Справа № 138/3029/25
Провадження №:1-кп/138/253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» та з використанням прокурором власних технічних засобів, кримінального провадження № 0000162 від 14.05.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Дане клопотання прокурор в судовому засіданні підтримав.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , вважаючи, що цей запобіжний захід занадто суворий. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, захисник просив відкласти судове засідання, оскільки його підзахисний планує одружитись та просив наступного разу продовжити застосування режиму відеоконференції з ним та його підзахисним.

Суд, заслухавши зміст клопотання прокурора, думки обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Наказом № 4-РС від 23.03.2023 командира військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 3 відділення морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 . Так, 30.08.2023 матрос ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 з дислокацією у Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.12.2025 2 АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд до 19.08.2025 за місцем власного проживання , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Матрос ОСОБА_4 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_2 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 19.08.2025 за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

На підтвердження доводів свого клопотання прокурор обґрунтовано посилається на зібрані у ході досудового слідства та досліджені судом: наказ № 4-РС від 23.03.2023 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого матроса ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 ; акт службового розслідування щодо самовільного залишення розташування базового табору військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 від 29.09.2023, яким встановлено обставини вчиненого правопорушення; наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2023 № 294 про призначення службового розслідування; рапорт т.в.о. командира роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 30.08.2023, який доповів, що старший матрос ОСОБА_4 о 08:00 год. 30.08.2023 не повернувся до підрозділу військової частини НОМЕР_2 ; наказ № 235 від 30.08.2023 командира військової частини НОМЕР_2 , відповідно до якого старший матрос ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини; доповідь № 3595 від 30.08.2023 командира військової частини про неприбуття після часу наданого для вирішення соціально-побутових питань старшого матроса ОСОБА_4 , якою встановлено обставини вчиненого правопорушення; медичну характеристику старшого матроса ОСОБА_4 ; наказ № 3637 від 31.05.2025 командира військової частини НОМЕР_3 про результати службового розслідування; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.08.2025; протоколи допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 14.10.2025, які являються військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.10.2025.

Строк запобіжного заходу закінчується 15.12.2025.

Прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 . На час судового засідання цей ризик не відпав.

Так, підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, що він і робив, самовільно залишивши військову службу.

Поєднання можливостей перебувати за межами України та потенційних небезпек у зв`язку із веденням бойових дій на території України внаслідок розв`язання російською федерацією повномасштабної війни проти України та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, дають обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик залишення ОСОБА_4 території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тривале перебування за кордоном є одним із способів унеможливлення реалізації органом досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є те, що останній являючись війсковослужбовцем самовільно залишив військову частину тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану та не в перший раз залишає самовільно військову частину.

При цьому суд, враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є доцільним продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. До обвинуваченого ОСОБА_4 не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, так як ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому, з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких підстав суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 год. 40 хв. 12.02.2026.

Також, зважаючи на те, що строк дії ухвали суду від 17.10.2025 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується о 15.12.2025, обрахунок строку продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно здійснювати з 14 год. 40 хв. 15.12.2025.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференцїї під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 336 КПК України учасники кримінального провадження беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

З огляду на те, що учасники судового провадження знаходяться в іншому населеному пункті, а також те, що в Україні запроваджено воєнний стан, з метою забезпечення оперативності судового провадження, суд вважає за необхідне продовжити застосування режиму відеоконференцїї поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та з приміщення ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1».

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 196, 336, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб по 14 год. 40 хв. 12.02.2026.

Дія ухвали закінчується 12 лютого 2026 року о 14 год. 40 хв.

Відкласти судове засідання у даному кримінальному провадженні на 10 годину 00 хвилин 30.12.2025.

Продовжити застосування режиму відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням прокурором та захисником власних технічних засобів, та з приміщення ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» для участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Доручити представнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» вручити обвинуваченому пам`ятку з його процесуальними правами.

Копію ухвали для забезпечення відеоконференції надіслати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», а також до відома обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення в частині продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суддя ОСОБА_1