У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/609/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 10 жовтня 2025 року, включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України, 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покладено певні обов`язки.

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0001570, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя вважав, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема злочин, який інкримінують ОСОБА_5 є тяжким, і передбачає можливість призначення покарання на строк від 7 до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України поза пунктами пропуску та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені органом досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, інші ризики викладені в колопотанні слідчого, на думку слідчого судді, є необгрунтованими.

У зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням застави у розмірі 333 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та слідчим суддею встановлено, що витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0001570, підтверджується, що слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

13.08.2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння їх вчинення порадами, вказівками, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому з корисливих мотивів.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_10 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 322 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Що стосується питання визначення розміру застави, з яким не погоджується сторона обвинувачення, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому визначив заставу у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Так при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано обставини кримінального правопорушення, те що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого, корисливого злочину, характер даного кримінального правопорушення, сучасні реалії в Україні (умови збройної агресії проти України та тимчасової окупації частини території України), які зумовлюють публічний (суспільний) інтерес до злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, спосіб вчиненого злочину: небезпечним для життя та здоров`я осіб, яких незаконно переправляли через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, також враховано ступінь встановлених процесуальних ризиків, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, та його процесуальну поведінку під час розгляду вищезазначеного клопотання про застосування запобіжного заходу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не вбачає, підстав для збільшення розміру застави, як про це просить сторона обвинувачення, з урахуванням того, що підозрюваний одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей та проблеми зі здоров`ям, тобто має міцні соціальні зв`язки, є не судимим та має намір співпрацювати зі слідством.

На думку колегії суддів, запропонований прокурором розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави та буде завідомо непомірним для особи, що притягується до кримінальної відповідальності, в той час, як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор.

Сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави, та прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Статтею 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі Конвенція) кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене лише у виключних випадках та відповідно до встановленої законом процедури, якими є законні затримання, арешт та ув`язнення.

Розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, тяжкість покарання не може бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо підозрюваного більшого розміру застави аніж визначеного в передбачених законом межах, оскільки в такому випадку нівелюється інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому апеляційний суд доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині відхиляє, як необґрунтовані і не мотивовані.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді