Справа № 761/375/26
Провадження № 1-кс/761/1446/2026
УХВАЛА

про арешт майна

20 січня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2025,

установив:

30.12.2025 за допомогою поштового зв`язку прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням (вх. № 1492 від 07.01.2026) про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначила про таке.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001598 від 29.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що 28.12.2025 приблизно о 23 год 50 хв, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в першій смузі руху з трьох наявних по вул. Вадима Гетьмана у місті Києві, зі сторони станція метро Шулявська, у напрямку вокзалу Караваєві дачі, під час руху навпроти будинку 42, не справився з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим наїздом на рекламний щит.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинув на місці пригоди. Водія автомобіля ОСОБА_4 та другого пасажира ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тяжкому стані доставлено в МКЛ 12.

29.12.2025 автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: місто Київ, вул. Залізничне шосе, 9, та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану зазначеного автомобіля.

Прокурор у клопотанні зазначає, що зазначений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, а тому для забезпечення збереження речового доказу, проведення необхідної експертизи транспортного засобу, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 08.01.2026, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явилася, у клопотанні про арешт майна просила проводити розгляд справи без її участі.

Власник майна у судове засідання також не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи, що учасники провадження, повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились, враховуючи, що участь їх не є обов`язковою, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про арешт майна за відсутності не з`явившихся осіб.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.12.2025 виявлено та вилучено автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на територію спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: місто Київ, вул. Залізничне шосе, 9.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернення прокурора 30.12.2025 з клопотанням про арешт на зазначене майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучений автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 від 29.12.2025 визнано автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом.

Крім того, постановою слідчого від 29.12.2025 призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану зазначеного транспортного засобу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, наявність підстав для проведення експертизи, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 22, 26, 98, 170-173, 309, 372, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2025 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки та моделі «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпоряджання та користування арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1