Справа № 383/1130/25
Номер провадження 1-кп/383/126/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000078 від 12.06.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Федіївка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , освіта професійно технічна, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта на початку листопада 2013 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. В подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинюваних нею дій та бажаючи їх настання, з метою отримання соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у порушення п. 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року та достовірно розуміючи, що для отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям необхідно подати ряд документів та знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації, що за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, вул. Незалежності, 84, шляхом обману, що полягав у зазначенні недостовірних відомостей про біологічного батька дітей, які остання зазначила у заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та отримувала незаконно державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям, яка надходила на банківську картку останньої відповідно до реквізитів наданих ОСОБА_4 під час подання документів.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи в приміщенні УСЗН Бобринецької РДА 20.11.2013 року подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 20.11.2013 року з пакетом документів, в яких умисно не зазначено відомостей про біологічного батька та його спільного проживання для отримання щомісячної державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомивши про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком вказаної дитини та який приймав участь у її вихованні, та проживав разом з ними. На підставі поданих документів, із недостовірними відомостями, працівниками УСЗН Бобринецької РДА почато нарахування та виплату коштів в якості державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, та в період з 01.11.2013 року по 30.06.2016 року ОСОБА_4 незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям в сумі 11566,34 грн.

Далі, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 будучи в приміщенні УСЗН Бобринецької РДА, після народження дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 15.07.2016 року подала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг з пакетом документів, в яких умисно не зазначено відомостей про біологічного батька та його спільного проживання для отримання щомісячної державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не повідомивши про те, що ОСОБА_6 є біологічним батьком вказаних дітей та який приймав участь у їх вихованні та проживав разом з ними. На підставі поданих документів, із недостовірними відомостями, працівниками УСЗН Бобринецької РДА продовжено нарахування та виплату коштів в якості державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та ОСОБА_4 в період з 01.07.2016 року по 31.01.2021 року незаконно отримала державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям в сумі 86102,50 грн.

Таким чином ОСОБА_4 з метою неправомірного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, шляхом обману, протягом періоду з 20.11.2013 року по 31.01.2021 року недостовірно зазначила відомості про наявність та спільне проживання біологічного батька з дітьми у наступних документах:

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 20.11.2013 року;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 19.02.2014 року;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 19.02.2014 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 20.02.2015 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 20.02.2015 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 14.08.2015 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 14.08.2015 року;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 22.01.2016 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 22.01.2016 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 15.07.2016 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 15.07.2016 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 05.01.2017 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 05.01.2017 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 13.07.2017 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 13.07.2017 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 12.01.2018 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 12.01.2018 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 11.07.2018 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 11.07.2018 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 16.01.2019 року;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 16.01.2019 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 03.07.2019 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.07.2019 року;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 20.09.2019 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 20.09.2019 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 19.02.2020 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 19.02.2020 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 27.03.2020 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 27.03.2020 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 12.08.2020 року;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 12.08.2020 pоку;

- заява про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, від 11.09.2020 pоку;

- декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 11.09.2020 року.

Враховуючи вище викладене, своїми протиправними діями ОСОБА_4 в період з 20.11.2013 року по 31.01.2021 року неправомірно отримала кошти в якості державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала матеріального збитку державі в особі Управління соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації на загальну суму 97668,84 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману.

10 вересня 2025 року від обвинуваченої ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй підстав звільнення від кримінальної відповідальності, а також права заперечувати проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, наслідків задоволення клопотання, підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та надала свою згоду на її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та на закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що строки давності, передбачені ст. 49 КК України для кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України сплинули, тому клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування строків давності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Представник потерпілого - Управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлено належним чином, від представника - Управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши надані сторонами докази в обґрунтування позицій, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України - закриттю з підстав, передбачених п. 2) ч.1 ст.49 КК України, виходячи з наступного.

Згідно п.2) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно змісту п.2) ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України кваліфікується як кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років (редакція чинна станом на дату вчинення кримінального правопорушення), у штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або апробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк (чинна редакція).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та відповідно до висунутого їй обвинувачення, інкриміновані дії вона вчинила у період з 20.11.2013 року по 31.01.2021 року.

Відповідно до ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього увязнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Отже, визначений ст. 49 КК України трьохрічний строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився 31 січня 2024 року, при цьому ОСОБА_4 надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності та на закриття з цих підстав провадження у справі про обвинувачення її за ч.1 ст.190 КК України підтвердивши, що вона розуміє як суть обвинувачення, так і підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 згаданої статті, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч.3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених Законом випадках за умови роз`яснення судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності, права заперечувати проти кримінального провадження не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про таке звільнення (висновок ВС від 17.09.2019 року справа 202-3148-16-к).

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові за №598/1781/17 від 17.06.2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Разом з цим, у постанові від 12.11.2019 року по справі №566/554/16-к Верховний Суд зробив висновок, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та здійснюється незалежно від визнання своєї вини у випадку встановлення передбачених цією нормою закону підстав та відсутності заперечень проти закриття кримінального провадження.

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених ч. 5 ст. 49 КК України, судом не встановлено, як і не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність та обґрунтованість клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, з моменту скоєння якого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, вона не ухилялася від суду та не вчинила нового злочину, тому суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак вказане клопотання слід задовольнити.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14 березня 2013 року № 1- кс 13, від 19 березня 2015 року № 5-1кс 15, постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року № 659/234/16-к.

Судові витирати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази, а саме:

- особова справа №3432 на ім`я ОСОБА_4 , яка вилучена в Управлінні соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації та здана на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підлягає поверненню до Управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації;

- оптичний DVD-R диск №CMDR47G-CFMWM05-0074 R114, на якому міститься копія судової справи №383/1283/23 в форматі файлу pdf., який упаковано до паперового конверту та зберігається в матеріалах кримінального провадження підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Під час розгляду справи судом стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 286, 288, 369-372, 376, 395 КПК України, п.2) ч.1 ст.49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000078 від 12.06.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- особова справа №3432 на ім`я ОСОБА_4 , яка вилучена в Управлінні соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації та здана на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області повернути до Управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації.

- оптичний DVD-R диск №CMDR47G-CFMWM05-0074 R114, на якому міститься копія судової справи №383/1283/23 в форматі файлу pdf., який упаковано до паперового конверту, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 03.11.2025 року о 15 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1