Справа № 405/6535/24
провадження № 1-кс/405/116/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому, у режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького зі скаргою на рішення слідчого, відповідно до якої вказала, що слідчий ОСОБА_4 07.01.2026 року виніс постанову про відмову в задоволенні її клопотання про допит свідка щодо проведення допиту свідка ОСОБА_5 , яка на її думку є незаконною та необґрунтованою.

У судовому засіданні заявниця надала пояснення, згідно з якими скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що незаконність постанови слідчого полягає у тому, що слідчий спростував її доводи, а необґрунтованість постанови полягає у тому, що слідчим не наведено належних доводів щодо змінення ОСОБА_6 технічних засобів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати скаргу без його участі та відмовити у задоволенні.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 07.01.2026 року слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000268 від 10.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за наслідками розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_3 , винесено постанову, відповідно до якої у задоволенні клопотання потерпілої про призначення допиту свідка ОСОБА_5 , відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч.2 цієї статті).

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної, мотивувальної та резолютивної частин. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, зокрема рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 93 КПК України).

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч.3 ст. 93 КПК України).

У відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування може бути зокрема про: зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 40 КПК України, зокрема ч. 5 вказаної статті, зважаючи на самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, слідчим суддею відзначається, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування слідчий суддя не знаходить, крім того зазначається, що слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку зібраних стороною обвинувачення доказів.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов думки про наявність правових підстав для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 26, 40, 303-309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8