Провадження №1-кп/523/1503/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Пересипського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.111 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане клопотання та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на обґрунтованість обвинувального акту та продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вірогідність настання чого, із спливом часу не зменшились.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, відсутності заперечення у обвинуваченого та його захисника, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави колегії суддів вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Оцінюючи висловлені сторонами доводи, а також надані докази, суд вважає, що в даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, як альтернативи такому заходу, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Так, ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення обвинуваченим території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу суду, обґрунтовує продовження існування ризику переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду.

Приймаючи до уваги викладені підстави та наведені і встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, суд приходить до висновку, що на даний час ризики не зникли та не втратили своєї актуальності, жоден із більш м`яких запобіжних заходів до вказаного обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити на час судового розгляду цього кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання.

Суд також враховує суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , посягає на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та економічну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресія з боку російської федерації проти України.

Керуючись ст.ст.27, 314, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 17.11.2025р., включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», а також надати іншим учасникам судового процесу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3