УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 Справа №607/22346/25 Провадження №1-кс/607/6400/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюхи Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із базовою середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001663 від 03.10.2025 за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001663 від 03.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, відносно своєї дружини ОСОБА_7 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах №607/10001/25 від 27.05.2025 та 607/15605/25 від 07.08.2025, вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 02.10.2025 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні останньої, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_7 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання. Ситуації психологічного насильства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_7 стали для останньої психотравмувальними, погіршили її соціальне функціонування та якість життя та обумовили формування негативних психоемоційних переживань (моральних страждань).

Слідчий у клопотанні зазначає, що 24.10.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. Крім того, слідчий у клопотанні в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України - заборону листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто чи через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_7 .

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 також не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, втім, посилаючись на перебування на спільному утриманні в підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_7 двох неповнолітніх дітей, просив не застосовувати щодо підозрюваного обмежувального заходу у вигляді заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто чи через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання частково, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001663 від 03.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

24.10.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001663 від 03.10.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.10.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.10.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 06.10.2025; копії постанов суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/22534/24 від 24.10.2024, №607/26995/24 від 13.01.2025, №607/27157/24 від 08.01.2025, №607/25856/24 від 13.02.2025, №607/2041/25 від 02.04.2025, №607/6718/25 від 08.04.2025, №607/6146/25 від 04.04.2025, №607/10001/25 від 27.05.2025 та №607/15605/25 від 07.08.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.10.2025, інші долучені до клопотання матеріали.

При цьому, слідчий суддя враховує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає наступне.

Як видно, в обґрунтування клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначила, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк до двох років, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин, вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, після чого на шлях виправлення не став та знову підозрюється в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, що, на переконання слідчого судді свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність на утриманні в підозрюваного двох неповнолітніх дітей; репутацію та наявність судимостей у підозрюваного.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, характеристику підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбачених законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання належить задовольнити.

Крім того, у клопотанні слідчого також порушується питання про покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

З огляду на тяжкість та характер інкримінованого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги cлідчого про покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків надасть можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Окрім того, у клопотанні слідчого також порушується питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, обмежувального заходу, передбаченого п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто чи через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_7 .

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 194 КПК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Водночас, при вирішенні питання про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством ОСОБА_7 обмежувального заходу, передбаченого п. 4 ч. 6 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує перебування на спільному утриманні в підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_7 двох неповнолітніх дітей, щодо яких вони мають спільні батьківські обов`язки, а тому погоджується з доводами захисника про відсутність у даному випадку достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного вказаного обмежувального заходу.

За таких обставин, клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В іншій частині клопотання відмовити.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків по 23.12.2025.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1