Справа № 642/7625/14
Провадження №1-КП/639/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Харків

Колегія суддів Новобаварського районного суду м. Харкова у складі: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0006960 від 27.12.2013 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до обвинувального актупо вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_6 , окрім іншого, обвинувачується в тому, що26 грудня 2013 року близько 23.00 знаходячись на Привокзальній площі біля будинку управлянні Південної залізниці в м. Харкові, за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , діючи з корисливого мотиву та маючи умисел на викрадення потерпілого ОСОБА_12 з метою отримання грошових коштів, використовуючи численну та фізичну перевагу, та подавляючи його волю до опору, нанесли не менше двох ударів руками по тулубу ОСОБА_12 , після чого насильно посадили його на заднє сидіння автомобіля «Lexus LX-570», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_10 та відвезли до невстановленого у ході досудового слідства міста.

Незаконно утримуючи ОСОБА_12 у невстановленому у ході досудового слідства місті, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , керуючись злочинним умислом групи, спрямованим на отримання грошових коштів, усвідомлюючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і можливими суспільно небезпечними наслідками, передбачаючи реальну можливість настання смерті потерпілого, спричинили спільними діями потерпілому численні тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 198-КЕ від 15.08.2014 причиною смерті ОСОБА_12 стало гостре порушення кровообігу, яке розвинулося внаслідок сукупності тілесних ушкоджень.

27 грудня 2013 близько 01.00 ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі «Lexus LX-570», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, доставили тіло ОСОБА_12 , без ознак життя, до приймального відділення КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова», по пров. Балакірєва, 3-А в м. Харкові.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто у викраденні людини, вчинене з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки.

Під час виконання судом дій, передбачених ст. 348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення не визнав.

Разом з тим ним було подано клопотання, в якому він просив звільнити його від кримінальної відповідальності у вказаній частині обвинувачення у зв`язку зі закінченням строку давності та закрити кримінальне провадження у цій частині.

Зазначене клопотання було підтримано обвинуваченим та його захисником в судовому засіданні.

Прокурор, потерпіла та її представник проти клопотання заперечували, посилаючись на те, що після інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, його було притягнуто до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0003475 від 17.12.2020 та в подальшому скерованого до суду обвинувальний акт за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 347, ч. 2 ст. 296 КК України, а тому, на їх переконання, строки притягнення перебіг давностіперервався.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у відповідній частині, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КК України незаконне викрадення людини, вчинене з корисливого мотиву, за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 146 КК України, відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, відносяться до тяжких злочинів, за який

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст.49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальні правопорушення було вчинено.

З часу інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, минуло більше десяти років навіть з урахуванням прийнятих рішень під час досудового розслідування та судового розгляду про його оголошення у розшук.

Щодо доводів прокурор, потерпілої та її представника про те, що перебіг давностіперервався в силу положень ч. 3 ст. 49 КК України, то вони відхиляються колегія суддів з огляду на таке.

Як встановлено з відповідей Салтівського районного суду м. Харкова від 19.09.2025 та Департаменту інформатизації МВС України від 24.09.2025, на розгляді Салтівського районного суду м. Харкова дійсно знаходиться кримінальне провадження № 0003475 від 17.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 347, ч. 2 ст. 296 КК України. Водночас, наразі судове провадження по вказаному кримінальному провадженню зупинено; станом на 24.09.2025 ОСОБА_6 незнятої та непогашеної судимості не має.

Розміщену в ч. 3 ст. 49 КК України норму необхідно застосовувати у світлі презумпції невинуватості, закріпленої в ст. 62 Основного Закону України та ст. 17 КПК. Відповідно до позиції Конституційного Суду України сутність цієї засади поширюється на всі сфери життя особи й діє доти, доки її не спростовано в законному порядку обвинувальним вироком (рішення від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022).

Саме тому Верховний Суд послідовно зазначав у своїх рішеннях, що лише ухвалення обвинувального вироку встановлює факт учинення особою нового злочину як підставу для переривання давності притягнення її до кримінальної відповідальності (постанови від 3 червня 2021 року, 5 лютого, 23 та 30 червня 2022 року, 24 жовтня та 29 листопада 2023 року, 27 березня 2024 року, 9 квітня 2025 року, 18 вересня 2025 у справах № 344/7812/16-к, 504/2099/18, 204/2626/21, 499/890/18, 489/7500/18, 127/18013/20, 504/2099/18, 761/41888/17, № 761/24361/17 відповідно).

З огляду на викладене, враховуючи відсутність вироку відносно ОСОБА_6 , яким би було встановлено його винуватість у вчиненні злочину після 27.12.2013, підстави для висновків про переривання давності відсутні.

Тобто у даному кримінальному провадженні в зазначеній частині обвинувачення закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження. (абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020р. по справі №598/1781/17 зазначила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

В постанові Верховного Суду від 26.03.2020р. по справі №730/67/16 зроблено правовий висновок, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Отже, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновків, що його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження у відповідній частині за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, задовольнивши відповідне клопотання.

Керуючись ст. ст. 284, 350, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 146 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0006960 від 27.12.2013 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3