Справа № 192/2516/25
Провадження № 1-кс/192/306/25
Ухвала

Іменем України

15 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000008 від 09 січня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

18 вересня 2025 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою, просить скасувати постанову від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування № 0000008, внесеного до ЄРДР 09 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення як передчасну, а матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Скарга обґрунтовується тим, що 31 грудня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування № 0000008, внесеного до ЄРДР 09 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копію постанови про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року представник потерпілого отримав нарочно від слідчого ОСОБА_6 11 вересня 2025 року після звернення до начальника ВП № 1 із адвокатським запитом. До цієї дати оскаржувана постанова не направлялася ні заявнику, ні представнику заявника. Дана постанова навіть не затверджена прокурором, тому виникає питання, чи направлялася вона прокурору.

У скарзі зазначається, що у постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтовано на підставі чого слідча прийшла до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Як вбачається зі змісту постанови, підозру нікому пред`явлено не було, тому абсурдним є висновок слідчої про відсутність у діянні якоїсь невідомої, абстрактної особи складу кримінального правопорушення. Окрім того, у постанові відсутні посилання на докази, які спростовують показання потерпілого стосовно крадіжки із його домоволодіння, а також не виконано всіх необхідних слідчих дій на з`ясування дійсних обставин справи. Слідча зазначає, що неможливо встановити розмір завданої майнової шкоди потерпілому, однак експертиз по провадженню не проведено, не допитано жодного свідка, сусідів, інших осіб, відсутні докази виїмок із камер відео нагляду та доказів наявності цих камер у периметрі від домоволодіння потерпілого. Також, в оскаржуваній постанові не наведено жодних аргументів по виконанню вимог КПК України.

Представник посилається на те, що у зв`язку із тим, що слідчою не вжито заходів до повного і всебічного з`ясування усіх обставин вчиненого протиправного діяння, направлених на викриття особи, причетної до скоєння злочину, не виконано у повному обсязі слідчі (розшукові) дії, вказана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

Ні слідчий, ні прокурор у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду скарги судом повідомлялись.

Оскільки, з огляду на правила, визначені ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя постановив здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора та дізнавача.

У судовому засіданні брав участь представник скаржника, який скаргу вимоги про скасування оскаржуваної постанови підтримав.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 07.01.2024 отримано заяву ОСОБА_4 та зареєстровано ЄО за № 263 від 07.01.2024, за змістом заяви ОСОБА_4 повідомив, що 07.01.2024 о 07:05 за адресою: Солонянський р-н, с. Олександропіль по вул. Гагаріна, 54, вчора ввечері о 22 годині приходили хлопці, підлітки, з авто ВАЗ 2115 з бардачку викрали ніж та вранці виявлено крадіжку речей з сараїв.

09 січня 2024 року були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31 грудня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_5 закрила вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч .1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази направлення скаржнику чи представнику скаржника копії постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що посилання представника скаржника на те, що оскаржувана постанова була отримана нарочно від слідчого ОСОБА_6 11 вересня 2025 року, після звернення до начальника ВП № 1 із адвокатським запитом, не спростоване, скарга подана до суду 18 вересня 2025 року, тобто в межах десятиденного строку, встановленого законом, то слідчий суддя доходить висновку, що строк на оскарження постанови не пропущений.

Перевіряючи обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, прийнятої 31 грудня 2024 року, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами частин 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені статтею 91 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1ст. 92 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Аналіз наведених правових приписів дає підстави для висновку, що для прийняття рішення слідча повинна була зібрати докази, перевірити їх, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження було надано доручення СКП ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області на встановлення можливих свідків вказаної події та осіб, які могли бути причетні до неї, однак за результатами виконання вказаних доручень встановити можливих свідків та очевидців події не виявилося можливим та при проведенні розслідування документів та показання свідків, які б підтверджували наявність та походження викраденого майна, окрім слів представника потерпілого ОСОБА_4 , встановити не виявилося можливим, при цьому невстановлені жодні відомості, які можуть підтвердити чи спростувати наявність скоєння правопорушення.

Далі у постанові слідча наводить положення ст.ст. 84, 85 КПК України, та вказує, що особу, яка б могла вчинити кримінальне правопорушення та процесуальних доказів, які б підтверджували суму спричинених збитків не виявлено. Далі, слідча зазначає, що в ході досудового слідства вичерпано всі можливі слідчі дії на отримання доказів, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, не можливість встановити розмір завданої матеріальної шкоди потерпілому, що є однією з ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, тобто факти викладені в заяві та показаннях заявника ОСОБА_4 свого підтвердження в ході досудового розслідування не знайшли, а отже відсутній в діянні склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено огляд місця події, допитано потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В матеріалах справи наявні вказівки прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, на що слідчою СВ ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 надано повідомлення про те, що допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , призначено товарознавчу експертизу та надане доручення про проведення слідчих (розшукових) дій.

Матеріали кримінального провадження містять постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи, однак не містять висновку експерта, тому посилання в оскаржуваній постанові на те, що під час досудового розслідування не вдалося встановити розмір завданої матеріальної шкоди є немотивованим та не обґрунтованим з урахуванням того, що відповідна експертиза не проводилася.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, доручення слідчого виконанні не повністю.

У матеріалах кримінального провадження зокрема відсутня інформація про проведення повторного допиту ОСОБА_11 , про яку потерпілий ОСОБА_4 повідомляв при допиті, як про особу, яка володіє контактами осіб, яких він підозрює у вчиненні крадіжки, у рапорті оперуповноважений лише констатує, що в ході проведення слідчих (розшукових) дій було проведено комплекс оперативно-розшукових дій, однак можливих свідків та очевидців події не встановлено, допитати ОСОБА_11 в якості свідка не виявилось можливим, так як остання була відсутня за місцем мешкання, камери відеонагляду відсутні, інформації, котра б становила оперативний інтерес не отримано.

Окрім того, висновки слідчої у постанові є суперечливими. Зокрема, у постанові зазначається, що при проведенні розслідування документів та показання свідків, які б підтверджували наявність та походження викраденого майна, окрім слів представника потерпілого, вставновити не виявилося можливим, при цьому не встановлені жодні відомості, які можуть підтвердити чи спростувати наявність скоєння правопорушення.

Тобто, за змістом постанови слідча ставить під сумнів сам факт вчинення суспільно небезпечне діяння. Разом з тим, слідча робить висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на підставі яких слідча дійшла висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є не обгрунтованою, не вмотивованою, слідча не вичерпала можливостей отримання доказів у кримінальному провадженні, не вжила всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні та не дослідила всіх обставини кримінального провадження, а тому така постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 26, 303 307 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000008 від 09 січня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1