Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/464/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 383/1194/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року, якою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Інгулець, Дніпропетровської області, громадянина України, із професійно технічною освітою, одруженого, не маючого утриманців, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування із застосуванням електронних засобів контролю до 14 листопада 2025 року, з покладенням на нього певних обов`язків.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме у тому, що 15 вересня 2025 року близько 21 годин 00 хвилин, більш точного часу на досудовому розслідуванні не встановлено, ОСОБА_8 , перебував на березі ставка біля с. Покровка Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, де разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_12 , проводили разом відпочинок.

Під час спільного відпочинку та розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_12 виник конфлікт.

На грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та маючи намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_12 , громадянин ОСОБА_8 , тримаючи в руці ніж, наніс ним один удар в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче поранення черевної порожнини, постгеморагічна анемія тяжкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування із застосуванням електронних засобів контролю до 14 листопада 2025 року, з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 3) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності отримання підозрюваним невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування останнього у житлі за місцем його проживання, з обов`язковим повідомленням про це органів поліції, прокурора та суду; 4) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілим, у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі в процесуальних діях.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, та враховуючи, що прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу слід відмовити, проте враховуючи встановлені обставини та обґрунтованість підозри, застосовує до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та із застосуванням електронних засобів контролю в

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтував тим, що показання підозрюваного та вказаного свідка ОСОБА_11 , суттєво різняться між собою. Вказане спростовує твердження суду про активну співпрацю зі слідством. Судом не взято вказане до уваги не враховано, що підозрюваний з метою уникнення від відповідальності може знаходячись на свободі, маючи можливість до контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, тобто вказане свідчить також про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту є таким, що в повній мірі не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході подальшого розслідування кримінального провадження та ризики передбачені у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні. В ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено та прокурором доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Останній проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка межує з Донецькою та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території, тим самим ухилятись від викликів до слідчого, прокурора або суду. Ризик переховування від правосуддя слід оцінювати в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування). Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , як вже зазначалось вище, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Можливість ОСОБА_8 протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, тобто вводити слідство в оману, оскільки підозрюваний на даний час надав покази, які суттєво різняться з показами свідка та потерпілого. Жодним чином не підтвердив чи не спростував обставини, підстави та мотиви вчиненого ним злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Разом із тим на переконання колегії суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею не були належним чином дотримані.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що у провадженні СВ ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000167 від 16.09.2025 року за ч. 1 ст. 121 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Та обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_8 тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого дана підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення огляду місця події від 16.09.2025 року проведеного на березі ставка біля с. Покровка, Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, в ході якого було виявлено та вилучено, ніж загальною довжиною 23 см., шампури в кількості 10 шт.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 16.09.2025 року, котрий в своїх показах зазначив, що 15.09.2025 перебуваючи на березі ставка біля с. Покровка, Компаніївської селищної ради, Кропивницького району, Кіровоградської області, під час конфлікту, ОСОБА_8 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини та з якими його було доставлено 16.09.2025 року до Кіровоградської обласної лікарні; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.09.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.09.2025 року; довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 16.09.2025 року про те, що гр. ОСОБА_12 , був доставлений до приймального відділення 16.09.2025 року з приводу надання медичної допомоги з діагнозом: проникаюче поранення черевної порожнини, постгеморагічна анемія тяжкого ступеня.

Крім того, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Проте, на переконання колегії суддів слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає в тому, що слідчий суддя безпідставно, встановивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту особі, яка підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що прокурором доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду своїми діями перешкоджати кримінальному провадженню, а також впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показів.

Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваної характеризуються як заздалегідь сплановані, ретельно обдумані. У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню ( ст.2 КПК ).

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів вважає доведеним наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ст.177 КПК України і, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Останній проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка межує з Донецькою та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території, тим самим ухилятись від викликів до слідчого, прокурора або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, так свідками події є друзі підозрюваного, з якими він працює на одному підприємстві, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, як тих, що вже допитані у проваджені і дають свідчення так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний на даний час надав покази, які суттєво різняться з показами свідка та потерпілого. Жодним чином не підтвердив чи не спростував обставини, підстави та мотиви вчиненого ним злочину.

Зазначені ризики дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, навіть з урахуванням того, що підозрюваний має у власності нерухоме майно та постійне зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, має позитивні характеристики з місця проживання та позитивні характеристики з місця роботи Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» де працює машиністом екскаватора (НІТАСНІ) у кар`єрі рудоуправління 20 років, має відзнаки на роботі та має почесне звання "Ветеран праці", також має на утриманні дружину з інвалідністю, яка не працює та має наявність міцних соціальних зв`язків, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, із урахуванням наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особи підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді щодо протилежного є помилковими та передчасними.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з клопотанням слідчого про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу.

Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Інші більш м`які запобіжні заходи у тому числі домашній арешт не забезпечить на даний час виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, відповідно до протоколу затримання особи від 16.09.2025 року, підозрюваного ОСОБА_8 фактично затримано 16.09.2025 року об 05 год. 10 хв.

ОСОБА_8 16.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 37 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 год. 50 хв. 09 жовтня 2025 року до 12 год. 50 хв. 14 листопада 2025 року, взявши його під варту з зали суду негайно.

Окрім цього, згідно положень п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, як ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину вчиненого із застосуванням насильства, тому колегія суддів доходить висновку, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі досудового розслідування.

За таких обставин беручи до уваги вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування із застосуванням електронних засобів контролю до 14 листопада 2025 року, з покладенням на нього певних обов`язків скасувати.

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 год. 50 хв. 09 жовтня 2025 року до 12 год. 50 хв. 14 листопада 2025 року, без визначення розміру застави, взявши його під варту з зали суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)