УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 477/2104/23

провадження № 51-104ск26

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вітовського районного суду Миколаївської області 19 травня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року і

встановила:

за вироком Вітовського районного суду Миколаївської області 19 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на її користь відшкодування моральної шкоди в сумі 300 000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 16 жовтня 2025 року вирок Вітовського районного суду Миколаївської області 19 травня 2023 рокустосовно ОСОБА_5 залишив без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до обставин, які детально викладені у вироку, а саме 23 травня

2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував поблизу продуктового магазину, у той же період часу за сусіднім столиком знаходився ОСОБА_8 , який з іншими односельцями вживав алкогольні напої. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у останнього виник умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 . Відразу, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 дістав ніж, і, діючи з прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій і бажаючи їх настання, утримуючи в правій руці ніж, підійшов до ОСОБА_8 , який сидів за столом, і наніс ним умисно один удар йому в праву частину шиї, внаслідок чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення правої бокової поверхні шиї з пошкодженням магістральних судин (артерії та вени) та стравоходу, що супроводжувалося рясною зовнішньою та внутрішньою кровотечою. Внаслідок гострої кровотечі настала смерть ОСОБА_8 .

За описаних обставин ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, просить вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх доводів, зазначає, що ОСОБА_5 не мав мети, мотиву та умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Зазначає, що ОСОБА_5 не бажав заподіяти смерть потерпілому, не наносив умисних ударів ножем ОСОБА_8 , а намагався залякати ножем останнього та в результаті боротьби було спричинено ножове поранення потерпілому. ОСОБА_5 не мав неприязних відносин до ОСОБА_8 та відповідно умислу на його вбивство теж не мав, що, на думку захисника, свідчить про наявність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Мотиви Суду

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення злочинів, встановлених судами нижчих інстанцій.

Доводи щодо неповноти судового розгляду, незгоди з даною судом оцінкою доказів, оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів з викладенням власної версії події, стосуються по суті невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, виходячи з положень статті 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Разом із тим при перевірці судових рішень не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом відповідно до статті 94 зазначеного Кодексу.

Судові рішення свідчать, що суди ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в них мотиви про визнання цих доводів безпідставними колегія суддів знаходить обґрунтованими.

Твердження захисника ОСОБА_4 про відсутність умислу на вбивство потерпілого та необхідність перекваліфікації його дій на ст. 119 КК України, оскільки, на її думку, вони носили необережний характер, не заслуговують на увагу.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

На відміну від умисного вбивства, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Як встановили суди, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується дослідженими у суді належними та допустимими доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Окрім того, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення належними і допустимими письмовими доказами, які всебічно перевірені судом першої та апеляційної інстанцій, зокрема даними: протоколу слідчого експерименту від 27.07.2023 та відеозапису до нього за участю свідка ОСОБА_9 , протоколу огляду місця події від 23.05.2023 з фототаблицею та відеозаписом до нього; протоколом затримання від 23.05.2023 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та вилучено одяг: сорочку чорного кольору з візерунками білого кольору з коротким рукавом та джинси темно синього кольору; відповідно до протоколу огляду вилучених речей від 29.06.2023, на одязі ОСОБА_5 виявлено плями бурого кольору, схожі на кров. Згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 23.05.2023 у затриманого ОСОБА_5 відібрано змиви з правої та лівої рук, піднігтьові пластини з лівої та правої рук.

Судом зазначено, що в ході досудового розслідування при проведені огляду трупу та судово-медичної експертизи встановлено характер спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , їх локалізацію та механізм заподіяння. Так, з протоколу огляду від 24.05.2023 вбачається, що при огляді у трупу ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: в лівій лобній області, під шаром згортку крові виявлена рана веретеноподібної форми, нижній край рани під

п-подібним кутом, верхній край рани загострений, розміром 2х0,3 см, розташована вертикально, на відстані 1,5 см від зовнішнього краю лівої брови, краї рани рівні, лівий скошений, правий підритий (рана №1); на правій боковій поверхні шиї, на відстані 3 см до низу, від кута нижньої щелепи виявлена вертикальна рана з додатковим розрізом від уявленої серединної лінії, розміром 2,5х0,5см, краї рани рівні, правий край скошений, лівий підритий, верхній кінець загострений, нижній - П-подібний. Хід та напрямок ранового каналу: з права наліво, з низу вверх, оточуюча шкіра, м`язи шиї з права, права сонна артерія гортань, де і закінчується, довжина каналу не менше 7 см.

Із долучених до матеріалів касаційного провадження за скаргою сторони захисту копій судових рішень убачається, що суд, оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази та інші письмові докази і доводи апеляційної скарги сторони захисту в їх сукупності, зробив висновок, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні доведена, суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Також убачається, що матеріалами кримінального провадження доведено, що ОСОБА_5 спричинив потерпілому ножем проникаюче колото-різане поранення правої бокової поверхні шиї з пошкодженням магістральних судин (артерії та вени) та стравоходу, що супроводжувалось рясною зовнішньою та внутрішньою кровотечею, внаслідок чого настала смерть потерпілого

ОСОБА_8 . Дані, встановлені при огляді трупу та при проведенні судово-медичної експертизи, доводять ту обставину, що тілесне ушкодження в потерпілого утворилося внаслідок однократної дії колюче-ріжучого предмета, ножове поранення здійснено у життєво-важливий орган - праву бокову поверхню шиї з пошкодженням магістральних судин (артерії та вени) та стравоходу, що потягло смерть його смерть.

У кримінальному провадженні проведені судові імунологічні експертизи, якими встановлені дані, які беззаперечно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_8 .

Так, з наведених у вироку висновків судово-медичних експертиз убачається, що ураховуючи локалізацію та характер ушкодження та дані судово-криміналістичного дослідження, проникаюче колото-різане поранення у потерпілого утворилося внаслідок однократної дії колюче-ріжучого предмета, який має вістря, лезо та обух за типом ножа. За ступенем тяжкості тілесне ушкодження носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження та має прямий причинно-наслідковий зв`язок із настанням його смерті.

Як слушно зазначив суд, дії ОСОБА_5 свідчать про спрямованість його дій та розуміння настання наслідків у вигляді смерті, зокрема, про умисел на умисне позбавлення життя потерпілого свідчить спосіб позбавлення життя, а саме, застосування такого знаряддя вчинення злочину, як ножа, механізм заподіяння тілесного ушкодження - заподіяння удару ножем в область бокової поверхні шиї справа. Характер рани, нанесеної потерпілому ОСОБА_8 , свідчить про навмисне, із силою її спричинення, оскільки глибина ранового каналу та його направленість вказують про навмисну цілеспрямовану дію - удар ножем в область шиї в місце розташування життєво-важливих кров`яних магістралей людини.

Таким чином, урахувавши усі встановлені обставини справи, зокрема, характер та спосіб дій засудженого, місце вчення злочину, суди дійшли вірного переконання про наявність у ОСОБА_5 умислу саме на заподіяння смерті потерпілому, а тому його дії за ч.1 ст.115 КК України кваліфіковано вірно.

Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, версія сторони захисту про відсутність у засудженого умислу на вбивство не знайшла свого підтвердження під час дослідження матеріалів кримінального провадження. Тому відсутні підстави для висновку про вчинення засудженим вбивства через необережність.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Крім того, слід акцентувати, що доводи, викладені в касаційній скарзі захисника, були наведені і в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції перевірив їх та визнав безпідставними. При цьому апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги захисника, навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення та підстави, на яких апеляційну скаргу визнав необґрунтованою.

З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вітовського районного суду Миколаївської області 19 травня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3