УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003523 від 27.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 27.11.2025 р. у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме на поміщені на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів (м.Хмельницький, вул. Романа Шухевича, 120Д) належні ОСОБА_5 транспортний засіб «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що «досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2025, близько 23:00 год., до чергової частини ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення інспектора УПП про те, що, в ході опрацювання матеріалів ДТП, виявили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , який 11.10.2024 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області терміном на п?ять років.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003523 від 27.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Водночас, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 27.11.2025, в період часу з 00:50 год. по 03:10 год., слідчим ВРЗ СГСД СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , проведено огляд транспортного засобу марки «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2009 року випуску, який був розміщений за адресою: м. Хмельницький по вулиці Івана Франка неподалік будинку 15, який після проведення огляду разом із ключами до нього і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вилучені та поміщені на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Р. Шухевича, 120 Д. Під час вказаного транспортний засіб опломбовано печатками із №0849420, №0849421, №0849422,№0849423,№0849424,№0849425, №0849426.

У зв`язку з чим, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, 27.11.2025 вказаний транспортний засіб разом із ключами до нього і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони містять у своєму змісті інформацію, необхідну для встановлення об`єктивної істини, а тому використовуватиметься в якості речових доказів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003523 від 27.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Підставою арешту майна є те, що транспортний засіб марки «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску разом із ключами до нього і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є знаряддям скоєння кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні та являються речовими доказами, які могли б зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вони могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, можуть бути використанні, як докази та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Конкретні факти і докази, що свідчать про користування чи розпорядження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким майном проведення огляду місця події за його участі, заява про добровільну видачу ключів до транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Розмір шкоди, яка отримана юридичною особою на даний час не встановлено.

Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести вчинення зазначеного кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , а не іншою особою.

Необхідність накладення арешту саме на це майно запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ними експертних досліджень.

З метою збереження речових доказів, як знаряддя вчинення злочину, а також запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно і яке являється речовим доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та може бути використанні, як доказ та має важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.»

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутності, вимоги підтримав.

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна виклик власника та володільця майна не здійснювався.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 27.11.2025 р., в період часу з 00 год. 50 хв. по 03 год. 10 хв., у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , було тимчасово вилучений, окрім іншого, належний ОСОБА_5 транспортний засіб «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску. Вказаний транспортний засіб, на який просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що він був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, 27.11.2025 р., постановою слідчого, вказаний транспортний засіб був визнаний речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора про накладення арешту на майно в частині накладення арешту на транспортний засіб, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене 27.11.2025 р. у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме на поміщений на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів (м.Хмельницький, вул. Романа Шухевича, 120Д) належний ОСОБА_5 транспортний засіб «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речового доказу та може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вилучене 27.11.2025 року у ОСОБА_4 , в ході проведення огляду місця події, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке 27.11.2025 р., постановою слідчого, було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні. Проте, незважаючи на наявність означеної постанови слідчого від 27.11.2025 р. про визнання речовим доказом, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення в своєму клопотанні не доведено наявності достатніх підстав вважати, що оригінал особистого документу (який є необхідними для реалізації конституційних прав особи, підтверджує факт, що має юридичне значення), на даний час містить ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Зокрема, прокурором у клопотанні жодним чином не доведено, що цей документ, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберіг на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того, цей документ не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, відсутні й підтверджуючі відомості, що вказаний документ був набутий кримінально протиправним шляхом. Тобто, в даному випадку відсутні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_4 документ, в розумінні ст.98 КК України, має будь-яке відношення до кримінального провадження № 0003523. Тобто, цей документ не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, які б давали підстави тимчасово вилучати певне майно, а отже стороною обвинувачення не доведено, що були наявні правові підстави для вилучення вказаного майна. Тому, правові підстави для накладення арешту на вказаний документ, на сьогоднішній день, відсутні.

Окрім цього, не підлягає задоволенню також клопотання прокурора в частині накладення арешту на вилучені 27.11.2025 року у ОСОБА_4 належні ОСОБА_5 ключі від автомобіля марки «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску, оскільки вони (ключі) сам по собі не є майном, яке могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не є предметом кримінально протиправних дій, тобто не відповідають ознакам речових доказів, передбачених ст.98 КПК України.

В цьому випадку, зокрема у кримінальному провадженні № 0003523, яке розслідується за фактом невиконання судового рішення, вищевказані ключі від автомобіля виконували функцію доступу до автомобіля і не можуть бути використані як окремі речові докази.

Тому, в даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами володільців майна і завданнями цього кримінального провадження. Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене 27.11.2025 р. у ході проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме на поміщений на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів (м.Хмельницький, вул. Романа Шухевича, 120Д) належний ОСОБА_5 транспортний засіб «Ford», моделі «S-max», д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, 2009 року випуску.

В решті вимог клопотання прокурора відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя