Справа № 439/2050/25
Провадження №1-кс/439/394/25
У Х В А Л А

іменем України

14 жовтня 2025 року м. Броди

Слідчий суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування - ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Бродівського районного суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій він просить визнати бездіяльність посадових осіб органу розслідування ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням та просить зобов`язати службових осіб органу досудового розслідування ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Необхідність задоволення вимог заявник мотивує тим, що 31 серпня 2025 року, він звернувся до ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення злочину ОСОБА_4 .

02 жовтня йому було вручена відповідь від 24 вересня 2025 року від начальника ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , з якої він дізнався, що йому відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР, у зв`язку з наявністю з відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку), а наявністю ознак адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено с. 110 Водного кодексу України.

Заявник наголошує, що у його заяві про вчинення кримінального правопорушення чітко та прямо вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а тому такі відомості мають бути внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань задля проведення досудового розслідування за вказаною подією.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою заяву підтримав та просив про її задоволення, з огляду на те, що 31 серпня 2025р. він звернувся із заявою про злочин до Бродівського відділення поліції №1 Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області де просив прийняти міри, стосовно громадянина ОСОБА_4 жителя АДРЕСА_1 , котрий для власних потреб як підприємця (заповнення водою озера розташованого за адресою АДРЕСА_1 ) самовільно перекрив осушувальний меліоративний канал віднесений до Бовдурської осушувальної системи. Чим завдав йому великих фінансових збитків (вимушений створювати водоакумулюючу водойму) для осушення землі 4 га. а також інших суміжних користувачів та не можливості в подальшому використовувати її по цільовому призначенню. 02 жовтня 2025р. він отримав лист з Бродівського відділення поліції №1 Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівський області за № 6836/56/01/15-2025 від 24.09.2025р. в котрому йому безпідставно було відмовлено у внесенні його заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), хоча це повинно було бути здійснено в продовж 24 год. У цій відповіді за підписом начальника Бродівського відділення поліції №1 жодного слова про його заяву про злочин немає, а лише констатується це як звернення. На підставі викладеного просить його заяву задовільнити.

Представник ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився.

Вивчивши зміст скарги, дослідивши докази у справі, слідчий суддя дійшов до висновку щодо безпідставності заявлених вимог, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому слідчий суддя зазначає, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Слідчим суддею, на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій наголошував на вчиненні ОСОБА_4 дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, однак не зазначено якого саме, а лише вказано, що ним було перекрито осушувальний меліоративний канал, та завдано збитків, оскільки йому ОСОБА_3 довелось звертатись у 2012 році та 2015 році до органів держаної влади за відповідним рішенням з надання дозволів на облаштування водоакумулюючої водойми. А роботи по її облаштуванню призвели до значних матеріальних витрат. Інших відомостей, як то попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ним зазначено не було.

Проаналізовавши заяву ОСОБА_3 та норми Кримінального закону, слідчий суддя прийшов до переконання, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 , не можуть свідчити про те, що була подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України (Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво), хоча саме на такій кваліфікації наголошував скаржник у судовому засіданні під час розгляду його скарги.

Також, про причини не звернення до органів досудового розслідування із заявою про вчинення на думку заявника злочину у період часу з 2012 року по 30 серпня 2025 року ОСОБА_3 не зазначив. Оскільки, як слідує із заяви ОСОБА_3 , про вчинення зазначених у заяві дій ОСОБА_4 , йому було відомо ще з 2012 року.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування не було жодних підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 . Позаяк підставами вважати будь-яку письмову заяву заявою про вчинення кримінального правопорушення є наявність певних об`єктивних ознак. А саме: об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, зокрема фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави вважати, що під час звернення ОСОБА_3 мала місце бездіяльність Слідчого відділу Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак заявлені вимоги заявника: ОСОБА_3 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303-308, 318-380 КПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування - ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 16.10.2025.

Суддя ОСОБА_1