Номер провадження: 11-сс/813/229/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2025 року булозадоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку 12.11.2025 за адресою: м.Дніпро, вул. Ливарна, 13, а саме:

-копію видаткової накладної № 105 від 20.05.2024 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 5 арк. із додатками;

-копію видаткової накладної № 416 від 18.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 416 від 18.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 411 від 13.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 361 від 17.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 360 від 17.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 179 від 02.04.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 495 від 13.11.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 422 від 26.09.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 347 від 25.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію видаткової накладної № 410 від 13.08.2025 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 1 арк.;

-копію договору поставки № П/СН-173/25 від 02.05.2025 між ДП МТП «ПІВДЕННИЙ» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 14 арк.;

-копію договору поставки № 19/04/24 від 19.04.2024 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» на 8 арк.;

-копію договору поставки № 34від 19.07.2024 між ТОВ «ВКП «ТАКО» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ`на 11 арк.;

-у теці зеленого кольору з написом « 2025 Май, июнь, июль, август, сентябрь: запит від ДП «МТП «Південний» № 3444/04/170/25 від 05.06.2025 усього на 4 арк.; запит від ДП «МТП «Південний» № 4822/205/170/25 від 08.08.2025 усього на 1 арк.;

-у теці чорного кольору з написом «2024 октябрь, ноябрь, декабрь»: запит від ДП «МТП «Південний» № 7920/205/170/24 від 27.12.2024 усього на 2 арк.; запит від ТОВ «ТАКО» № 287 від 20.12.2024 на 2 арк.; запит від ДП «МТП «Південний» № 7214/04/170/24 від 02.12.2024 усього на 1 арк.; лист відповідь на запит ДП МПТ «Південний» № 601-м від 01.10.2024 на 1 арк.; лист з чорновими записами;

-у теці синього кольору з написом «2025 Январь, февраль, март, апрель»: запит від ДП «МТП «Південний» № 945/04/170/25 від 13.02.2025 усього на 4 арк.

-у теці салатового кольору з написом «2024 апрель, май, июнь»: запит від ДП «МТП «Південний» № 3285/205/170/24 від 29.05.2024 усього на 1 арк., запит від ДП «МТП «Південний» № 3602/205/170/24 від 14.06.2024 усього на 4 арк. копії відповідей на адресу ДП МПТ «Південний» № 18 від 06.06.202 та № 19 від 12.06.2025 на 3 арк.;

-копії правовстановлюючих документів ТОВ «Будіндустрія» на 45 арк.;

-копії правовстановлюючих документів на ТОВ «ЗРС» на 27 арк.;

-копію відповіді ТОВ «ВКП ТАКО» № 377 від 19.04.2024, № 39 від 13.06.2024, № 13 від 22.01.2025;

-рахунок на оплату № 275 від 19.07.2024;

-пропозицію № 51 від 0.03.2025 від ТОВ «ВКП «ТАКО»;

-рахунок на оплату № 361 та № 360 від 24.09.2024;

- мобільний телефон марки Iphone15 Pro, s/n НОМЕР_1 із сім картою НОМЕР_2 ,

шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений мобільний телефон необхідне для проведення його огляду, виконання призначеної комп`ютерно-технічної експертизи, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» та ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги представник власника майна посилається на наступне:

-клопотання про арешт майна було подане прокурором після усунення недоліків 09.12.2025, в той час як його розгляд відбувся лише 18.12.2025, що свідчить про порушення приписів ч. 1 ст. 172 КПК України;

-ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» не приймало участі у жодній з чотирьох процедур закупівель, які були оголошені ДП «МТП Південний», що є предметом вказаного кримінального провадження. Вказане підтверджується відкритою публічною інформацією щодо кожної з процедур закупівель;

-ні в клопотанні про арешт майна від 09.12.2025 р., ні в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не виконані приписи ч. 2 ст. 171 КПК України щодо розкриття підстав і мети арешту майна відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ»;

-всі проаналізовані чотири діалоги, що містяться в протоколі про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 27.02.2025 р., на які посилається прокурор, не пояснюють яким чином ОСОБА_8 та вилучений у нього мобільний телефон марки Iphone15 Pro, s/n НОМЕР_3 , з сім карткою з номером НОМЕР_2 стосується як ОСОБА_9 та його неідентифікованих співрозмовників, один з номерів телефону яких належить ТОВ «РІАЛ-СВ», так і кримінального провадження № 0000016 від 18.11.2024 року;

-під час здійснення обшуку 12.11.2025 не було залучено спеціаліста, який би зміг скопіювати наявну на пристроях інформацію без вилучення таких у власника. Відтак, немає підстав вважати, що вилучення мобільного телефону Iphone відбулося з дотриманням приписів ст.168 КПК України;

-слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_8 фактично був прийнятий на посаду начальника відділу збуту ТОВ «Завод рейкових скріплень» 06 червня 2025 р. (наказ № 3-к/тр від 06.06.2025 р.), тобто після подій, які є предметом вказаного кримінального провадження.

З огляду на викладене, представник власників майна просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024 про накладення арешту на майно, яке вилучене 12.11.2025 року під час проведення обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 13, залишити без задоволення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Під час апеляційного розгляду представник власників майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» та ОСОБА_8 , підтримав вимоги апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК один із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Як вбачається з клопотання, підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «МТП «Південний» , зловживаючи своїм службовим становищем та діючи за попередньою змовою зі службовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» та ТОВ «ВКП «Тако» , здійснили розтрату та заволодіння державних коштів в особливо великих розмірах шляхом здійснення закупівлі залізничного обладнання за завідомо завищеною вартістю. Сума завищення вартості становить більше 7 млн грн.

Установлено, що упродовж 2024 року службовими особами ДП «МТП «Південний» в ході виконання «Плану закупівель підприємства» організовано та проведено процедури закупівель залізничного обладнання №№ UA-2024-03-14-010947-a, UA-2024-07-18-008022-a та UA-2024-09-02-008069-a, загальною очікуваною вартістю 20 млн. 979 тис. грн. без ПДВ, участь у яких приймало ТОВ «ВКП Тако», яке фактично без проведення конкурентних процедур визначено переможцем зазначених закупівель.

За результатами проведених зазначених закупівель між ДП МТП «Південний» та ТОВ «ВКП Тако» упродовж 2024 року укладено три договори на постачання залізничного обладнання (стрілочна продукція виробництва Дніпровського стрілочного заводу», рейкова продукція, стикова продукція) на загальну суму 24 999 930 грн. з ПДВ.

В свою чергу, аналізом операцій з реалізації АТ «Дніпровський стрілочний завод» аналогічної стрілочно-рейкової продукції на адресу АТ «Укрзалізниця», ПАТ «Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат», підприємства корпорації «Детек», ПРАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» та інших підприємств, за цінами які у 1,5 - 2 рази є нижчими за ціни постачання предмету закупівлі на ДП «МТП Південний».

Зважаючи на вищевикладене, різниця у вартості між реалізацією ТОВ «ВКП «ТАКО» залізничного обладнання на адресу ДП «МТП`ПІВДЕННИЙ» та вартістю його придбання у АТ «ДНІПРОВСЬКИЙ СТРІЛОЧНИЙ ЗАВОД» та інших суб`єктів господарювання складає 7 137 436 грн в т. ч.: за договором поставки від 02.04.2024 № Т/СН-83/24 складає 1 907 532 грн з ПДВ, за договором поставки від 08.08.2024 № Т/СН-267/24 складає 2 621 304 грн з ПДВ та за договором поставки від 30.09.2024 № Т/СН-324/24 складає 2 608 600 грн з ПДВ, які перераховані на розрахункові рахунки ТОВ «ВКП Тако» та в подальшому привласнені.

Також встановлено, що службовими особами ДП «МТП Південний» організовано та проведено закупівлю UA-2025-02-28-006215-a залізничного обладнання (стрілочна продукція, стикова продукція) очікуваною вартістю 5 млн. 248 тис. грн. без ПДВ (6 млн. 297 тис. грн. з ПДВ), переможцем якого визначено ТОВ «ВКП Тако» з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 221 592 грн. з ПДВ).

Встановлено, що службовими особами ДП МТП «Південний» під час організації тендерних процедур з метою надання переваг та забезпечення перемоги ТОВ «ВКП Тако», посадовим особам вказаного підприємства заздалегідь надавалась інформація про предмет закупівлі, вимоги до предмета закупівлі, обсяги наявного фінансування, та спільно з представниками ТОВ «ВКП Тако» здійснювали розробку тендерної документації з урахуванням індивідуальних особливостей продукції, що виробляється виключно підконтрольним АТ «Дніпровський стрілочний завод» або перебуває у наявності у пов`язаних підприємств, що унеможливлювало участь у тендерних процедурах інших учасників.

У той же час, інформування посадових осіб ТОВ «ВКП Тако» про проведення ДП «МТП «Південний» закупівель залізничного обладнання ще до оприлюднення в електронній системі закупівель інформацію про публічну закупівлю було забезпечено посадовими особами ДП «МТП «Південний», а саме: заступником директора по матеріально-технічному забезпеченню ОСОБА_10 , начальник відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_11 , заступником начальника відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_12 .

У подальшому, з метою усунення інших потенційних учасників закупівлі, посадові особи ДП «МТП «Південний» спільно з посадовими особами ТОВ «ВКП Тако» розроблено узгоджену тендерну документацію з урахуванням продукції виробництва АТ «Дніпровський стрілочний завод» або яка є у наявності пов`язаних підприємств.

У той же час, з метою штучного формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі генеральний директор ТОВ «ВКП «Тако» ОСОБА_9 , за участю підконтрольних співробітників вказаного підприємства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підготував та направив до ДП «МТП «Південний» комерційну пропозицію з завідома завищеними цінами. З тієї ж метою ОСОБА_15 вступив у змову з директором ТОВ «Будіндустрія», ТОВ «ЗРС» ОСОБА_16 та службовими особами зазначених підприємств з метою направлення від їх імені фіктивних комерційних пропозицій на адресу ДП «МТП «Південний», з аналогічно завищеними цінами.

Також, під час проведення зазначеної публічної закупівлі, посадовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» з метою формування уяви відсутності попередньої змови з ТОВ «ВКП Тако» у системі прозоро на адресу ДП «МТП Південний» направлено запит щодо поділу предмета закупівлі на лоти з метою прийняття участі АТ «Дніпровський стрілочний завод» у закупівлі.

В той же час, діючи на виконання заздалегідь розроблено спільного плану щодо привласнення коштів державного підприємства, уповноваженою особою ДП «МТП Південний» ОСОБА_17 , в порушення принципу максимальної економії, було надано відмову у задоволені вказаного запиту з формальним посиланням на недоцільність поділу предмета закупівлі на лоти.

За результатом чого, 18.03.2025 ТОВ «ВКП «Тако» визнано переможцем з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 178 392 грн. з ПДВ), що більше ніж на 2 млн. грн. вище за ринкову вартість.

На підставі вищевикладеного в діях посадових осіб ТОВ «ВКП «Тако», ДП «МТП «Південний» та АТ «Дніпровський стрілочний завод», ТОВ «Будіндустрія», ТОВ «ЗРС» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні посадові особи ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» () та ТОВ «ЗАВОД РЕЙКОВИХ СКРІПЛЕНЬ» (), які здійснюють свою діяльність у адміністративних та інших будівлях розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 13.

З метою відшукання та вилучення речей і документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення 12.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук у приміщеннях, де здійснюють свою діяльність ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» () та ТОВ «ЗАВОД РЕЙКОВИХ СКРІПЛЕНЬ» () за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 13, в ході проведення якого виявлено та вилучено майно, перелік якого викладено у клопотанні прокурора та резолютивній частині оскарженої ухвали.

12.11.2025 року постановою старшого детектива ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_18 вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Наведені в клопотанні прокурора про накладення арешту на майно доводи перевірялись слідчим суддею, при цьому були досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі, слідчий суддя послався на те, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що вилучені копії та оригінали документів імовірно використовувались в протиправній діяльності в якості засобів вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а тому накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення. В той час, як накладення арешту на вилучений мобільний телефон необхідно для проведення його огляду, виконання призначеної комп`ютерно-технічної експертизи, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Оскаржена ухвала слідчого судді, як і клопотання прокурора, містить обґрунтування підстави та мети накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для вилучення мобільного телефону, оскільки в ході обшуку детективом не було забезпечено участь спеціаліста, колегія суддів наголошує, що у відповідності до абз. 2 ч. 6 ст. 236 КПК України, залучати спеціаліста до обшуку є правом детектива, а не його обов`язком.

Норми чинного КПК не містять імперативної вимоги про обов`язкове залучення спеціаліста до участі у проведенні обшуку, у разі, коли сторона обвинувачення планує відшукати певні матеріальні носії інформації, як і не містять вимоги про негайне копіювання такої інформації під час її виявлення. Виходячи із системного аналізу положень ч.2 ст.168 та ч.6 ст.236 КПК України, прийняття рішення про залучення спеціаліста та здійснення копіювання інформації, що міститься у комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку відноситься до дискреційних повноважень слідчого, прокурора, та не впливає на можливість вилучення відповідного матеріального носія інформації та його подальший арешт.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Водночас, наведене не свідчить про те, що у разі неможливості з технічних причин здійснити копіювання інформації, такий носій має бути повернутий володільцю. В такому випадку, орган досудового розслідування має вжити відповідних процесуальних заходів, визначених положеннями КПК України, для відшукання, дослідження, фіксації та збереження відповідної інформації, зокрема шляхом проведення експертного дослідження.

Відтак, потреба у накладенні арешту на майно обумовлена необхідністю проведення експертизи, за наслідком якої буде встановлена необхідність його подальшого утримання стороною обвинувачення як доказу у провадженні чи можливістю повернення володільцю як такого, що не містить на собі відомостей, важливих для з`ясування обставин вчинення злочину.

На даному етапі досудового розслідування колегія суддів враховує, що інформація, яка міститься на вилученому телефоні, ймовірно може мати значення для досудового розслідування у провадженні. В свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можливі лише за результатами проведення експертного дослідження. Відтак, потреба у накладенні арешту на мобільний телефон обумовлена необхідністю проведення експертизи, за наслідком якої буде встановлена необхідність або його подальшого утримання як доказу у провадженні, або можливість повернення володільцю як такого, що не містить на собі відомостей, важливих для з`ясування обставин вчинення злочину.

Станом на теперішній час, детективом Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області призначено проведення комп`ютерно-технічної експертизи, об`єктом якої є вилучений мобільний телефон.

Щодо посилання адвоката на розгляд клопотання слідчим суддею з порушенням строку, встановленого ч. 6 ст. 173 КПК України, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання, колегія суддів зазначає таке. Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається слідчим суддею не пізніше сімдесяти двох годин з дня його надходження до суду. Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України). Отже, такої підстави для відмови в арешті майна, як порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання, чинним КПК України не передбачено. Більше того, сплив процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не припиняє обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті, а також не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного рішення. Слід також відзначити, що незалежно від дотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, значення тимчасово вилученого майна як доказу для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження не втрачається.

Посилання представника власника майна на те, що ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» не приймало участі у жодній з чотирьох процедур закупівель, які були оголошені ДП «МТП Південний», що є предметом вказаного кримінального провадження, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як пояснив прокурор у судовому засіданні апеляційного суду, органом досудового розслідування досліджується не лише вказані чотири закупівлі та кримінальним провадженням охоплюється більш тривалий період часу, а саме з 2023 по 2025 рік.

Крім того, як на цьому обґрунтовано зазначив прокурор, вилучення вказаних у клопотанні документів не перешкоджає діяльності ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ».

Так, в ході апеляційного розгляду прокурором до матеріалів справи було долучено копію протоколу огляду оптичного носія DVD-R інв1006 від 06.10.2025 року, яким встановлено факт спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до якого останній надавав відомості щодо вартості закупівель.

Невідповідність сім-карт із номерами телефонів, з якого відбувалось спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та того, який був вилучений із мобільним телефоном Iphone15 Pro, s/n НОМЕР_3 , не спростовують факт спілкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Крім того, на теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні ще не завершене, органом досудового розслідування встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Учасники апеляційного розгляду не заперечують факт того, що ОСОБА_8 є співробітником ТОВ «Завод рейкових скріплень» та обіймає посаду начальника відділу збуту.

Приписами ч.1 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з тим, посилання адвоката ОСОБА_7 на наказ № 3-к/тр від 06.06.2025 р., яким ОСОБА_8 був призначений на вказану посаду, та твердження про те, що його призначення відбулось після подій, які є предметом вказаного кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявні у розпорядженні апеляційного суду матеріали судової справи такого наказу не містять.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині непропорційності втручання у право володільця майном, колегія суддів враховує, що обмеження особи у праві мирно володіти майном допустиме у разі, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо, тобто, виключно у разі розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю, заради досягнення якої застосовуються такі засоби.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження. На даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді відповідає фактичним обставинам провадження та доказам, наданим на обґрунтування клопотання про арешт майна, а її висновки є достатньо вмотивованими. Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали, які були б підставою для її скасування, також не встановлено, а тому колегія суддів дійшла висновку про залишення її без змін.

Керуючись статтями 113, 116, 117, 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ» та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4