Справа № 727/4269/25
Провадження № 1-кс/727/2828/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці заяву судді Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду матеріалів кримінального провадження №727/4269/25, що зареєстроване в ЄРДР №0003494 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці в складі головуючого судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Головуючим суддею ОСОБА_5 заявлено самовідвід від розгляду вищевказаного кримінального провадження. Зазначена заява про самовідвід згідно автоматизованого розподілу суду розподілена на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 .

Згідно змісту вказаної заяви про самовідвід, суддя ОСОБА_5 вважає, що не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження, у зв`язку з тим, що 29.06.2025 року Шевченківським районним судом під головуванням судді ОСОБА_5 , було розглянуто кримінальне провадження №727/1101/23 і ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними та засуджено за ч.4 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_5 вказує на те, що ухвалюючи вирок від 29.06.2025 року, він прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України спільно за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_6 .

Вважає, що розгляд даного кримінального провадження під його головуванням є неможливим, оскільки по даному кримінальному провадженню надано оцінку доказам та обставинам, констатовано наявність подій та складу злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у співучасті з обвинуваченою ОСОБА_6 .

При цьому, судом встановлено, що вищевказаний вирок стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вступив в законну силу.

Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.04.2025 року було виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в окреме провадження, зокрема, у зв`язку з оголошенням останньої в розшук.

Ухвалою від 06.10.2025 року під головуванням судді ОСОБА_5 було відновлено провадження про кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 не заперечувала. Вважала, що наявні підстави для самовідводу.

Захисник в судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 залишив на розсуд суду.

Розглянувши доводи викладені в заяві судді ОСОБА_5 про самовідвід, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення і покликаний гарантувати захист від впливу на суд різних зовнішніх факторів.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи те, що суддею ОСОБА_5 у вироці суду від 29.06.2025 року була надана оцінка доказам у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.4 ст. 185 КК України, яким ставилося в провину вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_6 , з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду вказаного кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, заява про самовідвід судді ОСОБА_5 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим слід відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду матеріалів кримінального провадження №727/4269/25, що зареєстроване в ЄРДР №0003494 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст.75, 76, 80, 81, 110, 306, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_5 про самовідвід від розгляду матеріалів кримінального провадження №727/4269/25, що зареєстроване в ЄРДР №0003494 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м.Чернівці ОСОБА_5 від розгляду матеріалів кримінального провадження №727/4269/25, що зареєстроване в ЄРДР №0003494 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження №727/4269/25, що зареєстроване в ЄРДР №0003494 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України передати до канцелярії Шевченківського районного суду м.Чернівці, для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: