Справа№672/866/25
Провадження №1-кп/672/68/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисниці ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законної представниці ОСОБА_8 , представниці служби у справах дітей ОСОБА_9 , представниці сектору ювенальної поліції ОСОБА_10 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку клопотання у кримінальному провадженні №0001502 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кремінна, Городоцького району, Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, студента ІІ курсу ДНЗ «Лісоводський аграрний ліцей», раніше не судимого, неодруженого,

за ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 близько 19 год. 20 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки «Tekken 250» д.н.з. НОМЕР_1 , із пасажиром ОСОБА_7 , який знаходився на задньому сидінні, рухаючись по вул. Перемоги в с. Лісоводи Городоцької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, під час виконання маневру лівого повороту на проїзну частину вулиці Лесі Українки у вказаному населеному пункті, в порушення вимог пунктів 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, діючи з кримінально-протиправною недбалістю, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, допустив виїзд керованого ним мотоцикла на ґрунтове узбіччя з подальшим зіткненням із парканом господарства по вул. Лесі Українки, 2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому правої потиличної кістки склепіння черепа з розповсюдженням на праву скроневу кістку в проекції склепіння черепа та піраміду правої скроневої кістки, геморагічного забою правої та лівої лобних часток головного мозку, правої та лівої скроневих часток головного мозку, субдуральної гематоми в проекції правої половини потиличної частки мозку, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій обов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками отриманням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 .

Отже, мало місце суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки, передбачені ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю. Повідомив, що дійсно за вказаних обставин керував мотоциклом, який належить його матері, без її дозволу. На мотоциклі з ним перебував його товариш, який був без шолому. Виконуючи маневр повороту зрозумів, що у нього не працюють задні гальма, почав гальмувати передніми, однак мотоцикл занесло і вони впали. ОСОБА_7 лежав без свідомості, з голови у нього йшла кров.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 повідомив, що сину мотоцикл без дозволу не давали. Вказав, що з поведінкою сина жодних проблем ніколи не було. Також повідомив, що він максимально сприяв потерпілому щодо відшкодування коштів, витрачених на лікування.

Допитаний неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 у своїх показаннях повідомив суду, що у той день дійсно поїхали з ОСОБА_4 у сусіднє село. Шолом ОСОБА_4 йому не дав, оскільки не хотів за ним повертатись додому, щоб не побачила матір. Також, оскільки мотоцикл новий, його матір говорила, що на ньому може їздити лише одна людина. По дорозі вони раптово впали і він більше нічого не пам`ятає.

Також ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_4 регулярно користувався вказаним мотоциклом, не маючи посвідчення водія.

Законна представниця ОСОБА_7 ОСОБА_8 повідомила суду, що претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_4 та його батьків вона не має.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 у своїх показаннях підтвердив, що був очевидцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди, проте не бачив сам момент падіння, лише почув його. Оскільки він є лікарем за фахом, то одразу почав надавати першу медичну допомогу потерпілому, до приїзду швидкої допомоги. ОСОБА_4 спочатку виконував його вказівки та також допомагав у цьому. Потім він взяв мотоцикл та кудись його поволік.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому також підтверджується такими доказами: протоколом огляду місця події від 16.05.2025 з фототаблицями, з якого вбачається місце дорожньо-транспортної пригоди, із слідами гальмування, стан дорожнього полотна, яке є асфальтованим та сліди крові на ньому (а.с.85-94); протоколом огляду транспортного засобу мотоцикла марки «Tekken 250» д.н.з. НОМЕР_1 з фото таблицями, з характерними для падіння пошкодженнями правої його частини (96-100); висновком інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу від 16.06.2025, з якого вбачається, що на момент огляду мотоцикла гальмова система переднього колеса перебувала у справному стані, тоді як гальмова система заднього колеса перебувала у несправному стані. Однак експерту не вдалося визначити час виникнення несправності гальм заднього колеса, оскільки це могло мати місце і під час ДТП (а.с.114-118); копією карти виїзду екстреної медичної допомоги від 16.05.2025, з якої вбачається, що дійсно мав місце виїзд у с. Лісоводи Городоцької ОТГ по факту отримання тілесних ушкоджень під час ДТП ОСОБА_7 (а.с.123); протоколом тимчасового доступу до документів і їх тимчасового вилучення, а саме медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 та ком пакт-диску з рентгенівськими знімками, з яких вбачається тілесні ушкодження, які були отримані потерпілим (а.с.135-136); протоколом огляду предметів від 26.06.2025, а саме медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 , у якій містяться результат обстежень, аналізів, результати огляду лікарів та компакт-диск з рентгенівськими знімками (а.с. 137-159); висновком експерта судово-медичної експертизи потерпілого №481 від 16.07.2025, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і їх характер не виключає можливості їх отримання під час дорожньо-транспортної пригоди за обставин даної справи (а.с.164-166); роздруківкою алкотестера «Драгер», з якої вбачається, що ОСОБА_4 був тверезий (а.с. 186).

За таких обставин у справі, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що мало місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і вчинене воно було ОСОБА_4 до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вказане діяння.

За положеннями ч.1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

У відповідності до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 КК України суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно положень ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч. 2 ст. 105 КК України.

З огляду на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у віці 15 років, тобто не досяг шістнадцятирічного віку з якого передбачена кримінальна відповідальність за ст.286 КК України, а отже до нього підлягають застосування примусові заходи виховного характеру.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність та наслідки діяння, дані про особу ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, навчається у ДНЗ «Лісоводський ПАЛ», виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем навчання, проживає в повній сім`ї, яка належним чином забезпечена і створила належні умови для виховання дітей, а батьки здійснюють належне виховання і поведінку, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, а саме щире розкаяння, відшкодування потерпілому заподіяних збитків.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 має вплив на сина, є для нього авторитетом. Крім того, останній повідомив, що хоча раніше періодично їздив за кордон працювати, відтепер буде перебувати в Україні з метою належного догляду за поведінкою сина.

На підставі вищевказаного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 на підставі ст.97,105 КК України примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд батька.

Суд не вбачає підстав до застосування запропонованого прокурором примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього у виді заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби , бари) з 21.00 по 07.00 строком на шість місяців.

Прокурором не було доведено, що вчинене суспільно-небезпечне діяння якимось чином було пов`язане з відвідуванням таких місць чи вживанням алкогольних напоїв. Крім того, така заборона саме у такі часові проміжки (у вечірній та нічний час) у більшості своїй є беззмістовною, оскільки в Україні введена і діє комендантська година, що саме по собі унеможливлює відвідування таких місць у такий час.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з ОСОБА_4 , який має власне джерело доходу у вигляді стипендії.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001502 про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереженні та передачі під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає по АДРЕСА_1 строком на один рік.

Арешт, накладений на мотоцикл марки «Tekken 250» д.н.з. НОМЕР_1 у відповідності до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 року скасувати.

На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ мотоцикл марки «Tekken 250» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні на території ВПД №1 Хмельницького РУП (вул. А. Гончарука 3 у м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області) повернути власниці ОСОБА_12 .

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_4 на користь держави - 6685 грн. 50 коп. судових витрат у вигляді вартості проведення експертиз.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя: