У Х В А Л А

Справа № 132/4583/19

Провадження №1-кп/149/4/26

30.01.2026 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільник клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук та обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлене у кримінальному провадженні №0000023 від 05.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

20.01.2026 до суду надійшло клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, обрання йому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений був оголошений у розшук. 25.12.2025 Хмільницьку окружну прокуратуру повідомлено про те, що за інформацією НЦБ Інтерпол у ФРН, 16.12.2025 у м. Берлін у рамках категорії «Розшук» затримано громадянина України ОСОБА_5 , який знаходиться у міжнародному розшуку та розшукується слідчим відділом поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у кримінальному провадженні № 0001487 від 04.08.2020. Враховуючи це, з посиланням на ст. ст. 575, 576 КПК України, зокрема на те, що до клопотання про видачу особи додається у тому числі копія ухвали суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності, зважаючи на існування ризиків передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить: відновити судовий розгляд; оголосити обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук; обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 23.01.2026 відновлено судове провадження, призначено судове засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити заявлені вимоги.

Потерпілий не з`явився, надав заяву про проведення засідання у його відсутність, проти задоволення клопотання прокурора він не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, матеріали судової справи, дійшов наступних висновків.

Ухвалою суду від 18.01.2021 задоволено клопотання прокурора та оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

За змістом ч. 1 ст. 335 КПК України, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Під ухиленням від суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. Особою, яка ухиляється від суду, визнається відома цим органам особа як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від суду.

Належною процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну.

Норми КПК України не містить визначення терміну «міжнародний розшук», при цьому таке поняття використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст. 139, 297-1, 297-4, 323 КПК України). Зважаючи на це у даному випадку застосуванню підлягають загальні положення ст. 9 КПК України, відповідно до вимог якої, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу.

З системного аналізу норм КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» та інших відомчих нормативно-правових актів, можна дійти висновку, що законодавство передбачає три види розшуку: 1) внутрішньодержавний (національний) розшук; 2) міждержавний розшук; 3) міжнародний розшук.

Внутрішньодержавний (національний) розшук осіб направлений на розшук осіб, які вчинили кримінальне правопорушення на території України. Такий розшук може здійснюватися шляхом проведення уповноваженими суб`єктами відповідних ОРЗ, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій у межах ОРС або кримінального провадження.

Міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави - ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється даний розшук, так і за суб`єктами, які його здійснюють.

Разом з цим, главою 44 КПК України врегульовано питання видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція). Зокрема, передбачено, що клопотання про видачу особи готує прокурор, слідчий, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок. Екстрадиція в розумінні Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 передбачає двосторонні відносини між запитуючою та запитуваною сторонами, згідно яких договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Тобто, в даному випадку, екстрадиція як процедура міжнародного співробітництва відбувається вже після того, як особу оголосили в міжнародний розшук задля відшукання та затримання.

За змістом клопотання прокурора, з доданих до нього матеріалів, а також матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000023 від 05.08.2019 судом оголошений у внутрішньодержавний (національний розшук), а у кримінальному провадженні № 0001487 від 04.08.2020 Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області у міжнародний розшук. За інформацією НЦБ Інтерпол у ФРН ОСОБА_4 перебуває у Федеративній Республіці Німеччина.

Разом з цим, встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження, а тому є потреба в оголошенні його в міжнародний розшук.

Стосовно клопотання про тримання під вартою.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оцінюючи наведені у клопотанні прокурора ризики, визначені у п. 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги наступне. З копії протоколів допиту потерпілого та свідків видно, що вони є працівниками поліції, що виключає можливість впливу обвинуваченого на них. Також досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчено, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, його було складено та направлено до суду, відтак обвинувачений вже не може перешкоджати кримінальному провадженню. Ризик того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення також не доведений та містить ознаки припущення. Отже, існування ризиків, передбачених п. 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено.

У свою чергу інших ризиків, визначених у ст. 177 КПК України у клопотанні не зазначено.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

При цьому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000023 від 05.08.2019 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, а тому без доведення ризиків, визначених у ст. 177 КПК України обрання йому найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде виправданим та необхідним.

Керуючись ст. ст. 68, 122, 177, 193, 575 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Оголосити в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця с. Сальник Хмільницького району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 .

У задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на Хмільницьку окружну прокуратуру Вінницької області.

До розшуку обвинуваченого судове провадження зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6