печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань щодо неповернення тимчасово вилученого майна, яке вилучене під час обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги особа, яка звернулася зі скаргою обґрунтовує тим, що в ході проведеного обшуку вилучено майно дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді надано не було, при цьому арешт на дане майно у передбаченому КПК України порядку не накладено, тому просить повернути належному володільцю таке майно.

У засідання особа, яка звернулася зі скаргою - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд скарги за його відсутністю, на задоволенні скарги наполягає.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заперечення щодо задоволення скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді від 02.07.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: мобільного телефону iPhone 15; мобільного телефону iPhone 10-11; банківських карток №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; договору дарування грошових коштів від 23.06.2025 на суму 8 млн. 366 тис. 700 грн., які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тобто, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2025 року у провадженні 757/30875/25-к надано дозвіл на вилучення вказаного майна.

Відтак, майно, яке просить повернути адвокат ОСОБА_3 , не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на наведене скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2021 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 233, 234, 236, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2021 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1