У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10599/25

№ 1-кп/183/2394/25

17 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000989відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області 15.10.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000989відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підготовче судове засідання по якому відповідно до вимог ст. 314 КПК України було призначено на 17.10.2025 року.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає. Крім того, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, однак, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, про продовження строків тримання під вартою, зазначив, що ризики не доведенні, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечував, щодо про продовження строків тримання під вартою підтримав свого захисника. Крім того просив суд етапувати його до УПВ №4 м. Дніпро, у зв`язку з тим, що має намір безпосередньо приймати участь в залі судових засідань в приміщенні суду.

Захисник підтримав клопотання свого підзахисного щодо переведення його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не має.

Отже, суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, осіб, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 , обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то про його наявність свідчить те, що ОСОБА_5 може, як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків та потерпілу з метою зміни ними показів в суді.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то про його наявність свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, в останній раз 09.10.2023 року до 5 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 04.10.2024 року умовно-достроково, на невідбутий термін 1 рік 11 місяців, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Суд приймає до уваги обставини, на які посилається сторона захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, однак наявність таких обставин не спростовує висновків суду, викладених вище.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжити на 60 днів.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про переведення його з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», до ДУ «Дніпровської установи виконання покарань № 4» суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 КПК України, особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.

Згідно зі ст. 90 КВК України, у зв`язку з розглядом справи в суді, обвинувачений може бути тимчасово переведений до слідчого ізолятора.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 наразі перебуває в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», та приймає участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, однак має намір безпосередньо приймати участь в залі судових засідань в приміщенні суду.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувачений не має змоги бути присутнім в Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області з підстав незалежних від нього, що порушує його право на розгляд кримінального провадження відносно нього в розумні строки, та його право на захист, оскільки проведення судового засідання в режимі відеоконференції можливо виключно за згодою обвинуваченого, суд приходить до переконання, що наразі є необхідність доручити ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» перевести ОСОБА_5 до ДУ «Дніпровської установи виконання покарань (№ 4)».

Крім цього, доручити ДУ «Дніпровській установі виконання покарань (№ 4)» етапувати ОСОБА_5 до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для розгляду кримінального провадження відносно останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 22 жовтня 2025 року о 15 годині 30 хвилин в залі судових засіданнь Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участі прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, осіб, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 15 грудня 2025 року включно.

Доручити Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», перевести ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до 22 жовтня 2025 року.

Доручити Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» етапувати ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для розгляду кримінального провадження відносно останнього, яке призначено на 22 жовтня 2025 року на 15 годин 30 хвилин.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», - для виконання, та начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» - для виконання.

Повний текст ухвали оголошено 22 жовтня 2025 року о 12.45 годині.

Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1