Справа №295/1064/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Житомир

слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.01.2026р. про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просив скасувати постанову прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.01.2026р. про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000976 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України. Зобов`язати прокурора повторно розглянути клопотання сторонни захисту з урахуванням вимог кримінального процессуального закону та всіх встановлених обставин.

В обґрунтування скарги вказав, що прокурор не врахував, що підозрюваний не здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ї зафіксовано суттєве погіршення психічного та когнітивного стану Потьомкіна її., він неодноразово переОував на стаціонарному лікуванні; наявні медичні документи фіксують зниження пам`яті, критичності мислення та вольової ре гулящі; в даному кримінальному провадженні відсутня суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, прокурор просила відмовити у задоволенні скарги. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 304 КПК України під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою слідчий суддя має перевірити наявність у скаржника права на подання скарги, дотримання встановленого строку оскарження, можливість оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності згідно з законом та можливість розгляду скарги в цьому суді. Лише наявність всіх наведених умов є підставою для відкриття провадження за скаргою та її розгляду по суті. В іншому випадку слідчий суддя має повернути скаргу чи відмовити у відкритті провадження.

Частина 1 ст. 303 КПК України визначає виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, що прямо випливає з ч. 2 ст. 303 КПК України.

Постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження може бути оскаржена лише у разі, якщо підстава закриття передбачена п. 9-1 ст. 284 КПК України (п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Оскарження відмови прокурора у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав кримінальним процесуальним законом не передбачене.

Адвокат у скарзі не послався на конкретну правову підставу (відповідний пункт ч. 1 ст. 303 КПК України) оскарження ним постанови прокурора, втім, наведені у скарзі доводи, зокрема, щодо невиконання прокурором вимог ст. 220 КПК України в частині наведення мотивів прийнятого рішення, свідчать про оскарження захисником бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк, та можливість оскарження якої передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Стаття 220 КПК України передбачає обов`язок прокурора розглянути клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання. Наведення мотивів повної чи часткової відмови у задоволенні клопотання є складовою обов`язку прокурора, передбаченого ст. 220 КПК України, а отже відсутність таких мотивів може становити бездіяльність, яка є предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, з долученої до скарги постанови вбачається, що прокурор навів мотиви відмови у задоволенні клопотання, зокрема, надавши оцінку висновку судово-психіатричиого експертизи від 09.12.2025 р. щодо підозрюваного, який не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, зазначила про його обмежену осудність та відсутність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Наведені мотиви безпосередньо стосуються суті клопотання, є зрозумілими та пояснюють причини ухвалення відповідного рішення, а оцінка їх обґрунтованості чи відповідності вимогам кримінального процесуального закону не належить до компетенції слідчого судді в межах розгляду скарги не бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог ст. 220 КПК України.

Таким чином, встановивши, що скарга за своєю суттю є спробою оскарження рішення прокурора, можливість оскарження якого під час досудового розслідування не передбачена кримінальним процесуальним законом, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 220, 284, 303 307, 309 КПК України,

постановив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено 28.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1