ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-10.05.2024 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 об 12 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р. Чоколівський, 28/1, а саме поруч із магазином «Сільпо», що знаходиться за вищевказаною адресою, помітив електросамокат чорного кольору, марки «KugooKirinM4» після чого у нього виник умисел на крадіжку даного електросамокату.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р. Чоколівський, 28/1, а саме поруч із магазином «Сільпо», що знаходиться за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за його протиправними діями нiхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, підійшов до електросамокату, звідки шляхом вільного доступу викрав електросамокат чорного кольору, марки «KugooKirinM4», що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 17990 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у крадіжці, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, визнав повністю, розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» повинен дослідити дані про особу обвинуваченого, з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який ніде не працює, в період воєнного стану не займався жодною суспільно-корисною працею, посередньо характеризується, на обліках у лікаря нарколога або лікаря психіатра, наразі, не перебуває, раніше судимого.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст. 12 КК України, а також враховує особливості кожного конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК УкраїниЮ судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджений, а саме 10.05.2024 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 4 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки та, в період іспитового строку, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на його щиросердне каяття, - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, а саме за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 10.05.2024 за ч.4 с. 186 КК України, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 11 серпня 2025 року.

Речові докази:

-кофту чорного кольору, штани коричневого кольору, кросівки чорного кольору, окуляри коричневого кольору - повернути законному володільцю.

-DVD-R - диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1