ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2536/25 Справа № 192/666/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року про відмову в задоволенні подання начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від відбування покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Томаківського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року відмовлено в задоволенні подання начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від відбування покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції враховано, що контроль за виконанням вироку покладено на Дніпровський РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України, при цьому будь-яких даних чи здійснювався такий контроль відносно засудженого ОСОБА_6 в період строку давності виконання вироку подання не містить.

Також судом зазначено, що посилання представника пробації та прокурора про те, що засуджений проходить військову службу і тому не міг відбувати покарання, є неприйнятними, враховуючи, що діюче законодавство не передбачає будь-якого звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з проходженням військової служби за мобілізацією.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_6 .

В обґрунтування вказує, що в матеріалах справи наявні неодноразові листування з військовою частиною щодо підтвердження проходження військової служби засудженим ОСОБА_6 , що свідчить про те, що останній не ухилявся від відбування покарання, а не виконував громадській роботи з об`єктивних причин, оскільки перебував на військовій службі.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, а також думку ОСОБА_6 , який також підтримав апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки у виді двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Частиною 3 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_6 , засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

Як встановлено апеляційним судом, згідно довідки № 1/783 від 25 березня 2025 року МОУ, ОСОБА_6 з 24 березня 2022 року призваний на військову службу за мобілізацією. Відповідно довідки командира ВЧ НОМЕР_1 від 13 травня 2025 року, військовослужбовець ОСОБА_6 проходить військову службі в цій частині.

При цьому також встановлено, що строк давності виконання вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року, закінчився 21 січня 2024 року.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, і на цей час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року про відмову в задоволенні подання начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку, - скасувати та постановити нову, якою:

Подання начальника Дніпровського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4