Справа № 638/6639/25
Провадження № 1-в/638/66/26
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 05 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 02 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 05 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 02 роки.

Подання мотивоване тим, що 09.01.2025 до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року стосовно громадянина ОСОБА_4 . За вироком суду на засудженого покладені такі обов?язки: 1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буле запропоновано відповідну посаду (роботу). Засуджений ОСОБА_4 викликалася до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області для постановки на облік та роз?яснення порядку і умов відбуття призначеного судом покарання на 17.01.2025 року та на 27.01.2025 року, але за жодним з викликів не з?явився. Для встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_4 , Ізюмським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області 28.01.2025 року була здійснена перевірка за адресами, які зазначені у вироку суду. Також були вжиті першочергові розшукові заходи. Проте, вжитими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не встановлено. 13.03.2025 року до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області було направлене клопотання (подання) про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 . Відповідно до повідомлення Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 25.03.2025 року, громадянина ОСОБА_4 було оголошено у державний розшук 22.03.2025 року. Таким чином, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року не виконується, засуджений ОСОБА_4 за місцем проживання, вказаним в судовому засіданні, не проживає. Зник з місця проживання, яке вказав у судовому засіданні, не виправдав довіру суду.

Начальник Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд подання проводити без її участі, подання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання та викладені в ньому доводи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

Вирішуючи питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд повинен з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, чи вчиняв він інші правопорушення, які стягнення на нього були покладені, чи відбувалися вони систематично.

Встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

09.01.2025 року до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшла копія вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року відносно ОСОБА_4 та прийнята до виконання, що підтверджується повідомленням начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 від 09.01.2025 року № 24/14/67-25.

Засуджений ОСОБА_4 викликалася до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області для постановки на облік та роз?яснення порядку і умов відбуття призначеного судом покарання на 17.01.2025 року, що підтверджується копією виклику до уповноваженого органу з питань пробації від 09.01.2025 року № 24/14/70-25, та на 27.01.2025 року, що підтверджується копією виклику до уповноваженого органу з питань пробації від 20.01.2025 року № 24/14/137-25. Проте, ОСОБА_4 за жодним з викликів до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не з?явився.

28.01.2025 року Ізюмським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області для встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_4 була здійснена перевірка за адресами, які зазначені у вироку суду. Під час перевірки за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ніколи не проживав, зі слів власників домоволодіння (від надання персональних даних відмовилися) вперше чують прізвище зазначеного громадянина. За адресою: в- АДРЕСА_1 ніхто не проживає. Зі слів сусідів власники будинку виїхали до Болгарії, що підтверджується довідкою провідного інспектора Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 від 28.01.2025 року.

Відповідно до листа в.о. начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Харківський СІЗО» підполковника вн. Служби ОСОБА_6 від 29.01.2025 року, згідно з даними оперативно-довідкової картотеки Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 у період з 22.11.2024 року по 29.01.2025 року в установі не знаходився.

Згідно з листом начальника відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради ОСОБА_7 від 30.01.2025 року № 2025/01-142 інформація про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 по Ізюмському МТГ у відділі державної реєстрації відсутня.

Відповідно до листа генерального директора КНП Ізюмської міської ради «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» ОСОБА_8 від 04.02.2025 року № 269 ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, до лікарів КНП Ізюмської міської ради «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» не звертався.

З листа начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 05.02.2025 року № 1950/119-81/01-16-2025 ОСОБА_4 серед затриманих та адмінарештованих в Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області не значиться.

Згідно документу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області № 216/24-25 від 13.02.2025 року та витягу з наявною у базі даних «Відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України» інформацією, в період з 08.11.2017 року по 12.02.2025 року громадянин ОСОБА_4 . Державний кордон України не перетинав.

Відповідно до листа директора Департамента цифрового розвитку та інформаційних технологій Міністерства соціальної політики ОСОБА_10 інформація в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно ОСОБА_4 станом на 14.02.2025 рік відсутня.

Як вбачається з повідомлення начальника відділу Ізюмського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_11 від 12.02.2025 року № 93/32.7-35 в архіві відділу відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_4

13.03.2025 року до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області було направлене клопотання (подання) начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_12 від 25.03.2025 року № 4665/119-87/01-09-2025 громадянина ОСОБА_4 було оголошено у державний розшук 22.03.2025 року. Станом на 22.03.2025 року згідно інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_4 перебуває в активному розшуку за Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області. На теперішній час проводяться всі необхідні розшукові дії.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 року витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону в період з 24.02.2022 року по день надання відповіді ОСОБА_4 ; Державної міграційної служби України інформацію щодо встановлення місця тимчасового проживання, як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 ; Міністерства соціальної політики України інформацію щодо перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб та щодо зареєстрованого місця перебування як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію про те, чи проходить ОСОБА_4 військову службу у складі Збройних Сил України; Ізюмського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо наявності або відсутності актового запису про смерть ОСОБА_4

16.10.2025 року від начальника Ізюмського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_11 надійшов лист від 15.10.2025 року № 607/32.7-27, відповідно до якого в архіві відділу відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_4

16.10.2025 року від начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_13 надійшов лист від 16.10.2025 року № 19/82022-25, згідно з яким інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_14 в період з 24.02.2022 по 16.10.2025 в базі даних не виявлено.

Відповідно до відповіді № 2100298 від 08.12.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери відомості стосовно ОСОБА_4 в системі відсутні.

Також, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2147438 від 18.12.2025 року інформація про місце реєстрації ОСОБА_4 відсутня.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до змісту ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду: 1) у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, які він не виконує, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку), що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, 2) у разі застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків та вчинення адміністративних правопорушень, а такі невиконання та правопорушення, що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами подання не доведено факт умисного ухилення засудженого від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно бути ретельно перевірено працівниками органу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд враховує, що встановити місцезнаходження ОСОБА_4 на теперішній час не вбачається за можливе, підтвердження чого є оголошення 22.03.2025 року правоохоронними органами останнього в розшук, тому розгляд подання без з`ясування причин відсутності засудженого та його участі у розгляді може привести до погіршення процесуального статусу ОСОБА_4 .

З огляду на те, що подане відділом пробації подання погіршує процесуальне становище засудженого, його розгляд без участі ОСОБА_4 неможливий та враховуючи те, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про свідоме небажання засудженого стати на шлях виправлення та ухилення від виконання обов`язків, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1