ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Рівному в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000097 від 16.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Ялта, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, судимого 21.10.2025 вироком Буського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з встановлення іспитового строку 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

розгляд кримінального провадження відбувся за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затверджені постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року №576 та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу у невстановлений під час досудового розслідування день, час, місце та обставинах, незаконно придбав предмет, що ззовні схожий на сигнальний пістолет марки СП81 з наявними маркувальними позначеннями А550, калібру 26мм., 1985 р.в. та предмет, ззовні схожий на втулку для здійснення пострілів патронами 12-го калібру за допомогою сигнального пістолету марки СП81, які зберігав з метою подальшого збуту до моменту проведення оперативної закупки.

У подальшому, 17 квітня 2025 року, о 17 год. 51 хв., ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, прибув до приміщення відділення №59 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: м. Київ, вул. Бульваро-Кудрявська, 32 та користуючись послугами вказаного оператора поштового зв`язку, у відправленні з ТТН №5511, в ході проведення оперативної закупки збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , предмет, що ззовні схожий на сигнальний пістолет марки СП81 з наявними маркувальними позначеннями А550, калібру 26мм., 1985 р.в.

Окрім цього ОСОБА_3 , 17 квітня 2025 року, о 18 год. 19 хв., перебуваючи у приміщенні відділення №59 ТОВ «Нова пошта», що за адресою м. Київ, вул. Бульваро-Кудрявська, 32 та користуючись послугами вказаного оператора поштового зв`язку, у відправленні з ТТН №8171, в ході проведення оперативної закупки збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , предмет сірого кольору циліндричної форми, який згідно з висновком експерта №СЕ-19/118-25/7542-БЛ від 14.05.2025 в поєднанні з сигнальним пістолетом «СП-81» з серійним номером НОМЕР_1 , 1985 року виготовлення є вогнепальною зброєю, шляхом переробки саморобним способом для проведення пострілів патронами до гладкоствольної мисливської зброї 12-го калібру, які ОСОБА_6 отримав 18 квітня 2025 у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою м. Рівне, вул. Князя Володимира, 109К, сплативши за це попередньо обумовлені грошові кошти в сумі 17 290 грн., шляхом післяоплати за доставку.

Своїми умисними діями, які виразилися в придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Разом з обвинувальним актом, до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 22.10.2025 між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам чинного законодавства, просив її затвердити та призначити обвинуваченому покарання визначене в цій Угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення дав показання, за обставин, яких не пам`ятає, придбав сигнальний пістолет марки СП81 та втулку для здійснення пострілів патронами 12-го калібру за допомогою сигнального пістолету марки СП81, та які 17.04.2025, збув шляхом відправлення оператора поштового зв`язку «Нова пошта» №59, що в м. Київ, вул. Бульваро-Кудрявська, 32 ОСОБА_6 , за що отримав післяоплатою 17 290 грн. Підтвердив, що відповідного дозволу не мав. У вчиненому розкаявся, шкодує про вчинене.

Вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, просив затвердити Угоду про визнання винуватості, наслідки укладення угоди та її невиконання, йому роз`ясненні та зрозумілі.

Захисник обвинуваченого, також просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

В даній Угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України.

Сторони Угоди погодили на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, з урахуванням вироку Буського районного суду Львівської області від 21.10.2025 за ч.1 ст. 263 КК України яким останнього засуджено до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з встановлення іспитового строку 2 роки, - у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України сторони узгоджують звільнити ОСОБА_3 від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження Угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку. Для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому також роз`яснено та зрозуміло.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Суд запевнився, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 - 1 КК України.

В судовому засіданні суд переконався також у тому, що укладення Угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці Угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що Угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, умови Угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення Угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за Угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст. 263 КК України, а також, що при укладенні Угоди враховані обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи, що Угода про визнання винуватості відповідає положенню ч. 4 ст. 469 КПК України та змісту ст. 472 КПК України, і обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення, затвердження Угоди та невиконання, із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний, враховуючи також обставини що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, а також дані про особу обвинуваченого що ОСОБА_3 раніше судимий, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим Угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, обвинуваченому слід призначити визначене Угодою про винуватості покарання - за санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Остаточне покарання призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та враховуючи, що незаконними діями ОСОБА_3 шкоди нікому задано не було і будь яких суспільно небезпечних наслідків не наступило, участь останнього у відсічі збройної агресії російської федерації в 2022 році в складі добровольчих формувань територіальної оборони та наявність на утриманні неповнолітньої доньки, на підставі ст. 75 КК України є можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5 348,40 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374,376,475,392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22.10.2025 між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю свого захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000097 від 16.01.2025.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Буського районного суду Львівської області від 21.10.2025, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази дві квитанції у сейф пакеті НПУ №PSP2230072, одну квитанцію у сейф пакеті НПУ №WA1136595, дві квитанції у сейф пакеті НПУ №CRI166818 вогнепальна зброя що у сейф пакеті №3186337, однозарядний 26,5 мм сигнально освітлювальний пістолет Шпагіна «ОСШ 42» №811 зразка 1942 року виготовлення, однозарядний 26,5 мм сигнально освітлювальний пістолет Шпагіна «СПШ 44» № НОМЕР_2 , 1979 року виготовлення, однозарядний 26,5 мм сигнально освітлювальний пістолет б/н зразка 1930 року що у сейф пакеті №3285582, 3 вкладні стволи та спеціальний сейф пакет №6056982 в якому знаходяться 3 патрони 12 калібру знищити; оптичний диск DVD R з записами з камер відео спостереження відділення №59 у м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 32 ТОВ «Нова Пошта» та відділення №48 м. Дніпро, бульвар Слави, 17, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім ) гривень 40 копійок, процесуальних витрат.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частини 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1