Провадження № 1-кп/638/2051/25
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001472 від 06.08.2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства для життя чи здоров`я особи (розбій), в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій. Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

пункт 1) переховуватися від суду (враховуючи те, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку підозрюваний може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

пункт 3) незаконно впливати на свідків та потерпілу (оскільки останні надали свідчення не на користь підозрюваного є ризик впливу на потерпілу та свідків);

пункт 5) вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний не має місця роботи та стабільного доходу, не має постійного місця мешкання, крім того ОСОБА_6 раніше судимий за корисливі злочини, в тому числі за розбій, тому є ризик того, що обвинувачений ймовірно буде продовжувати вчиняти корисливі злочини. Також, перебуваючи на волі, обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, адже 29.08.2024 року звільнився від Катеринівської ВК Рівненської області N?46 на підставі відбуття строку покарання.).

Також зазначила, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, громадянин України, українець, з середньої освітою, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактичного місця проживання не має, раніше неодноразово судимий.

Прокурор просить продовжити запобіжний захід ОСОБА_6 та врахувати дані про особу обвинуваченого, наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які вказують на те, що ОСОБА_8 може здійснити зазначені вище дії. Застосування більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 не може запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що ризики, зазначені у ст.177 КПК України, прокурором не доведені, необхідність застосування саме такого суворого запобіжного заходу належним чином не обгрунтована.

Обвинувачений ОСОБА_6 і інші учасники справи у вирішенні вказаного клопотання поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

06.08.2025 року о 18 год 07 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 08.08.2025 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 04.10.2025 включно (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.09.2025).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі статтею 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї (надалі Конвенція) є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. ст. 5, 18 Конвенції передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати на час розгляду вказаного клопотання, що полягають у можливості переховування від суду; впливі на свідків; вчиненні іншого кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватою у даному кримінальному правопорушенні, може сприяти переховуванню обвинуваченою від суду.

Суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який постійного джерела доходів та місця проживання, міцних соціальних зв`язків не має, розлучений, раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочини з корисливим умислом, що в сукупності свідчать про можливість ОСОБА_6 переховування від суду та не виконання ним процесуальних обов`язків, а також про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень або злочину, в якому він обвинувачується.

Справа розглядається на час розгляду даного клопотання у судовому засіданні, проте свідки ще не допитані, тому існує ризик того, що обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на свідків з метою зміни показань, що не сприятиме об`єктивному розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатний запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. При цьому суд відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.

Обвинуваченим та його захисником під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що свідчать про необґрунтованість пред`явленого обв

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 також заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Підставою для продовження запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою продовження є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

пункт 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк від семи до десяти років та передбачаючи отримання реальної міри покарання за скоєне, в разі винесення судом обвинувального вироку обвинувачеий може ухилитись від явки до суду).

пункт 3) незаконно впливати на свідків та потерпілу (оскільки останні надали свідчення не на користь обвинуваченої є ризик впливу на потерпілу та свідків).

пункт 5) вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що обвинувачена не має місця роботи, місця фактичного проживання та стабільного доходу)

Зазначила, що ОСОБА_7 незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, так як дитина проживає з батьком, з середньо-спеціальною освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактичного мешкання не має, не працює, раніше не судима.

Підставою продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які вказують на те, що ОСОБА_7 може здійснити зазначені вище дії. Застосування більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 не може запобігти вказаним ризикам.

Крім того, 24.02.2022 у період з 05 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Збройні сили Російської Федерації перетнули державний кордон України та із застосуванням невідомого на даний час калібру зброї систематично обстрілюють житлові та нежитлові будівлі на території України в тому числі у м. Харкові та Харківській області. Вказані обставини свідчать про наявність додаткових ризиків, оскільки під час воєнного стану, введеного на території України, правоохоронні органи позбавлені у повній мірі можливості забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої у кримінальному провадженні, окрім як обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, ОСОБА_7 не є військовозобов?язаною, тому може перетнути державний кордон України з метою уникнути від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задолволення клопотання, адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію своєї підзахисної. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у вирішенні даного клопотання поклались на розсуд суду

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисників та обвинувачених, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

06.08.2025 року о 16 год 40 хв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано, в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 48А.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 08.08.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 04.10.2025 включно (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.09.2025).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі статтею 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї (надалі Конвенція) є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. ст. 5, 18 Конвенції передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати на час розгляду вказаного клопотання, що полягають у можливості переховування від суду; впливі на свідків; вчиненні іншого кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Підставою продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити зазначені вище дії.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді тільки позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватою у даному кримінальному правопорушенні, може сприяти переховуванню обвинуваченою від суду.

Суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченої, яка постійного джерела доходів, місця проживання та міцних соціальних зв`язків не має, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, так як дитина проживає з батьком, що в сукупності свідчать про можливість ОСОБА_7 переховування від суду та не виконання нею процесуальних обов`язків, а також про можливість вчинення нею інших кримінальних правопорушень або злочину, в якому вона обвинувачується.

Справа розглядається на час розгляду даного клопотання у судовому засіданні, проте свідки ще не допитані, тому існує ризик того, що обвинувачена буде мати можливість незаконно вплинути на свідків з метою зміни показань, що не сприятиме об`єктивному розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатний запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченій.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 315, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, з 21 листопада 2025 року до 19 січня 2026 року включно без визначення застави.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, з 21 листопада 2025 року до 19 січня 2026 року включно, з можливістю внесення застави у визначеному ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03.10.2025 року розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 19 січня 2026 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, іншим учасникам судового провадження та направити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» для відома і виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1