Справа № 128/1823/25
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 за № 0000043, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше судимого: Вінницьким міським судом Вінницької області вироком від 02.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн; Вінницьким районним судом Вінницької області вироком від 22.04.2025 до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, оскільки вже засуджувався за вчинення аналогічного правопорушення до покарання у виді штрафу, який на час вчинення даного злочину був несплачений, 03.04.2025 близько 12 год 00 хв, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у мережі «Internet», а саме: в месенджері «Telegram» на каналі «Lion», незаконно придбав психотропну речовину амфетамін. Після оформлення замовлення ОСОБА_4 отримав інформацію з реквізитами оплати за придбання психотропної речовини, що одразу і зробив, сплативши грошові кошти в сумі 500 гривень через мобільний додаток «ПриватБанк», надіславши підтвердження оплати в месенджер «Telegram». Згодом, на тому ж каналі отримав інформацію про місцезнаходження психотропної речовини. 03.04.2025 близько 12 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, на території лісопарку біля дерева забрав психотропну речовину, а саме: прозорий полімерний пакет із застібкою з порошкоподібною речовиною, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, достовірно знаючи, що це придбана ним саме психотропна речовина. У подальшому ОСОБА_4 помістив незаконно придбану ним психотропну речовину до внутрішньої кишені своєї куртки та попрямував у напрямку села Зарванці, Вінницького району Вінницької області, тобто впродовж певного часу, до моменту виявлення кримінального правопорушення, незаконно зберігав її без мети збуту. Так, під час проведення 03.04.2025 з 13 год 53 хв до 13 год 59 хв огляду місця події за адресою: с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, на автодорозі М-12 356 км + 600 м, біля придорожнього кафе «Козацький Стан» ОСОБА_4 добровільно видав працівникам ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із внутрішньої кишені своєї куртки прозорий полімерний пакет із застібкою, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору, усередині якого знаходилась порошкоподібна речовина. Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 09.04.2025, у наданій на експертизу речовині міститься психотропна речовина амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В досліджуваній речовині масою 1,4853 г маса амфетаміну становить 0,9448 г.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Суду надав показання, що 03 квітня 2025 року, перебуваючи вдома у батьків у с. Бохоники по вул. Терешкова, 38, він через телеграм-бот замовив психотропну речовину амфетамін. Після цього він пішов у лісопарк, де забрав замовлену ним речовину, яка знаходилась у полімерному прозорому пакеті, обмотаному синьою ізолентою. Пізніше його зупинили працівники поліції і він добровільно видав їм психотропну речовину. Вказану речовину замовив для власного вживання, мети збуту у нього не було. Станом на даний час заборонені речовини він не вживає. Щиро кається, розуміє, що вчинив неправильно, зробив для себе належні висновки, більше не хоче з цим зв`язуватися. За вироками від 02.10.2024 та від 22.04.2025 він повністю сплатив штрафи у розмірі 17000,00 грн та у розмірі 51000,00 грн.

Прокурор під час судових дебатів просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України; при призначенні покарання просив врахувати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів; просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 статті 76 КК України, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з моменту обрання йому запобіжного заходу до дня ухвалення вироку з розрахунку 5 днів цілодобового домашнього арешту 1 день позбавлення волі; запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту скасувати, а також просив вирішити питання щодо витрат на залучення експертів та речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, речових доказів та процесуальних витрат. Водночас судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що під час досудового розслідування дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Водночас суд також враховує, що відповідно до частин першої-другої статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному обстеженні в неврологічному відділенні №3 з 02.03.2020 до 10.03.2020 з діагнозом «Епілепсія неуточнена, 2-3 напади на тиждень (анамнестично). Останній напад 2 роки тому (анамнестично)»; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; не працює; неодружений; раніше судимий Вінницьким міським судом Вінницької області вироком від 02.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, та Вінницьким районним судом Вінницької області вироком від 22.04.2025 до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн; згідно з наданими суду документами, станом на даний час штраф за попередніми вироками сплачено у повному обсязі, що свідчить про повне відбуття покарання за попередніми вироками.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів.

Згідно з досудовою доповіддю Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, дослідження інформації, що характеризує особу ОСОБА_4 , умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, повне відбуття покарання за попередніми вироками, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з приміненням статей 75, 76 КК України з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 08.05.2025 застосував до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. У подальшому даний запобіжний захід Вінницький районний суд Вінницької області ухвалами від 09.06.2025 та від 30.07.2025 продовжував.

Оскільки суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням статті 75 КК України, що не пов`язане з реальним відбуттям покарання, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, уже перестали існувати, тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили не є необхідним, і запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання до 30.09.2025 слід скасуватиз дня проголошення вироку.

Згідно з ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , починаючи з 08.05.2025 до 19.09.2025 перебував під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням положень частини сьомої статті 72 КК України, зазначений період слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк його покарання, виходячи з такого співвідношення три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалою від 07.04.2025 накладено арешт на речові докази, який слід скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню у сумі 3183,60 грн (висновок експерта №СЕ-19/102-25/7908-НЗПРАП від 09.04.2025).

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, продовжений Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалою від 30.07.2025, відносно ОСОБА_4 скасувати з дня проголошення вироку.

На підставі частини сьомої статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання термін перебування під домашнім арештом з 08 травня 2025 року до 19 вересня 2025 року, у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалою від 07.04.2025 на майно, а саме: на майно, яке було вилучено 03.04.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: Вінницька область, Вінницький район, село Зарванці, автодорога М-21, 356 км + 600 м, поблизу кафе «Козацький Стан» у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , полімерний пакет із порошкоподібною речовиною, скасувати.

Речовий доказ: полімерний пакет, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина, яку поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249527, що знаходиться у камері зберігання речових доказів відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ