Справа № 357/8613/25
У Х В А Л А

13 січня 2026 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту,

установив:

до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту.

Подане клопотання прокурор мотивує тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа підприємець 26.12.1996 року зареєстровано ТОВ «КОНКОРД-5», (), основним КВЕД 68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна, засновником та керівником якого є ОСОБА_4 , юридична адреса: 73003, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Лютеранська, будинок 24.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 550 від 14.02.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , ТОВ «КОНКОРД-5» ( покупець) придбало у ТОВ « Український промисловий банк», , (продавець) нерухоме майно нежитлові приміщення № 13-1 та № 13-2, розташовані у буд. 11 по Леніна набережній імені у м. Ялта, АР Крим.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 05.03.2012 за ТОВ «КОНКОРД-5» зареєстровано вищевказане нерухоме майно.

Однак, в невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 16.05.2019 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння нежитловими приміщеннями № 13-1 та № 13-2, що розташовані у буд. 11 по набережній імені Леніна у м. Ялта, Автономна Республіка Крим.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені спосіб, дату та час, однак не пізніше 12.04.2019 отримав завідомо підроблений офіційний документ нотаріальну довіреність (НЕЕ 338714), посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , згідно якої ТОВ «КОНКОРД-5» уповноважує ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подавати від імені Товариства заяви у відповідні установ бути моїм представником у компетентному бюро технічної інвентаризації, суб`єктах господарювання по питанню отримання технічного паспорта та необхідних інших довідок документів, а також в установах і організаціях, що уповноважені здійснювати незалежну експертну оцінку нерухомого майна та видавати у зв`язку з цим звіт про експертну оцінка представляти інтереси Товариства в будь-яких компетентних органах, в Державних фіскальних органах, фінансових органах і банківських установах, реєстраційній службі, центрі падання адміністративних послуг та інших органах, що здійснюють державну реєстрацію права власності, у відділі архітектури та будівництва, комунальних службах, всіх державних, муніципальних і приватних організаціях, органах і установах, в тому числі органах місцевого самоврядування, органах державної реєстрації прав на нерухоме майно угод з ними, в органах по обліку об`єктів нерухомого майна і технічної інвентаризації органах житлово-комунального господарства, податкових органах, органах нотаріату з будь яких питань, пов`язаних з виконанням повноважень наданих цією довіреністю, а також сплачувати від імені Товариства податки та всі необхідні платежі, включаючи державне мито; представляти інтереси Товариства у компетентних органах Держгеокадастру, по всі без винятку питаннях, що стосуються виконання повноважень, наданих цією довіреністю. тому числі по питанню отримання кадастрового номеру на земельну ділянку; розписуватись від імені Товариства, у тому числі підписувати договір купівлі-продажу нерухомого майна отримувати належні Товариству за продане нерухоме майно грошові кошти, а також виконати усі інші дії та формальності, пов`язані з цією довіреністю, що не відповідає дійсності, враховуючи, що згідно інформації Єдиного реєстру довіреностей ТОВ «КОНКОРД-5» жодного разу не надавалось нотаріально посвідчених довіреностей на особу ОСОБА_9 .

В подальшому, використовуючи завідомо підроблений офіційний документ нотаріальну довіреність (НЕЕ 338714), ОСОБА_6 уклав договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 13-1 та № № 13-2, розташовані у буд. 11 по набережній імені Леніна у м. Ялта, Автономна Республіка Крим від 16.05.2019, посвідчений нотаріусом Ялтинської міської ради Республіки Крим ОСОБА_10 .

Відповідно до умов вказаного договору представник ТОВ «КОНКОРД-5» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Черкаси, Україна (продавець) продала, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин росії, уродженець с. Лозоватка, Криворіжського району, Дніпропетровської області (покупець) придбав нежитлові приміщення № 13-1 та № № 13-2, розташовані у буд. АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності.

В подальшому у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 29.01.2025 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом отримання завдатку, як коштів за попереднім договором до основаного договору купівлі-продажу нерухомого майна нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, розташованих на набережній ім. Леніна, буд. 11 у м. Ялта Тимчасово окупованої території України ( далі ТОТУ) Автономної Республіки Крим.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин звернувся до ріелтора із продажу нерухомості в ТОТУ Автономна Республіка Крим - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, з метою публічного розміщення інформації про продаж нерухомого майна, яка, в свою чергу, не будучи обізнаною про злочинний намір ОСОБА_6 , надала відомості про продаж вищевказаного майна ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянину російської федерації.

Так, 30.01.2025 року ОСОБА_12 , не будучи поінформованим про злочинні наміри ОСОБА_13 , зателефонував своєму знайомому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянину України та повідомив, що йому відомо про комерційну пропозицію з придбання нежитлового приміщення на набережній в м. Ялта, Республіки Крим, а також те, що власник даного нерухомого майна, ОСОБА_6 проживає на території України та з ним можна зустрітись й обговорити деталі продажу.

З метою підготовки до укладення договору ОСОБА_12 , через засоби мобільного зв`язку надав інтернет-посилання ОСОБА_14 на оголошення про продаж нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, розташованих на набережній АДРЕСА_1 , з кадастровим номером - 90:25:010107:157, загальною площею 68,3 кв. м., та в подальшому через інтернет месенджери надав ОСОБА_14 проект попереднього договору купівлі-продажу нежитлових приміщень та копій правовстановлюючих документів на них, згідно яких вбачається, що власником описаної нерухомості є ОСОБА_6 .

Так, відповідно до усних домовленостей та умов попереднього договору, покупець має передати продавцю аванс у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) доларів США, натомість загальна ціна продажу об`єктів нерухомості відповідно до умов попереднього договору становить 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) доларів США. Подальші розрахунки із продавцем будуть узгоджені до підписання основного договору купівлі продажу нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, які розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Набережна ім. Леніна, буд. 11.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна в особливо великих розмірах, 10.06.2025 року ОСОБА_6 зустрівся у заздалегідь узгодженому місці із ОСОБА_15 , а саме у ресторані «Євразія», що за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, 84В, де ним було обумовлено основні умови укладення попереднього договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, які розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Набережна ім. Леніна, буд. 11.

В подальшому, 28.07.2025 ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р. Олександрійський, 13А, в приміщенні ресторану «Кабаре Бельведер», реалізуючи вказаний злочинний намір, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна в особливо великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману, діючи з метою доведення злочину до кінця, завідомо розуміючи, що останній не є законним власником об`єктів нерухомості - нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, які розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Набережна ім. Леніна, буд. 11, уклав завідомо для нього підроблений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, які розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Набережна ім. Леніна, буд. 11, із ОСОБА_15 та отримав від нього кошти у сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що станом на день вчинення злочину еквівалентно 1 253 472 грн., та перевищує 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та реалізації єдиного злочинного умислу спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_16 в особливо великих розмірах, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі, враховуючи, що його злочинні наміри було викрито та задокументовано правоохоронними органами та затримано уповноваженою службовою особою із коштами, отриманими від ОСОБА_15 .

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Крім того, відповідно до Закону України від 16 квітня 2025 року № 4357-IX) затверджено Указ Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", останню неодноразово продовжено, яка діє по теперішній час.

В цей час, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 06.11.2024, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення військовослужбовця ЗСУ виготовлений за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із своїм зображенням у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_6 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_6 є військовим ЗСУ, а саме: радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_3 по логістичним питанням.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний підроблений офіційний документ.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Так, 28.07.2025 о 14 годині 59 хвилин, ОСОБА_6 , будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу автомобіля марки «Volksvagen» моделі «Tiguan» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , перебуваючи на 78 км автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса», зупинившись на вимогу працівників патрульної поліції поблизу міста Біла Церква Київської області, маючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу, усвідомлюючи свої протиправні дії, достовірно знаючи, що посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ №101 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 , нібито видане за підписом командира військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_18 , є підробленим, будучи особою мобілізаційного віку, з метою створити перед працівниками патрульної поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення військовослужбовця і таким чином уникнути перевірки його особи згідно Закону України «Про мобілізаційний порядок та мобілізацію», на вимогу працівників поліції, надав останнім для ознайомлення завідомо для нього підроблене посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 .

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ №101 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Згідно із ст. 6 Закону України Про розвідувальні органи України (далі Закон) розвідувальними органами України є: служба зовнішньої розвідки України, розвідувальний орган Міністерства оборони України, розвідувальний орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Таким чином відповідно до вказаного Закону Головне управління розвідки Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_3 ) здійснює розвідувальну діяльність у воєнній, воєнно-політичній, воєнно-технічній, воєнно-економічній, інформаційній, екологічній сферах.

Відповідно до ст. 16 Закону співробітниками розвідувальних органів України є військовослужбовці та службовці кадрового складу розвідувальних органів України, а також військовослужбовці, службовці та працівники, які не належать до кадрового складу цих органів.

На військовослужбовців розвідувальних органів, у тому числі тих, які не належать до кадрового складу розвідувальних органів, поширюється дія законодавства України про проходження військової служби з урахуванням особливостей, що обумовлені специфікою завдань, які виконуються зазначеними військовослужбовцями. Особливості проходження військової служби в розвідувальних органах України визначаються Президентом України.

Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України», комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В цей час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи збройну агресією російської федерації проти України, діючи з метою уникнення від мобілізації до лав Збройних сил України в період воєнного стану, будучи особою призовного віку, вирішив шляхом підробки документів отримати посвідчення, що надає владні повноваження та звання військовослужбовця Збройних Сил України.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , з використанням допомоги невстановленої досудовим розслідуванням особи, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), отримав посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 .

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_6 є військовим ЗСУ, а саме: радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_3 по логістичним питання, що не відповідає дійсності.

Зокрема встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

28.07.2025 року заступник командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_19 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_20 заступили на 12-ти годинне чергування у складі екіпажу «Д-Вулкан 0153», відповідно до дислокації сил та засобів ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, затвердженої т.в.о. командира полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_21 .

Так, 28.07.2025 о 14 годині 59 хвилин, ОСОБА_6 , будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу автомобіля марки «Volksvagen» моделі «Tiguan» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , перебуваючи на 78 км автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса», зупинившись на вимогу працівника патрульної поліції заступника командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капрала поліції ОСОБА_19 поблизу міста Біла Церква Київської області (зона дії «блок пост»), діючи з метою створення перед працівниками патрульної поліції заступником командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капралом поліції ОСОБА_19 видимості відношення його до військової служби та таким чином уникнути перевірки його військово-облікових документів згідно Закону України «Про мобілізаційний порядок та мобілізацію» з боку працівників поліції та працівників територіального центру комплектування та соціальної підтримки, усвідомлюючи реальний ризик подальшої його мобілізації до лав Збройних сил України, враховуючи його мобілізаційний вік, введення в Україні військового стану та загальну мобілізацію, вчинив суспільно небезпечне діяння, що полягає у використанні завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 виданого на особу ОСОБА_6 .

Зокрема, ОСОБА_6 , знаходячись в транспортному засобі марки «Volksvagen» моделі «Tiguan» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , надав для огляду працівникам патрульної поліції: заступнику командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капралу поліції ОСОБА_19 та поліцейському взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капралу поліції ОСОБА_20 вказаний підроблений документ, повідомивши завідомо неправдиві відомості про те, що він є військовослужбовцем військової частини ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 та перебуває на посаді радника командира зазначеної частини по логістичним питанням, не маючи при цьому відповідних владних повноважень та звання службової особи.

За таких обставин працівники патрульної поліції, а саме заступник командира взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_19 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківського районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_20 , не здійснюючи подальшої перевірки документів, враховуючи владні повноваження та звання службової особи - військовослужбовця військової частини ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 , надали ОСОБА_6 можливість подальшого руху по маршруту слідування на автомобілі «Volksvagen Tiguan» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , що має суспільну небезпеку у виді ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в період повномасштабного збройного вторгнення агресора рф в Україну.

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Разом з цим у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні розпочато загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Так у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 01.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою отримання завідомо підробленого документу, а саме: письма довідки, яка дозволяє останньому безперешкодно в тому чисті без перевірки військово-облікових документів, пересуватися по території України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_22 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати письмо довідку для ОСОБА_22 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2025, повторно звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме: письма довідки виготовленої за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_22 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_22 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_22 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_22 є військовим ЗСУ, а саме: «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України № 2114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний підроблений офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення № 7519).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_22 військову службу у ВЧ НОМЕР_3 не проходив та не проходе та будь які посвідчення та довідки на особу ОСОБА_22 військовою частиною НОМЕР_3 не видавались.

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Так у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 01.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою отримання завідомо підробленого документу, а саме: письма довідки, яка дозволяє останньому безперешкодно в тому чисті без перевірки військово-облікових документів, пересуватися по території України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_23 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати письмо довідку для ОСОБА_23 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2025, повторно звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме: письма довідки виготовленої за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_23 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_23 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_23 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_23 є військовим ЗСУ, а саме: «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України №2114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення № 7519).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_23 військову службу у ВЧ НОМЕР_3 не проходив та не проходе та будь які посвідчення та довідки на особу ОСОБА_23 військовою частиною НОМЕР_6 не видавались.

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Разом з цим у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні розпочато загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Так у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 12.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою отримання завідомо підробленого посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_24 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України для ОСОБА_24 ..

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.07.2025, повторно звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення військовослужбовця ЗСУ виготовлений за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_24 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_24 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме посвідчення № НОМЕР_7 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_6 на особу ОСОБА_24 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_6 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_6 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_24 є військовим ЗСУ, а саме: військовим радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_6 по логістичним питанням.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний підроблений офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення № 5900 1411 6207 84).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № 312 ЗСУ ДРБ №101 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_6 на особу ОСОБА_24 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_6 не видавалось.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42 ФЗ). Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько - російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно із статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять в тому числі м. Севастополь, що має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Таким чином, із зазначених міжнародних нормативно-правових актів, а також актів національного законодавства, яке визначає основні засади державної політики, спрямованої на захист національних інтересів і гарантування в Україні безпеки особи, суспільства і держави від зовнішніх і внутрішніх загроз в усіх сферах життєдіяльності, випливає, що дії РФ на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України створюють реальні загрози національній безпеці та є проведенням підривної діяльності проти України. Її результатом стала в 2014 році анексія Криму, окупація території Донецької та Луганської областей, масштабні руйнування провідних промислових бюджетоутворюючих підприємств на сході держави, що призвело до загострення суспільно-політичної обстановки в Україні, падіння економіки держави та інших вкрай негативних для України наслідків.

Прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337-УІІІ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії РФ на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190, «Ситуація з правами людини Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію збоку РФ внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання її анексії.

06.03.2014 у приміщенні Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п.2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума» з визначенням 16.03.2014 датою такого волевиявлення, на яке одним з питань виносилося, зокрема, питання про входження АР Крим до складу російської федерації на правах суб`єкта. 11.03.2014 в порушення вищезазначених вимог законодавства України, в приміщенні Верховної Ради Автономної Республіки Крим, проведено засідання Верховної Ради Автономної Республіки Крим, на якому прийнято незаконну постанову № 1727-6/14 «О Декларации о независимости Автономной Республики Крым и города Севастополя», відповідно до якої «в случае если в результате предстоящего 16 марта 2014 года прямого волеизьявления народов Крыма будет принято решение о вхождении Крыма, включая Автономную Республику и города Севастополь, в состав России, Крым после референдума будет обьявлен независимым и суверенным государством с республиканской формой правления», «Республика Крым как независимое и суверенное государство в случае соответствующих результатов референдума обратиться к Российской Федерации с предложением о принятии Республики Крым на основе соответствующего межгосударственного договора в состав Российской Федерации в качестве нового субьекта Российской Федерации».

Відповідно до вищезазначених незаконних постанов 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації. Крім того, у приміщенні Верховної Ради АР Крим депутатами Верховної Ради АР Крим, повноваження якої припинено постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 № 891-VII, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», пунктом 1 якої передбачено «провозгласить Крым независимым суверенным государством - Республикой Крым, в которой город Севастополь имеет особый статус», тобто створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым». В цей же день депутатами Верховної Ради АР Крим з метою створення незаконно створеного органу прийнято постанову №1748-6/14 від 17.03.2014 «О правопреемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

В подальшому, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації. 11.04.2014 в приміщенні Верховної Ради Автономної Республіки Крим відбулось позачергове засідання незаконно створеного органу «Государственный Совет Республики Крым», на якому 88 колишніми депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим одноголосно прийнято так звану «Конституцию Республики Крым», відповідно до якої «Республика Крым является демократическим правовым государством в составе российской федерации, а территория Республики Крым является единой и неделимой и составляет неотьемлемую часть территории российской федерации».

Так, у травні 2014 року на території АР Крим в структурі окупаційної влади діяло так зване «МВД Республики Крым», зокрема його структурний підрозділ «Управление Государственной службы охраны при МВД Республики Крым». У червні 2014 року російською федерацією створено «МВД России в Республике Крым», до складу якого увійшли збройні та воєнізовані формування, зокрема «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» МВД России в Республике Крым» та «Управление вневедомственной охраны Министерства внутренних дел по Республике Крым». Міністерство внутрішніх справ російської федерації (далі - МВД России) є федеральним органом виконавчої влади, який здійснює функції з реалізації державної політики і нормативно-правового регулювання у сфері внутрішніх справ, у сфері контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, а також в сфері міграції.

Указом президента РФ № 157 від 05.04.2016 на базі «Внутренних войск МВД России» створено «Федеральную службу войск национальной гвардии Российской Федерации» (Росгвардия), з утворенням відповідних структурних підрозділів на тимчасово окупованій території АР Крим, зокрема «Федеральное государственное казенное учереждение «Управление вневедомственной охраны войск национальной гвардии Российской Федерации» та «Федеральное государственное унитарное предприятие «Охрана» Федеральной службы войск национальной гвардии Российской Федерации». Згідно з законодавством рф, війська національної гвардії рф («Росгвардия») є державною військовою організацією, призначеною для забезпечення державної та громадської безпеки, захисту прав та свобод людини та громадянина.

Указаними збройними та воєнізованими формуваннями російської федерації на території окупованої АР Крим здійснювалося систематичне залякування цивільного населення, проводилися викрадення та незаконно позбавлялися волі патріотично налаштовані особи, які, своєю активною громадянською позицією заважали впровадженню та реалізації окупаційної політики держави-агресора, здійснювалась протидія правоохоронним органам і Збройним силам України у відновленні територіальної цілісності України. Збройними та воєнізованими формуваннями окупаційної влади російської федерації в період з 2014 року по теперішній час вчинено дії з метою насильницької зміни конституційного ладу України та захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що призвело до загибелі людей, заподіяння тілесних ушкоджень, руйнувань та інших тяжких наслідків.

Крім того, 24 лютого 2022 року о 5 годині президентом рф оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 5 години 10 хвилин зс рф, що діяли за наказом керівництва рф, здійснено обстріли крилатими та балістичними ракетами аеродромів, військових штабів, складів, підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф, шляхом застосування зброї, незаконно вторглись на суверенну територію України через державний кордон України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Так, в невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 16.05.2019 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел на протиправне заволодіння нежитловими приміщеннями № 13-1 та № 13-2, що розташовані у буд. АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені спосіб, дату та час, однак не пізніше 12.04.2019 отримав завідомо підроблений офіційний документ нотаріальну довіреність (НЕЕ 338714), посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , згідно якої ТОВ «КОНКОРД-5» уповноважує ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діяти в інтересах та від імені вказаного товариства, що не відповідає дійсності, враховуючи, що згідно інформації Єдиного реєстру довіреностей ТОВ «КОНКОРД-5» жодного разу не надавалось нотаріально посвідчених довіреностей на особу ОСОБА_9 .

В подальшому, використовуючи завідомо підроблений офіційний документ нотаріальну довіреність (НЕЕ 338714), ОСОБА_6 уклав договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 13-1 та № № 13-2, розташовані у буд. 11 по набережній імені Леніна у м. Ялта, Автономна Республіка Крим від 16.05.2019, посвідчений нотаріусом Ялтинської міської ради Республіки Крим ОСОБА_10 .

Відповідно до умов вказаного договору представник ТОВ «КОНКОРД-5» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Черкаси, Україна (продавець) продала, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин росії, уродженець с. Лозоватка, Криворіжського району, Дніпропетровської області (покупець) придбав нежитлові приміщення № 13-1 та № № 13-2, розташовані у буд. АДРЕСА_1 , з кадастровим номером - 90:25:010107:157, загальною площею 68,3 кв. м.

В цей час у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який є уродженцем с. Лозоватка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянин України, паспорт НОМЕР_8 , виданий Євпаторійським МВ ГУ ДМС України в АР Крим від 26.12.2013, і водночас громадянин російської федерації, паспорт НОМЕР_9 , виданий 21.11.2014 відділом УФМС росії по Республіці Крим в м. Євпаторія, код підрозділу 910-005, ІПН (ИНН) 90 усвідомлюючи факт здійснення окупації частини суверенної території України - АР Крим російською федерацією, та те що, що АР Крим з 18.03.2014 протиправно перебуває під юрисдикцією рф, діючи умисно з особистих корисливих мотивів, враховуючи наявність у останнього нерухомого майна на території ТОТУ АР Крим, яке він здає в оренду та отримує дохід, виник протиправний умисел на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України.

Відповідно до глави 32 «Налоговго кодекса рф» (далі «нк рф») передбачається «Налог на имущество физических лиц».

Відповідно до ст. 400 «нк рф» «налогоплательщиками налога (далее в настоящей главе - налогоплательщики) признаются физические лица, обладающие правом собственности на имущество, признаваемое объектом налогообложения в соответствии со статьей 401 настоящего Кодекса»

Відповідно до ст. 401 «нк рф» «объектом налогообложения признается расположенное в пределах муниципального образования (города федерального значения Москвы, Санкт-Петербурга или Севастополя, федеральной территории «Сириус») следующее имущество:

1) жилой дом;

2) квартира, комната;

3) гараж, машино-место;

4) единый недвижимый комплекс;

5) объект незавершенного строительства;

6) иные здание, строение, сооружение, помещение.

Так, встановлено, що в період часу з 2020 по 2024 ОСОБА_6 , видаючи себе за реального власника об`єкту нерухомості - нежитлових приміщень № 13-1 та № 13-2, розташованих у буд. АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.ст.400-401 «нк рф» сплатив податки на суму 5 257 рублів, які передано до управління федеральної податкової служби по ТОТУ в Республіці Крим, яка відповідно до договору від 18 березня 2014 увійшла до складу рф.

При цьому ОСОБА_6 розумів, що при здійсненні вказаних фінансових операцій кошти будуть скеровані представникам підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань рф, метою діяльності яких є, в тому числі, насильницька зміна та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні внаслідок збройної агресії із застосуванням воєнізованих формувань рф.

За наведених вище обставин громадянин України ОСОБА_6 , у період з 2020 року по 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, скоїв діяння, спрямовані на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницького повалення конституційного ладу на загальну суму 5257 рублів.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Також, згідно зі ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України», комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В цей час з метою уникнення від проходження служби в Збройних силах України та незгодою з офіційною позицією керівництва держави щодо проведення мобілізаційних заходів та мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на ухилення від загальної мобілізації на особливий період.

Так, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 06.11.2024, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення військовослужбовця ЗСУ виготовлений за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із своїм зображенням у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_6 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_6 є військовим ЗСУ, а саме: радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_3 по логістичним питанням.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний офіційний документ.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_1 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_3 на особу ОСОБА_6 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_3 не видавалось.

Тим самим ОСОБА_6 , в період часу з 06.11.2024 по 28.07.2025 діючи умисно, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України введено воєнний стан в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», будучи достовірно обізнаним про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, у відповідності до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи особою призивного віку, з метою ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблене посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України, створив перешкоди у діяльності підрозділів РТЦК та СП, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки це надало можливість ОСОБА_6 , який бажав ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створило перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що у свою чергу підриває обороноздатність держави через незадовільну укомплектованість особовим складом підрозділів Збройних Сил України і інших складових Сил оборони, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України розпочато проведення загальної мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022.

Указом Президента України від 15.04.2025 року N 236/2025, затвердженим Законом України від 16.05.2025 року N 4357-IX, продовжено строку проведення загальної мобілізації з 9 травня 2025 року на 90 діб.

Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України», комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України в особливий період.

Так, у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 01.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою отримання завідомо підробленого документу, а саме: письма довідки, яка дозволяє останньому безперешкодно в тому чисті без перевірки військово-облікових документів, пересуватися по території України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_22 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати письмо довідку для ОСОБА_22 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2025, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме: письма довідки виготовленої за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_22 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_22 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_22 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_22 є військовим ЗСУ, а саме: «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України №2 114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу».

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення №7519).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_22 військову службу у ВЧ НОМЕР_3 не проходив та не проходе та будь які посвідчення та довідки на особу ОСОБА_22 військовою частиною НОМЕР_3 не видавались.

Крім того, у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 01.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою отримання завідомо підробленого документу, а саме: письма довідки, яка дозволяє останньому безперешкодно в тому чисті без перевірки військово-облікових документів, пересуватися по території України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_23 , вирішив шляхом підробки документів отримати письмо довідку для ОСОБА_23 .

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 01.07.2025, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме: письма довідки виготовленої за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_23 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_23 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_23 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_3 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_23 є військовим ЗСУ, а саме: «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України №2114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення № 7519).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_23 військову службу у ВЧ НОМЕР_3 не проходив та не проходе та будь які посвідчення та довідки на особу ОСОБА_23 військовою частиною НОМЕР_3 не видавались.

Крім того, у невстановленому місці дату та час, однак не пізніше 12.07.2025 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою отримання завідомо підробленого посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи з метою уникнення перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_24 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці та бажаючи їх настання, вирішив шляхом підробки документів отримати посвідчення військовослужбовця Збройних Сил України для ОСОБА_24 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , розуміючи, що для досягнення своєї злочинної мети йому необхідна допомога особи (осіб), що мають відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 12.07.2025, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, обумовивши свій злочинний план, який полягатиме у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення військовослужбовця ЗСУ виготовлений за сприяння ОСОБА_6 , підготувавши фотокартку із зображенням ОСОБА_24 у військовій формі.

Надалі, невстановлена особа, що має відповідні знання та технічні засоби для виготовлення завідомо підроблених офіційних документів (посвідчень), діючи за сприяння ОСОБА_6 , що виразилось у отриманні від останнього його особистих паспортних даних та фотокартки із зображенням особи ОСОБА_24 у військовій формі, склала та видала останньому завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надає певні права та обов`язки, а саме посвідчення № НОМЕР_7 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_6 на особу ОСОБА_24 , проставивши відтиск печатки «Міністерство оборони України військова частина НОМЕР_6 ідентифікаційний код НОМЕР_4 » та підписавши її від імені командира військової частини НОМЕР_6 полковника ОСОБА_17 , що не відповідає дійсності.

Відповідно до вказаного документа вбачається, що ОСОБА_24 є військовим ЗСУ, а саме: військовим радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_6 по логістичним питанням.

В подальшому, невстановлена особа за невстановлених обставин, дату та час передала ОСОБА_6 вищевказаний офіційний документ, а останній в свою чергу переслав вище зазначене посвідчення за допомогою ТОВ «Нова Пошта» (поштове відправлення № 5900 1411 6207 84).

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що бланк документа - посвідчення № НОМЕР_7 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_6 на особу ОСОБА_24 не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та вказане посвідчення військовою частиною НОМЕР_6 не видавалось.

Тим самим ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом виготовленням письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_22 , відповідно до якого останній є «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України №2114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу», а також шляхом виготовленням письма довідки №20-11-42 на особу ОСОБА_23 , відповідно до якого останній є «радником командира частини по логістичним питанням, та згідно с Законом України №2114-ІХ, та ст. 6 Закону України 3551-ХІІ виконує окремі доручення, як позаштатний співробітник підрозділу», та шляхом виготовленням посвідчення № НОМЕР_7 ЗСУ ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ В/Ч НОМЕР_6 на особу ОСОБА_24 , відповідно до якого останній є військовим радником командира ДРБ № НОМЕР_2 ГУР МОУ в/ч НОМЕР_6 по логістичним питанням, перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України в особливий період усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, шляхом обману, створив перешкоди у діяльності підрозділів РТЦК та СП, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки це надало можливість ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які бажали ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створило перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що у свою чергу підриває обороноздатність держави через незадовільну укомплектованість особовим складом підрозділів Збройних Сил України і інших складових Сил оборони.

28.07.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

09.01.2026 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353 КК України.

Крім цього, 28 липня 2025 в період часу з 16 год 56 хв. по 18 год 04 хв. проведено огляд місцевості, а саме земельної ділянки місцевості, що розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква по б-р. Олександрійському, 13 А, під час якого виявлено та вилучено платіжну картку «monobank» чорного кольору « ОСОБА_25 » з номером картки НОМЕР_10 та виявлено та вилучено платіжну картку «А-банк» з індивідуальним номером НОМЕР_11 .

В ході огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , також виявлено картковий рахунок № НОМЕР_12 дійсний до 05/24.

Крім цього, в ході опрацювання інформації наявної на мобільних телефонах вилучених та належних ОСОБА_6 встановлено, що останній в своїй протиправній діяльності користується крипто гаманцями:

-TDGZ4GfvCRe1d8oksj8fBD77ZHw4bkCPBA

-TWAaqyzkZA7YWDSTQxZoD2NnZtupvVYUm2

-TKittNMn7B2h7VbJPs9jcetxcw13krPbpo

-TBnb7jp9wxCiVeU64LngUcpj82aaGSXdbU

-TYRsLZby8EfydDeF2AGbknkC7nqVJmZjLw

-TGwTmxEWkwgUvu6bHRWXG4Lesp5k6e9nnk

-TVpesFRgpZ2ihwoN1TGEdqN2UMEvJ8ri64, за допомогою яких здійснює і отримує опату за проведення кримінально протиправних діянь та правопорушень(зокрема у цифровій валюті USDT).

Санкцією ч. 5 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання виникла потреба у позбавлення ОСОБА_6 можливості права на відчуження майна, банківських рахунків, криптоактивів шляхом накладання арешту.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Таким чином слідчий підтвердив свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора, володільця та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 28.07.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

09.01.2026 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353 КК України.

Крім цього, 28 липня 2025 в період часу з 16 год 56 хв. по 18 год 04 хв. проведено огляд місцевості, а саме земельної ділянки місцевості, що розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква по б-р. Олександрійському, 13 А, під час якого виявлено та вилучено платіжну картку «monobank» чорного кольору « ОСОБА_25 » з номером картки НОМЕР_10 та виявлено та вилучено платіжну картку «А-банк» з індивідуальним номером НОМЕР_11 .

В ході огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , також виявлено картковий рахунок № НОМЕР_12 дійсний до 05/24.

Крім цього, в ході опрацювання інформації наявної на мобільних телефонах вилучених та належних ОСОБА_6 встановлено, що останній в своїй протиправній діяльності користується крипто гаманцями:

-TDGZ4GfvCRe1d8oksj8fBD77ZHw4bkCPBA

-TWAaqyzkZA7YWDSTQxZoD2NnZtupvVYUm2

-TKittNMn7B2h7VbJPs9jcetxcw13krPbpo

-TBnb7jp9wxCiVeU64LngUcpj82aaGSXdbU

-TYRsLZby8EfydDeF2AGbknkC7nqVJmZjLw

-TGwTmxEWkwgUvu6bHRWXG4Lesp5k6e9nnk

-TVpesFRgpZ2ihwoN1TGEdqN2UMEvJ8ri64, за допомогою яких здійснює і отримує опату за проведення кримінально протиправних діянь та правопорушень(зокрема у цифровій валюті USDT).

Санкцією ч. 5 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання виникла потреба у позбавлення ОСОБА_6 можливості права на відчуження майна, банківських рахунків, криптоактивів шляхом накладання арешту.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів і як вбачається з частини третьої цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначена у клопотанні прокурора земельна ділянка є предметом кримінальних протиправних дій, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою збереження речового доказу, для запобігання можливості настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слід накласти арешт на земельну ділянку.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону чи обмеження розпоряджатися, користуватися або відчужувати майно у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене вище, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на рахунок відкритий в АТ «Універсал Банк» номер НОМЕР_13 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківських карткок АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 і № НОМЕР_12 , та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код в ), юридична адреса: місто Київ, вулиця Автозаводська, 54/19, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_13 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківських карткок АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 і № НОМЕР_12 та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Накласти арешт на рахунок відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК»(«А-Банк») номер НОМЕР_14 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_11 , та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Зобов`язати «АКЦЕНТ-БАНК» (код в ), юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, 11, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_14 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_11 та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Накласти арешт на крипто гаманці, які перебувають у користуванні ОСОБА_6 , а саме:

-TDGZ4GfvCRe1d8oksj8fBD77ZHw4bkCPBA

-TWAaqyzkZA7YWDSTQxZoD2NnZtupvVYUm2

-TKittNMn7B2h7VbJPs9jcetxcw13krPbpo

-TBnb7jp9wxCiVeU64LngUcpj82aaGSXdbU

-TYRsLZby8EfydDeF2AGbknkC7nqVJmZjLw

-TGwTmxEWkwgUvu6bHRWXG4Lesp5k6e9nnk

-TVpesFRgpZ2ihwoN1TGEdqN2UMEvJ8ri64, та грошові кошти, що знаходяться і надходять на их. Зобов`язати крипто біржі накласти арешт у володінні яких перебувають вказані крипто гаманці та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98,100, 167,170-173,175,309,392,532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

задовольнити клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 114-1, ст. 336, ч. 1 ст. 353, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту.

Накласти арешт на рахунок відкритий в АТ «Універсал Банк» номер НОМЕР_13 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківських карткок АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 і № НОМЕР_12 , та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (код в ), юридична адреса: місто Київ, вулиця Автозаводська, 54/19, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_13 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківських карткок АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 і № НОМЕР_12 та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Накласти арешт на рахунок відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК»(«А-Банк») номер НОМЕР_14 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_11 , та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Зобов`язати «АКЦЕНТ-БАНК» (код в ), юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, 11, накласти арешт на рахунок номер НОМЕР_14 , на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відноситься до банківської картки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» № НОМЕР_11 та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Накласти арешт на крипто гаманці, які перебувають у користуванні ОСОБА_6 , а саме:

-TDGZ4GfvCRe1d8oksj8fBD77ZHw4bkCPBA

-TWAaqyzkZA7YWDSTQxZoD2NnZtupvVYUm2

-TKittNMn7B2h7VbJPs9jcetxcw13krPbpo

-TBnb7jp9wxCiVeU64LngUcpj82aaGSXdbU

-TYRsLZby8EfydDeF2AGbknkC7nqVJmZjLw

-TGwTmxEWkwgUvu6bHRWXG4Lesp5k6e9nnk

-TVpesFRgpZ2ihwoN1TGEdqN2UMEvJ8ri64, та грошові кошти, що знаходяться і надходять на их.

Зобов`язати крипто біржі накласти арешт у володінні яких перебувають вказані крипто гаманці та грошові кошти, що знаходяться і надходять на нього.

Копію ухвали негайно направити прокурору у кримінальному провадженні прокурору Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 для виконання та підозрюваному ОСОБА_6 для відома.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленомуст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Білоцерківського

міськрайонного суду Київської області ОСОБА_26