Провадження №: 1-кп/752/1023/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003520 від 07 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, має вищу освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 у невстановлений час, місці та спосіб, діючи умисно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP у великих розмірах та психотропну речовину - амфетамін, що знаходилась у трьох поліетиленових пакетах, які незаконно зберігав та перевозив з метою збуту в автомобілі «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у його користуванні.

07 листопада 2023 року о 17:14 ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля, був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 94/1, та в ході обшуку автомобіля у період часу з 19:15 по 19:34 було виявлено та вилучено три зіп-пакети з речовинами, які містили у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, загальною масою 3,991 г, що є великим розміром, та амфетамін, загальною масою 0,425 г, які обвинувачений незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах та психотропної речовини з метою збуту.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Частиною 2 статті 307 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому. При цьому вважав, що його слід кваліфікувати за ст. 309 КК України, оскільки він придбав психотропну речовину з метою її безоплатної передачі своїм знайомим, а не з метою продажу. Просив звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

Захисник не заперечував проти доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. З урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме визнання вини та вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, просив призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від його відбування з випробуванням, з встановленням іспитового строку. Також просив не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки корисливого мотиву обвинувачений не переслідував, натомість хотів безоплатно передати психотропну речовину своїм знайомим.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що придбав у особи на ім`я ОСОБА_6 особливо небезпечну психотропну речовину PVP та психотропну речовину - амфетамін, маса яких зазначена в обвинувальному акті, з метою подальшої передачі своїм знайомим військовим. 07 листопада 2023 року під час керування орендованим транспортним засобом він був зупинений працівниками поліції та у нього було виявлено і вилучено вищевказану психотропну речовину. Повідомив, що наміру продавати психотропну речовину не мав, натомість просто хотів передати її своїм знайомим військовим.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах та психотропної речовини з метою збуту.

Так, відповідно до ст. 307 КК України під незаконним збутом психотропних речовин слід розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації, зокрема продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо. Тому доводи обвинуваченого про те, що він мав намір безоплатно передати психотропні речовини своїм знайомим, свідчать про правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК України.

5.Мотиви зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі приписів ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Посилання захисника на те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому підстав для визнання вказаної обставини такою, що пом`якшує покарання, суд не вбачає.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчинених кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, кількість вилученої у обвинуваченого психотропної та особливо небезпечної психотропної речовини, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, скарг за місцем проживання на нього не надходило, повністю визнав вину, розкаявся у вчиненому.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який зі злочинів, визначених у частинах 4, 5 статті 12 КК, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Відповідно до обвинувального акта обвинуваченому не ставиться в провину вчинення кримінального правопорушення з корисливих спонукань.

З пояснень обвинуваченого слідує, що він мав намір збути психотропну речовину шляхом передачі своїм знайомим безоплатно, корисливого мотиву не мав.

Враховуючи викладене, підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна відсутні.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До набрання вироком законної сили з метою забезпечення його виконання відносно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 23 вересня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 07 листопада 2023 року по 15 листопада 2023 року включно.

Скасувати обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

Заставу в розмірі 53 680 грн, що була внесена в інтересах обвинуваченого згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року, повернути заставодавцю.

До набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:

в сумі 1434 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/60105-НЗПРАП від 08.11.2023;

в сумі 1912 грн за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/60165-НЗПРАП від 01.12.2023.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року на психотропні речовини та мобільні телефони.

Речові докази:

PVP, масою 3,991 г, амфетамін, масою 0,425 г, які знаходиться на зберіганні у Голосіївському УП ГУНП у м. Києві (квитанції № 001654 та № 001655 від 18.12.2023) - знищити;

мобільні телефони «Redmi Note 7», «Redmi 8A», які знаходиться на зберіганні у Голосіївському УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 009747 від 18.12.2023) - повернути обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1