Справа № 526/565/23
Провадження № 1-кп/589/414/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 ,

- в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.263, ч.1 ст.436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , закінчується 09 травня 2025 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання посилався, зокрема на суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому - довічне позбавлення волі. Також зауважив, що СерединоБудська територіальна громада Шосткинського району Сумської області, де до затримання проживав ОСОБА_7 , відноситься до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) і зазначені обставини створюють для ОСОБА_7 додаткові можливості для уникнення процесу притягнення до кримінальної відповідальності та переховування від суду. ОСОБА_7 має тісні зв`язки з оперативним працівником ОРВ «Сєвськ» ПУ ФСБ РФ по Брянській області ОСОБА_8 , звертався до останнього з метою виїзду до РФ, має проросійську позицію і налаштованість, має товаришів та рідних на території РФ. До того ж, ОСОБА_7 після початку співпраці з співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 по здійсненню збору розвідувальних даних, будучи місцевим жителем, є добре обізнаним про місце проживання свідків та їх близьких родичів, а тому, перебуваючи на свободі, матиме можливість впливати на них, а також може вчинити інші протиправні дії, які необхідні для досягнення своєї мети, яка полягає в проведенні підривної діяльності проти України. Інший вид запобіжного заходу, на думку прокурора, не в змозі забезпечити належну поведінку обвинуваченого і тому просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник в судовому засіданні також заперечував проти клопотання, вважаючи ризики, зазначені прокурором, необґрунтованими, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437 - 442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , крім іншого обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану особливо тяжкого злочину, направленого проти основ національної безпеки України, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Обвинувачений до затримання проживав на території громади, що розташована в районі проведення воєнних дій та у безпосередній близькості до державного кордону з РФ, яка визнана державою-агресором.

Самі по собі обставини та мотиви злочинів, що інкримінуються ОСОБА_7 , а також можлива міра покарання за такі, у своїй сукупності свідчать про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, дозволяють спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищують ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Також є доведеним ризик здійснення незаконного впливу на свідків, які є односельцями обвинуваченого.

Ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення також є цілком доведеним з огляду на характер вчинюваних злочинів, що об`єктивно свідчить про існування певного ступеню ризику продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

В контексті викладеного також слід зазначити, що наявність у ОСОБА_7 соціальних зв`язків у місці його постійного проживання не стало стримуючим фактором у його поведінці.

Зважаючи на вказане, єдиним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування такого запобіжного заходу наразі вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає доцільним не визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2