Номер провадження 1-кп/404/388/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Кропивницький, Україна

Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000669 від 11.03.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

з боку захисту: захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2025 до Фортечного районного суду м. Кропивницького надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000669 від 11.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, для розгляду.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.10.2025 р. зазначене кримінальне провадження передано на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 , з підстав розгляду питання про об`єднання (спільного розгляду).

03 листопада 2025 ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького у кримінальному провадженні №0000669 від 11.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК Українипризначено підготовче судове засідання.

При цьому, у провадженні судді Фортечного районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 також перебувають матеріали кримінального провадження №0001883 від 22 липня 2022 р. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд по суті обвинувального акту та з листопада 2024 року здійснюється судовий розгляд справи.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, зокрема прокурора, який вважає недоцільним об`єднання зазначених кримінальних проваджень, посилаючись на те, що у провадженні №0001883 від 22 липня 2022 р. судове слідство підходить до завершення закінчення дослідження доказів, обвинуваченого та його захисника, які просили об`єднати зазначені кримінальні провадження, оскільки у скоєнні зазначених правопорушень обвинувачується одна і та ж особа, приходить до такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Згідно з положеннями ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями норми ст.21 КПК України передбачено право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За змістом норм ч. 1, 5 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Таким чином, з системного аналізу зазначених норм убачається, що об`єднання матеріалів кримінального провадження є правом, а не обов`язком суду, і відповідне рішення ухвалюється судом у разі наявності визначених для цього законом підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001883 від 22 липня 2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 307, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України відбувається судовий розгляд, а у кримінальному провадженні №0000669 від 11.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч 3 ст. 307 КК України призначено підготовче судове засідання, а тому зважаючи на те, що кримінальні провадження перебувають на різних стадіях судового провадження, стосуються різних кримінальних правопорушень, містять різну доказову базу, до того ж кримінальне провадження №0001883 розглядується іншим складом судом, а саме колегіально, тому їх об`єднання суттєво ускладнить повний та всебічний судовий розгляд, негативно вплине на якість та ефективність здійснення судового провадження, й відтак не забезпечить належне виконання завдань обох кримінальних проваджень та не сприятиме їх подальшому судовому розгляду в розумні строки.

Крім того, об`єднання зазначених проваджень в одне з урахуванням стадій судового розгляду може негативно вплинути на розумність строків розгляду обох кримінальних проваджень, передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ускладнить їх повний та всебічний розгляд.

На підставі викладеного та зважаючи на позицію прокурора у кримінальному провадженні, який категорично заперечував щодо об`єднання даних кримінальних проваджень, а також те, що досудове розслідування по даним кримінальним правопорушенням проводилося окремо, суд не вбачає підстав для об`єднання даних кримінальних проваджень, оскільки таке об`єднання не забезпечить беззаперечне виконання вимог ст. 2, 28 КПК України щодо забезпечення виконання завдань кримінального провадження, дотримання розумних строків розгляду вказаних проваджень.

До того, ж за пунктом 2.3.29 цього Положення про автоматизовану систему документообігу суду, при об`єднанні судових справ автоматизованою системою автоматично перераховується коефіцієнт навантаження на суддю (суддів), якому передано для розгляду ці судові справи. Не підлягають автоматизованому розподілу судові справи, які надійшли до суду першої інстанції для вирішення питання про їх об`єднання у порядку, визначеному частиною другою статті 334 Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності суду; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15) особливістю кримінально-процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК України, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК України.

З огляду на системний аналіз положень частини 3 статті 35, частини 2 статті 334 КПК, визначення судді або колегії суддів здійснюється за принципом вірогідності, за винятком надходження матеріалів кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження. У такому разі провадження передається вже визначеному складу суду, що здійснює провадження щодо тієї ж особи.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема у рішенні по справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine, заява № 32053/13, п. 46) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване у ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною високих договірних сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia, заява № 52854/99, пункти 51 і 52).

Оскільки згідно із пунктом 2.3.29 чинного Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (зі змінами), не підлягають автоматизованому розподілу судові справи, які надійшли до суду першої інстанції для вирішення питання про їх об`єднання у порядку, визначеному частиною 2 статті 334 КПК, то у разі відмови у об`єднанні судова справа підлягає передачі до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до частини 3 статті 35 КПК України.

Керуючись ст. 28, 217, 283, 284, 334, 372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в об`єднанні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0000669 від 11.03.2025, справа №404/11504/25, провадження №1-кп/404/388/25) з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 307, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0001883 від 22 липня 2022, справа №405/285/24, провадження №1-кп/404/221/24).

Передати матеріали кримінального провадження №0000669 від 11.03.2025, справа №404/11504/25, провадження №1-кп/404/388/25) до канцелярії суду для виконання дій відповідно до статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1