Справа № 344/950/26
Провадження № 1-кс/344/654/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження за № 0000041 від 19.01.2026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор, 20.01.2026 року звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликається на те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2026 близько 08 год 30 хв ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шептицького, зі сторони с. Глушків у напрямку м. Городенка, Коломийського району, Івано-Франківської області, під час переїзду залізничного переїзду, який знаходиться поруч із буд. № 26 по вул. Шептицького, при наближенні до вказаного переїзду, не зупинився, щоб пересвідчитись у безпеці свого руху виїхав на залізничну колію, де відбулось зіткнення із пасажирським поїздом сполученням «Київ-Ясеня», який рухався із правої сторони відносно руху автомобіля. В результаті ДТП пасажири автомобіля ОСОБА_5 , 1944 року народження, отримав тілесні ушкодження від яких помер у приміщенні КНП «Городенківська ЦРЛ», ОСОБА_6 , 2021 року народження отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої плечової кістки, а ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелом ребр, пневмогематораксу.

19 січня 2026 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 та того ж дня автомобіль визнано речовим доказом та після вилучення зберігається на території спец майданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

У кримінальному провадженні необхідно провести інженерно-транспортну експертизу дослідження технічного стану автомобіля марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що потребує безпосереднього його дослідження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у власності перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є збереження речового доказу. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є засобом вчинення злочину та зберегло на собі його сліди.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав заяву за змістом якої клопотання про арешт майна підтримав в повному обсязі та просив слухати без його участі.

Власник майна про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на територію спец.майданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

Згідно копії постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 19.01.2026 року, автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання прокурора подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт прокурор, а саме: автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накласти арешт щодо заборони відчуження і розпорядження без позбавлення права користування на автомобіль «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений 19.01.2026 під час огляду місця події, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10