове засідання не прибула, до початку розгляду клопотання подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000463 від 28.03.2025 в тому числі за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,732 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

У подальшому, вказаний незаконно придбаний наркотичний засіб, всупереч вищезазначеним норм законодавства, незаконно зберігав з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також при собі та 30.09.2025, близько 13:11 год., використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_5 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») про незаконний збут останньому вказаного наркотичного засобу за грошові кошти в сумі 800 грн.

Цього ж дня, близько 13:55 год. ОСОБА_5 , діючи у відповідності до узгоджених із ОСОБА_4 умов збуту наркотичного засобу, через термінал самообслуговування, який знаходиться у приміщення магазину «АТБ» за адресою: місто Херсон, проспект 200-річчя Херсону, будинок 2, перерахував 800 гривень на вказану ОСОБА_4 банківську карту № НОМЕР_1 .

У подальшому, 01.10.2025 близько 11:41 год., реалізуючи попередньо узгодженні умови незаконного збуту наркотичного засобу, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , особисто передав ОСОБА_5 наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 2,732 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, повторно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 13,73 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

У подальшому, вказаний незаконно придбаний наркотичний засіб, всупереч вищезазначеним норм законодавства, незаконно зберігав з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також при собі та 05.11.2025 у ранковий час, використовуючи засоби мобільного телефонного зв`язку ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_5 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») про незаконний збут останньому вказаного наркотичного засобу за грошові кошти у сумі 3000 грн.

Цього ж дня, близько 09:54 год. ОСОБА_5 , діючи у відповідності до узгоджених із ОСОБА_4 умов збуту наркотичного засобу, через термінал самообслуговування, який знаходиться у приміщення магазину «АТБ» за адресою: місто Херсон, проспект 200-річчя Херсону, будинок 2, перерахував 3000 гривень на вказану ОСОБА_4 банківську карту № НОМЕР_2 .

У подальшому, 06.11.2025 у другій половині дня, реалізуючи попередньо узгодженні умови незаконного збуту наркотичного засобу, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій місцевості за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, особисто передав ОСОБА_5 наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, масою в перерахунку на суху речовину 13,73 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06.11.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення з урахуванням презумції рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на об`єкт житлової нерухомості житлове приміщення у гуртожитку у розмірі 1/5 частки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною розпорядження майном у зазначеній частині.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1