Справа 367/4563/25 Головуюча в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4673/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурорки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000058 від 04.04.2025 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2025 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2023 за ч.1 ст.309 КК України,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців;

на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2023 року, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком 3 роки;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 03 квітня 2025 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись у лісосмузі неподалік вул. Склозаводська, в місті Буча, Київської області, виявив на землі два прозорих поліетиленових пакети зі вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, і, впевнившись, що виявлена ним речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, підняв із землі, тим самим придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,321 г, для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 03 квітня 2025 року, приблизно о 13 годині 38 хвилин, був зупинений працівниками поліції та після чого, під час огляду місця події, що проводився по вул. Склозаводська, 3, в м. Буча, Київської області, у ОСОБА_8 працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,321 г, яка знаходилась у двох прозорих зіп-пакетиках.

В апеляційній скарзі прокурора вказано на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обгрунтування доводів скарги вказав на те, що судом першої інстанції неправильно зазначено обставину, що обтяжує покарання - повторність вчинення кримінального правопорушення. Прокурор вказав, що законодавством передбачено, якщо будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті як кваліфікуюча ознака, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 раніше засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України, непогашена судимість за який, не утворює з оскаржуваним вироком кваліфікуючої ознаки як дії вчинені протягом року після засудження за цією ж статтею. На думку прокурора, непогашена судимість ОСОБА_8 за попереднім вироком не повинна враховуватись судом як обставина, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення повторно. Просив вирок змінити в частині зазначення обставини, що обтяжує покарання, виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою повторно, в решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурорки, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, підтвердила її доводи та просила задовольнити,

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції здійснювався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за правилами ст.ст. 302, 381 КПК України, у зв`язку із чим встановлені досудовим розслідуванням обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, судом апеляційної інстанції не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині визначення повторності як обставини, що обтяжує покарання, то вони є такими, що не грунтуються на вимогах закону.

У відповідності до ст.32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України, повторно, 03 квітня 2025 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене тією ж частиною тієї ж статті Кримінального кодексу України.

Доводи прокурора щодо неправильного зазначення повторності як обставини, що обтяжує покарання, не грунтуються на вимогах закону. Так, ч.2 ст.309 КК України дійсно передбачено кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, як вчинення особою кримінального правопорушення повторно протягом року після засудження за аналогічною статтею. Натомість, як вбачається з вироку, ОСОБА_8 будучи засудженим вироком Ірпінського міського суду Київської області від 29 травня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України, вчинив інкриміноване оскаржуваним вироком кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, 03 квітня 2025 року, тобто майже через два роки після засудження, що унеможливлює кваліфікувати дії останнього за ч.2 ст.309 КК України, проте не позбавляє суд можливості зазначити про повторність вчинення кримінального правопорушення, визнавши таким чином наявність обставини, що обтяжує покарання. Колегія суддів, звертає увагу, що в разі кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України з визначенням кваліфікуючої ознаки - вчинення особою повторно протягом року після засудження за аналогічною статтею, дійсно унеможливило б зазначення повторності як обставини, що обтяжує покарання, натомість в даному випадку судом першої інстанції цілком законно вказано на наявність вищезазначеної обставини.

Крім того, та обставина, що судимість за попереднім вироком не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, в даному випадку, не має жодного значення при вирішенні питання про зазначення такої обставини яка обтяжує покарання, як повторність.

Також, колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу, що в обвинувальному акті при визначенні обставин, що обтяжують покарання, прокурором вказано на повторність вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

У зв?язку з викладеним, підстав для зміни вироку Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає вирок без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ

_______________________ __________________________ _________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4