Справа № 344/621/26
Провадження № 1-кс/344/504/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з вказаною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України. Мотивуючи скаргу зазначає, що 06.10.2024 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про злочин до ТУ ДБР у м. Львові. По змісту своєї заяви ОСОБА_3 вказував про те, що постановою інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції №1 в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 11.10.2024 року, серії ЕНА №.3242515 учасника бойових дій ОСОБА_3 було піддано адміністративній відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

За обставинами адміністративного правопорушення поліцейським ОСОБА_5 незаконно та безпідставно було кваліфіковано, що 11.10.2024 року о 13 год 18 хв в м. Івано-Франківську по вул. Національної Гвардії, 31 водій керуючи транспортним засобом не пред`явив на вимогу посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4.а. ПДР.

Вказана постанова була оскаржена до Івано-Франківського міського суду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.03.2025 року по справі №344/19924/24, яке набрало законної сили після його перегляду Восьмим апеляційним адміністративним судом 20.05.2025 року, позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Скаржник зазначає, що йому завдано істотної матеріальної шкоди внаслідок неправомірної зупинки і тривалого з`ясування обставин.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові та Івано-Франківського управління ДВБ НП України щодо невнесення відомостей по заяві про вчинення злочину щодо ОСОБА_3 за фактом перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.

Представник Івано-Франківського управління ДВБ НП України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Матеріалами скарги встановлено, що листом ТУ ДБР розташованого у місті Львові від 10.10.2025 року звернення ОСОБА_3 скеровано за належністю до Івано-Франківського управління ДВБ НП України для організації розгляду та вжиття заходів в межах компетенції щодо можливих протиправних дій працівників поліції на території Івано-Франківської області (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В ст.ст. 7, 22 КПК України визначено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже обов`язок доведення перед судом фактичних обставин та правових підстав його звернення покладено процесуальним законом безпосередньо на скаржника.

Однак, скаржник не надав слідчому судді доказів, якими підтверджуються обставини викладені у скарзі на невнесення відомостей до ЄРДР та у заяві про кримінальне правопорушення не наведено достатніх фактів щодо вчинення кримінального правопорушення та доказів, які суд міг би дослідити та надати оцінку правомірності дій чи бездіяльності посадових осіб Івано-Франківського управління ДВБ НП України.

Слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

На переконання слідчого судді доводів, наведених скаржником у поданій ним заяві про вчинення кримінальних правопорушення та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування невизначеного кола осіб лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення ними протиправних дій.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1