Справа № 156/1179/25
Провадження № 1-кп/156/124/25
ВИРОК

Іменем України

23 грудня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у режимі відкритих судових засідань у залі суду в сел. Іваничі Волинської області (із застосуванням засобів відеоконференції) кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025) щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу (КК) України:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Володимир - Волинський Волинської області, є громадянином України, здобув вищу інженерну освіту, проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, обіймає посаду командира взводу забезпечення медичної роти, військове звання головний сержант, не є одруженим, утримує одну неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1.Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2017 № 221 головного сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира взводу забезпечення медичної роти вказаної частини. Як військовослужбовець Збройних Сил України обвинувачений відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затв. Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затв. Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), повинен був свято, беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

1.2.Однак головний сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби у складі Збройних Сил України не дотримався положень зазначених нормативно-правових актів та скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

1.3.Обвинувачений 13.09.2025 близько 00 год 46 хв на дорозі між населеними пунктами Павлівка та Переславичі Володимирського району Волинської області керував трактором марки «Файтер - 504» без номерних знаків та був зупинений співробітниками Сектору поліцейської діяльності № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_6 та лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які цього дня перебували на чергуванні (наряд «Проєкт -13»).

1.4.Під час перевірки документів у водія трактора поліцейські запідозрили, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але обвинувачений відмовився виконувати законну вимогу співробітників поліції.

1.5.У подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу поліцейського службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що поліцейськими буде складений щодо водія протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а також усвідомлюючи, що перед ним знаходяться співробітники Національної поліції у форменому одязі з відповідними знаками розрізнення, з метою схиляння поліцейських до невиконання службових обов`язків щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності висловив капітану поліції ОСОБА_6 та лейтенанту поліції ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у виді грошових коштів. На цю пропозицію обвинуваченого поліцейські відповіли категоричною відмовою та попередили ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди службовій особі, передбачену ст. 369 КК України.

1.6.Проте обвинувачений, не бажаючи припинити свої злочинні дії, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах дій з використанням службового становища, 13.09.2025 близько 01 год 37 хв, поклав у світловідбиваючий жилет, у який був одягнутий капітан поліції ОСОБА_6 , грошові кошти на загальну суму 5000,00 грн. (10 купюр номіналом по 500 грн. кожна з серійними номерами МВ 1394699, ЛЕ 4609990, МГ 2470826, ЄЖ 6466408, ЕЖ 9327114, ВС 7163066, ВС 7163070, ВС 7163034, ВС 7163036, ВЄ 0253396) як неправомірну вигоду за непритягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

1.7.У такому діянні обвинуваченого вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (пропозиція надання та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища).

2.Позиція обвинуваченого

2.1.В судовому засіданні 23.12.2025 обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в ухиленні у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 369 КК України, щиро розкаявся у вчиненні протиправного діяння.

2.2.Обвинувачений пояснив, що він у вересні 2025 року перебував у відпустці вдома, у м. Володимирі, незадовго до того придбав трактор, ще не встиг зареєструвати цей транспортний засіб на своє ім`я та отримати номерні знаки. 13.09.2025 нічної пори доби ОСОБА_5 керував цим трактором, їхав по дорозі між селами Павлівка та Переславичі, його зупинив патруль поліції оскільки трактор не мав номерних знаків.

2.3.Співробітники поліції підійшли до трактора та запропонували водієві надати документи для перевірки, під час спілкування з водієм поліцейські запідозрили, що ОСОБА_5 перебуває у нетверезому стані, запропонували обвинуваченому для з`ясування можливого стану алкогольного сп`яніння пройти огляд на місці події або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_5 на це відповів відмовою, оскільки у цьому не бачив смислу, адже незадовго до того вживав алкоголь, також обвинувачений побоювався, що співробітники поліції відсторонять його від керування транспортним засобом, а трактор буде вилучено. Поліцейські повідомили обвинуваченому, що змушені будуть скласти протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. ОСОБА_5 почав пропонувати поліцейським взяти у нього гроші і не складати ніякого протоколу, після чого поклав ці гроші у світловідбиваючий жилет капітану поліції ОСОБА_6 , сподівався, що поліцейські візьмуть гроші, а його не будуть притягати до відповідальності. Однак співробітники поліції на таку пропозицію обвинуваченого відповіли категоричною відмовою, викликали на місце події слідчо оперативну групу з м. Нововолинська для фіксування злочину.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази на підтвердження встановлених судом обставин

3.1.Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

3.2.Стороною обвинувачення запропоновано здійснювати розгляд справи за скороченого порядку дослідження доказів, обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням в судовому засіданні матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_5 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат.

3.3.Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, йому було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження.

3.4.З огляду на це, суд визнав за доцільне допитати обвинуваченого, здійснити дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_5 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат; інші докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами, суд не досліджує.

3.5.Зі змісту документів, наданих прокурором, убачається, що ОСОБА_5 є громадянином України, проходить військову службу у складі Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 ), має статус учасника бойових дій, під час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, службові обов`язки та поставлені завдання виконує вчасно та якісно, виявляє розумну ініціативу, користується авторитетом серед товаришів по службі, відповідає займаній посаді, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має, фізично та психічно здоровий, на профілактичному обліку чи під медичним наглядом у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.

3.6.Згідно з досудовою доповіддю, підготовленою за дорученням суду уповноваженим органом з питань пробації 15.12.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення з боку ОСОБА_5 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб) є середнього рівня, виправлення ОСОБА_5 є можливим без його ізоляції від суспільства.

4.Оцінка суду

4.1.Суд прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, його діяння містить ознаки ч. 1 ст. 369 КК України.

4.2.Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

4.3.У розглядуваній справі зі змісту показань обвинуваченого та досліджених документів суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у пропозиції надання та у наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, певних дій з використанням наданого службового становища, доведена «поза розумним сумнівом».

5.Призначення покарання

5.1.При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання.

5.2. ОСОБА_5 з його слів у судовому засіданні є фізично та психічно здоровою особою, перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, успішно виконує поставлені завдання та службові обов`язки, має статус учасника бойових дій, не перебуває у шлюбі, утримує одну неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має. Обвинувачений отримує регулярний дохід у виді грошового забезпечення військовослужбовця.

5.3.Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд в розглядуваному випадку вважає щире каяття обвинуваченого.

5.4.Обставини, які б обтяжували покарання згідно зі ст. 67 КК України, стороною обвинувачення в обвинувальному акті наведені не були.

5.5.У постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 679/783/17 (провадження № 51-8609км18) висловлена правова позиція, згідно з якою: «Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме. За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого…». Визнання судом обставини, яка не була зазначена прокурором в обвинувальному акті, такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

5.6.Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

5.7.Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

5.8.Санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає можливість застосування до винної особи покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

5.9.Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду справи вважав справедливим та достатнім для виправлення засудженого застосування покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений має регулярні доходи, при цьому виправлення обвинуваченого є можливим без його ізоляції від суспільства. Обвинувачений ОСОБА_5 звернув увагу суду на своє щире каяття з приводу вчинення ним правопорушення, просив надати йому можливість виправитись без ізоляції від суспільства, не заперечував проти призначення йому покарання у виді штрафу.

5.10.Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нових правопорушень.

6.Інші рішення щодо питань, які підлягають розв`язанню судом при ухваленні вироку

6.1.До обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального правопорушення № за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025 запобіжний захід не був застосований.

6.2.Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

6.3.Відповідні клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу до ОСОБА_5 на час завершення судового розгляду справи до суду не надходили, ОСОБА_5 упродовж судового розгляду справи сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки у кримінальному провадженні, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

6.4.Потерпілих у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025 немає.

6.5.Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

6.6.Про наявність процесуальних витрат у кримінальному провадженні сторони не заявляли.

6.7.У кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025 постановами слідчих визнані речовими доказами 10 (десять) купюр номіналом по 500 грн. кожна з серійними номерами МВ 1394699, ЛЕ 4609990, МГ 2470826, ЄЖ 6466408, ЕЖ 9327114, ВС 7163066, ВС 7163070, ВС 7163034, ВС 7163036, ВЄ 0253396, поміщені до спецпакету НПУ WAR1191644, котрі зберігаються у відділі регіональної каси перерахунку у м. Луцьк АТ КБ «ПриватБанк», а також носії інформації три оптичних диски, на яких збережені відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських наряду поліції «Проєкт -13» за 13.09.2025.

6.8.Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, які використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскуються. Документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.9.Отже, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили згадані грошові кошти на суму 5000,00 грн. конфіскувати в дохід держави, а носії інформації три оптичних диски, на яких збережені відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських наряду поліції «Проєкт -13» за 13.09.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження № за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025 протягом усього часу їх зберігання.

6.10.Також у зв`язку з відсутністю в подальшому необхідних цілей, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, суд скасовує арешт, накладений на речові докази (10 (десять) купюр номіналом по 500 грн. кожна з серійними номерами МВ 1394699, ЛЕ 4609990, МГ 2470826, ЄЖ 6466408, ЕЖ 9327114, ВС 7163066, ВС 7163070, ВС 7163034, ВС 7163036, ВЄ 0253396) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 16.09.2025 у справі № 165/3370/25.

Керуючись ч.1 ст. 369 КК України, ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином:

-10 (десять) купюр номіналом по 500 грн. кожна з серійними номерами МВ 1394699, ЛЕ 4609990, МГ 2470826, ЄЖ 6466408, ЕЖ 9327114, ВС 7163066, ВС 7163070, ВС 7163034, ВС 7163036, ВЄ 0253396, поміщені до спецпакету НПУ WAR1191644, котрі зберігаються у відділі регіональної каси перерахунку у м. Луцьк АТ КБ «ПриватБанк» - конфіскувати в дохід держави;

-носії інформації три оптичних диски, на яких збережені відеозаписи з нагрудних бодікамер поліцейських наряду поліції «Проєкт -13» за 13.09.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження № за ЄРДР 0000580 від 13.09.2025 протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт, накладений на речові докази (10 (десять) купюр номіналом по 500 грн. кожна з серійними номерами МВ 1394699, ЛЕ 4609990, МГ 2470826, ЄЖ 6466408, ЕЖ 9327114, ВС 7163066, ВС 7163070, ВС 7163034, ВС 7163036, ВЄ 0253396) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 16.09.2025 у справі № 165/3370/25.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий у справі суддя ОСОБА_1