Справа №583/9/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/169/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми заяву захисника ОСОБА_8 про відвід судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 в межах кримінального провадження № 583/9/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.01.2026 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України,

установила:

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_8 надійшла заява про відвід судді апеляційного суду ОСОБА_2 , який обґрунтував тим, що чоловік судді працює в Охтирському районному центрі комплектування та соціальної підтримки, де створена позаштатна військово-лікарська комісія, до складу якої входила ОСОБА_7 , підозрювана за ч. 3 ст. 368 КК України, що у адвоката викликає сумніви в неупередженості судді ОСОБА_2 .

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_8 та його підзахисної ОСОБА_7 про необхідність задоволити вказане клопотання, доводи прокурора ОСОБА_6 про відсутність підстав для задоволення відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що заявлений відвід судді ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. При цьому з огляду на п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно з якими наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії»).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому відповідно ч. 5 ст. 80 КПК, відвід повинен бути мотивованим.

Що стосується доводів заявленого відводу, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки наведені захисником ОСОБА_8 підстави для відводу судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цієї судді, її побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у судді певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених обставин, неможливість ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддею довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст. 75, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_8 в задоволенні його заяви про відвід судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4