Провадження № 1-кс/946/2454/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації та перебував на посаді стрільця помічника гранатометника 2 відділення берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони, військова частина НОМЕР_2 , у військовому званні «матрос», відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону 15.12.2025 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001256 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, 19.09.2025 близько 16:30 години, маючи прямий кримінально-протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, зайшов до приміщення магазину «Корона», за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Покровська, 42А, де в торгівельному залі зазначеного магазину взяв товар, а саме: пляшку пива «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л. вартістю 53,28 грн. та упаковку риби «Ставридка Морські 60г», вартістю 63,84 грн., після чого підійшов з цим товаром до каси та виклав його на касову стрічку.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, в той же час та в тому ж місці, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 повідомив касира про те, що він не буде оплачувати пляшку пива «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л. та упаковку риби «Ставридка Морські 60г», після чого взяв до рук зазначений товар та вийшов з ним із приміщення магазину.

В свою чергу адміністратор магазину ОСОБА_7 , побачивши протиправні дії ОСОБА_3 , відразу вийшла за ним на вулицю з метою припинення його незаконних дій.

Однак ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від входу до вищевказаного магазину «Корона», діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, задля утримання товару, бажаючи відразу подолати будь-який супротив з боку потерпілого відносно заволодіння майном, дістав з кишені своєї кофти розкладний ніж, лезом направив його в бік потерпілої ОСОБА_7 та, тримаючи ніж в руці, почав погрожувати їй завданням тілесних ушкоджень, подолавши таким чином можливість до протидії потерпілої, чим створив реальну загрозу для життя та здоров`я останньої та змусив її припинити спробу повернення майна.

Таким чином, ОСОБА_3 , задля заволодіння та утримання чужого майна, здійснив напад, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , заволодівши продуктами харчування, а саме: пивом «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л. вартістю 53,28 грн. та рибою «Ставридка Морські 60г», вартістю 63,84 грн., що належать ТОВ «АПЕТИТ-І».

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ТОВ «АПЕТИТ-І» на суму 117,12 гривень.

19.09.2025 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.11.2025 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2025 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 19.12.2025.

16.12.2025 року Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001256 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Таким чином, як зазначено в клопотанні прокурора, оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 11.11.2025, на підставі якої ОСОБА_3 утримується під вартою спливає 19.12.2025, однак підготовче судове засідання на теперішній час не призначено, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про продовження строку дії застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У сторони обвинувачення на теперішній час є достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

19.09.2025 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.11.2025 без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2025 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 19.12.2025.

16.12.2025 року Білгород-Дністровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001256 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Строк дії ухвали слідчого судді від 11.11.2025 року, якою відносно ОСОБА_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» спливає 19 грудня 2025 року

Підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001256 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України не проведено.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, та яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймається до уваги те, що ОСОБА_3 може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_3 може спробувати впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання, з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Крім цього, аргументи прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вбачаються також досить переконливими, адже ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Вирішуючи питання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що ризики не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку з чим менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України доведені, обвинувальний акт направлено до суду, строк дії запобіжного заходу спливає 19.12.2025 року, а підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001256 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не проведено, тому розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

В свою чергу, відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Одночасно, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, слідчим суддею розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання керівника Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою (на строк не більше 60 днів) в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 14.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 14.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 19.12.2025р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1