Справа №534/247/25
Провадження №1-кп/534/31/25
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року місто Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 15.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області звернувся 02.12.2025 з письмовим клопотанням захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , якому просив суд: 1) змінити порядок участі обвинуваченого ОСОБА_7 , визначений ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 25.11.2025 р., та забезпечити його особисту участь у судових засіданнях у справі № 534/247/25 безпосередньо в залі суду; 2) зобов`язати відповідні органи конвоювання (ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», Департамент з питань виконання кримінальних покарань тощо) забезпечити доставлення ОСОБА_7 до зали суду на призначені судові засідання; 3) забезпечити розміщення ОСОБА_7 в залі суду поза межами боксу / металевого загородження, на окремому місці поруч із його захисником, під наглядом конвою, але без принизливих для людської гідності обмежень, несумісних з рішеннями ЄСПЛ та правовою позицією Верховного Суду; 4) у разі, якщо суд все ж вважатиме за необхідне у винятковому порядку використовувати режим відеоконференції з установою виконання покарань, зобов`язати адміністрацію СІЗО та апарат суду: забезпечити ОСОБА_7 можливість конфіденційного спілкування із захисником до, під час та після кожного судового засідання (у т.ч. шляхом надання окремого приміщення/зв`язку без присутності сторонніх осіб); гарантувати технічну можливість безперешкодного бачити й чути всіх учасників судового розгляду, ставити запитання та отримувати відповіді; надавати за клопотанням захисника перерви для консультацій обвинуваченого з адвокатом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.12.2025, захисник ОСОБА_6 додатково пояснив, за змістом, серед іншого, що в умовах перебування України у воєнному стані, немає абсолютно безпечних місць від ураження ворожими снарядами, в тому числі у якому утримується під вартою обвинувачений ОСОБА_7 .

Обвинувачений надав за змістом аналогічні пояснення.

Прокурор наголошував також на тому, що держава в особі Офісу Генерального прокурора надала гарантії іспанській стороні, які стали підставою для видачі ОСОБА_7 . При цьому, з урахуванням доводів захисника ОСОБА_6 , викладеному у зазначеному вище клопотанні право на захист ОСОБА_7 не порушується.

Суд, розглянувши письмове клопотання захисника ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали судової справи в контексті цього клопотання, дійшов наступних висновків.

На розгляді Горішньоплавнівського міського суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000828 від 15.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (справа № 534/247/25), якого видано в Україну (екстрадовано) для притягнення до кримінальної відповідальності.

Екстрадицію ОСОБА_7 здійснено 07.01.2025 на виконання рішення компетентних органів України та Королівства Іспанії. Внаслідок передачі обвинуваченого відносно нього 07.01.2025 складено протокол затримання у порядку ст. 208 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (заочно).

З метою врегулювання окремих проблемних питань реалізації виконання зобов`язань під час видачі (екстрадиції) в Україну підозрюваних, обвинувачених та засуджених прийнято Закон України від 21.11.2023 № 3480-ІХ, яким запроваджено зміни правил тримання осіб, виданих в Україну.

Міністерству юстиції України надано повноваження затверджувати переліки установ попереднього ув`язнення, виправних чи виховних колоній, у яких триматимуться під вартою та відбуватимуть кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі особи, які були передані в Україну за процедурою видачі (екстрадиції) для притягнення до відповідальності або виконання вироку, а також для відбування покарання.

Відповідно до листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, визначено, що у разі застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його буде поміщено до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 08.01.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено місцем його утримання

ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

У подальшому, за наслідками розгляду клопотання сторони захисту ухвалою Горішньоплавнівського міського суду від 23.12.2025 прийнято рішення перевести обвинуваченого ОСОБА_7 до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» та тимчасово залишити в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23». При цьому сторона захисту у своєму клопотанні не ставила питання про переведення обвинуваченого з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» до іншої установи.

Частиною 1 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КВК України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, визначає перелік колоній, у яких відбувають покарання засуджені до позбавлення волі, передані в Україну для відбування покарання, а також засуджені до позбавлення волі, стосовно яких компетентним органом іноземної держави було прийнято рішення про їх видачу в Україну (екстрадицію) для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.

З метою врегулювання окремих проблемних питань реалізації виконання зобов`язань під час видачі (екстрадиції) в Україну підозрюваних, обвинувачених та засуджених прийнято Закон України від 21.11.2023 № 3480-ІХ, яким запроваджено зміни правил тримання осіб, виданих в Україну.

Міністерству юстиції України надано повноваження затверджувати переліки установ попереднього ув`язнення, виправних чи виховних колоній, у яких триматимуться під вартою та відбуватимуть кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі особи, які були передані в Україну за процедурою видачі (екстрадиції) для притягнення до відповідальності або виконання вироку, а також для відбування покарання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 93 КВК України засуджений до позбавлення волі, переданий в Україну для відбування покарання, а також засуджений до позбавлення волі, стосовно якого компетентним органом іноземної держави було прийнято рішення про його видачу в Україну (екстрадицію) для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, відбувають строк покарання у виправній чи виховній колонії, що включена до переліку, визначеного центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, відповідно до абзацу другого частини першої статті 86 цього Кодексу.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.01.2024 № 152/5 у чинній редакції затверджено Перелік установ виконання покарань для тримання засуджених до позбавлення волі, переданих в Україну для відбування покарання, а також підозрюваних, обвинувачених, засуджених до позбавлення волі, стосовно яких компетентним органом іноземної держави було прийнято рішення про їх видачу в Україну (екстрадицію) для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.

До вказаного переліку ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» не включено.

Також, під час вирішення питання про екстрадицію обвинуваченого ОСОБА_7 Україна гарантувала утримання останнього у визначеній установі відповідно до переліку в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», що у подальшому і було як одна із підстав видачі вказаної особи в Україну.

У відповідності до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 визначено, що «чинні міжнародні договори України застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства». Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому законом порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Видачу ОСОБА_7 здійснено відповідно до положень Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, яка має пріоритет на національним законодавством.

Крім того, на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

№ 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами та доповненнями) в Україні наразі діє воєнний стан у зв`язку із повномасштабним вторгнення Російської Федерації на територію України.

ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» наразі позбавлений можливості утримувати обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000828 від 15.12.2021 ОСОБА_7 стосовно якого компетентним органом іноземної держави було прийнято рішення про його видачу в Україну (екстрадицію) для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_7 є уродженцем м. Зугдіді, Грузія, громадянином Грузії. Під час судового розгляду кримінального провадження № 0000828 від 15.12.2021 за обвинуваченням останнього з`ясовано, що ОСОБА_7 не володіє українською мовою, тому судом було залучено до участі у справі перекладача з грузинської на українську із української на грузинську (т. 2, а.с. 145).

Зазначений факт неволодіння обвинуваченим мовою судочинства України є особливим для створення судом належних умов для захисту прав обвинуваченого.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із ч. 6 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

За ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений також має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6, § 3 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

ЄСПЛ вказував у своєму рішенні від 05.10.2006 у справі Marcello Viola v. Italy (заява № 45106/04, що участь обвинуваченого у засіданні в режимі відеоконференції сама

по собі не порушує ст. 6 Конвенції, за умови, що: обвинувачений може чути та бачити все, що відбувається в залі суду; має реальну можливість спілкуватися із захисником, у т.ч. конфіденційно; може ставити запитання свідкам та реагувати на перебіг засідання; суд компенсує будь-які технічні обмеження належною процесуальною поведінкою. Ці ж підходи відображені у Керівних принципах Ради Європи та CEPEJ щодо використання відеоконференцій у судових провадженнях, де прямо зазначено, що технічні засоби мають гарантувати можливість чути й бачити засідання, зберігати цілісність показань та забезпечувати ефективну реалізацію права на захист.) (т. 3, зворот а.с. 205).

Суд, проаналізувавши доводи клопотання захисника, враховує також роз`яснення, викладені у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06.11.2025 у справі № 335/4734/18 про відсутність обмеження права на захист обвинуваченого, який перебуває у скляній кабіні, до якого обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Так, згідно з п.11 Інструкції з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26 травня 2015 року № 613/785/5/30/29/67/68.

Інструкції у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН. На вікнах залів судових засідань незалежно від поверховості встановлюються ґрати.

Пунктом 27 Інструкції передбачено, що за розпорядженням головуючого в судовому засіданні (судді-доповідача) начальник варти дозволяє спілкування обвинуваченому (підсудному), засудженому із захисником, прокурором та при цьому обвинувачений (підсудний), засуджений з-під охорони не звільняється.

Отже, ця Інструкція не містить випадків можливості перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, під час проведення судового засідання не в відповідному загородженні. Крім того, положеннями Інструкції не передбачено надання головуючим дозволу на перебування обвинуваченого, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не в спеціально відведеному місці.

Безпека в залі є умовою справедливого судового розгляду з огляду на значення, яке надається правам захисту осіб, а тому будь-які заходи, що обмежують участь обвинуваченого під час судового засідання або накладають обмеження на нього чи його відносини з адвокатом повинні бути застосовані доки це необхідно і мають бути пропорційні ризикам у кожному конкретному випадку. З таким висновком погодився суд касаційної інстанції.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 підкорювався усім розпорядженням головуючого судді, під час ВКЗ не допускав неправомірної поведінки, тому з метою забезпечення належних прав на захист, щоб ОСОБА_7 мав можливість оперативно корегувати свою позицію, конфеденційно спілкувався із захисником, перебував у сприятливому становищі на рівні із стороною обвинувачення, враховуючи принципи рівності сторін, вільно обговорювати із захисником хід судового розгляду у тому числі під час засідання (через перерви, зміну місця розміщення тощо), суд дійшов висновку про надання дозволу на розміщення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 поряд із захисником.

Керуючись ст.ст. 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 вх. № 14672/25 від 02.12.2025 задовольнити частково.

Змінити форму участі обвинуваченого ОСОБА_10 у розгляді кримінального провадження № 0000828 від 15.12.2021 № судової справи 534/247/25, визначеного ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 25.11.2025 у цій справі на особисту участь в залі судових засідань Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.

Перевести ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після переведення, ОСОБА_7 тимчасово залишити в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у зв`язку з розглядом кримінального провадження № 0000828 від 15.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Копію ухвали направити (надати) прокурору, начальникам Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23) та Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для організації виконання, про що повідомити суд.

Зобов`язати начальників ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23) та ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» письмово повідомити Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області про стан виконання цієї ухвали суду.

Забезпечити розміщення ОСОБА_7 в залі судових засідань Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області поза межами скляного боксу (скляної кабінки) на окремому місці поруч з його захисником (захисниками) під наглядом конвою без обмежень, які принижують людську гідність.

У іншій частині клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11

Повний текст ухвали оголошено 26.12.2025 об 10 год. 00 хв.