Справа № 487/4407/24
Провадження № 1-в/487/106/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання заступника начальника Інгульского районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводським районним судом м. Миколаєва від 06.06.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

До суду надійшло подання заступника начальника Інгульського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області подане на підставі частини четвертої статті 26 КВК України.

В обґрунтування подання зазначено, що розглянувши матеріали стосовно ОСОБА_5 , засудженого 06.06.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Вирок набрав законної сили 09.07.2024. Станом на 09.08.2024 засуджений не здійснив жодного платежу. 18.02.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист, який орган пробації направив на виконання. 22.08.2025 орган пробації отримав постанову від виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження без виконання, через відсутність майна у боржника на яке можна звернути стягнення. Установив, що уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Посилаючись на ст. 26 КВК України просить розглянути питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала подання.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки вважає, що органом пробації не надано належних доказів в його обґрунтування, крім того на теперішній час стягнення штрафів, накладених вироками, відбувається в порядку виконавчого провадження та орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутись з виконавчим листом до виконавчої служби для примусового стягнення штрафу.

Засуджений у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду подання, повідомлено належним чином.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали особової справи суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок набрав законної сили 09.07.2024.

22.07.2024 Інгульским районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях вирок прийнято до виконання.

18.02.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист, який орган пробації направив на виконання.

22.08.2025 орган пробації отримав постанову від виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження без виконання від 04.08.2025, через відсутність майна у боржника на яке можна звернути стягнення.

Пунктом 10 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Статтею 1 КВК України встановлено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими. Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Відповідно до ст.4 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Статтею 13 КВК України визначено повноваження уповноваженого органу з питань пробації, в тому числі здійснення інших визначених законодавством заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Порядок виконання покарання у виді штрафу передбачений ст.26 КВК України, зокрема засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, а у разі несплати засудженим штрафу, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

У разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Кримінальний процесуальний кодекс не дає суду повноважень самостійно на власний розсуд вирішувати наслідки несплати засудженим штрафу, оскільки стаття 26 КВК України передбачає, що суд вирішує дане питання за поданням кримінально-виконавчої інспекції.

Вимоги вказаних статей КВК України не дотримані органом пробації, оскільки, причини відсутності оплати засудженим штрафу належним чином не з`ясовані, як і не з`ясовано інших обставин, зокрема зміни місця проживання (реєстрації) засудженого, його місце перебування та знаходження, засудження його за вчинення інших злочинів, перебування на стаціонарному лікуванні, стан здоров`я, майновий стан, правоздатність.

Крім того, з наданої постанови ВДВС щодо закінчення виконавчого провадження від 04.08.2025, не є можливим встановити, щодо вчинення всіх необхідних дій щодо стягнення штрафу з засудженого, а саме крім постанови не надано інших підтверджуючих документів, які підтверджували здійснення виконавчих дій.

Орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутись з виконавчим листом до ВДВС.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, щодо необхідності залишення подання органу пробації без задоволення.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.53 КК України, ст.ст.1, 4, 5, 6, 9, 13, 26 КВК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Інгульского районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну призначеного покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1