Справа №2120/2003/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

заявника: ОСОБА_4

розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна

1. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначила, що 19 червня 2012 року Суворовським районним судом м. Херсона прийнято постанову, відповідно до якої кримінальну справу за ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України відносно ОСОБА_5 припинено на підставі акту амністії.

Перевіряючи Інформацію у відповідних державних реєстрах щодо об`єкта нерухомого майна стало відомо, що слідчим СВ ПМ ДПА у Херсонській області в рамках розслідування вказаного кримінального провадження було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, 18.08.2011, СВ ПМ ДПА у Херсонській області.

В зв`язку з тим, що під час ухвалення постанови Суворовським районним судом м. Херсона кримінальну справу припинено, але питання щодо арешту майна на підставі положень ч. 4 ст. 174 та ст. 374 КПК України не було вирішено, просить скасувати арешт, накладений постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 19 червня 2012 року на все нерухоме майно ОСОБА_5 .

2. Позиції сторін кримінального провадження

Заявник ОСОБА_4 наполягала на задоволенні клопотання та скасуванні арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України.

Прокурор висловив думку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна з огляду на те, що воно подане не у порядку, визначеному законодавством, яке діяло на момент, коли мало бути вирішено питання про скасування арешту майна під час припинення кримінального провадження.

3. Встановлені судом обставини

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2012 у справі № 2120/2003/12 кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 припинено на підставі п. 4 ст. 6 КПК України (1960 року) внаслідок застосування акту амністії.

Питання, які вирішуються під час закриття кримінального провадження, у тому числі про скасування арешту майна, у даному кримінальному провадженні не вирішені.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

У ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на наведене, будь яке звернення до суду суб`єктів, визначених у ст. 174 КПК України має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень діючого на сьогодні КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Діючий КПК України набрав чинності 19.11.2012. Постанову про припинення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 Суворовським районним судом м. Херсона ухвалено 19.06.2012, тобто до набрання чинності вказаного КПК України, а отже і питання про скасування арешту майна має вирішуватися у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З цього питання суд звертається також до позиції Верховного Суду, викладеної у своїй постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), яка дійшла висновку, що у разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства, зазначивши, що «спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства».

Відтак суд приходить до висновку, що заявлене ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , клопотання про арешт майна має розглядатися у порядку відповідного судочинства, у зв`язку з чим вважає, що найбільш сприятливим рішенням за клопотанням буде рішення про залишення поданого клопотання без розгляду з роз`ясненням заявнику відповідного права.

Керуючись ст.ст. 174, 369 КПК України, п. 9 Перехідних положень КПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право звернутися із вирішенням питання про скасування арешту майна за правилами відповідного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7(семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1