Справа № 635/1719/19
Провадження № 1-кп/545/97/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.11.2010 року за ч. 3 ст. 152, 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 11 місяців; відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.02.2018 умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 8 місяців 13 днів; фактично звільнений 26.02.2018,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

у с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_4 о 21 год 10.09.2018, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на території літнього майданчика, розташованого неподалік від залізничної станції «Карачівка» по вул. Незалежності у сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, з хуліганських мотивів підійшов без запрошення до незнайомих йому осіб за сусіднім столиком та, проявляючи явну неповагу до встановлених норм моралі, безпричинно почав провокувати останніх на конфлікт, виражаючись у їхню адресу нецензурною лайкою, принижуючи їхню честь та гідність, внаслідок чого між ним виник словесний конфлікт. Вперто не бажаючи припиняти конфлікт та свої хуліганські дії, діючи умисно, протиправно, з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, ОСОБА_4 схопив із сусіднього стола скляну пляшку, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, попередньо розбивши її в донній частині та тримаючи за горловину, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та безпричинно, з хуліганських мотивів, наніс розбитою частиною скляної пляшки один удар. Захищаючись, ОСОБА_5 підставив під удар свою ліву руку, в результаті чого отримав різану рану лівого передпліччя, різану рану лівого плеча. Після завданого удару ОСОБА_4 викинув скляну пляшку, не бажаючи бути затриманим, поспішно покинув місце злочину. Внаслідок завданого удару потерпілому ОСОБА_5 було спричинено, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-4063-2018 від 11.01.2019, середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, що не є небезпечним для життя в момент заподіяння, та потягло за собою тривалий розлад здоров`я. Хуліганські дії ОСОБА_4 у громадському місці не припинялись біля 10 хвилин, супроводжувались особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, на очах у сторонніх громадян, у результаті чого ним за допомогою заготовленого предмета були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати:

- за ч. 4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю(хуліганство), яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;

- за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав вину та підтвердив як факт вчинення хуліганських дій, поєднаних із заподіянням середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати та позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі. Також просив закрити кримінальне провадження у частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку зі спливом строків давності.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі, та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до

ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

ІV. Мотиви призначення покарання

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує конкретні обставини справи і те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у цьому, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та вчинив новий злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком; наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику його особи, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки після засудження його за попереднім вироком, але до повного відбуття покарання він вчинив новий злочин.

Також суд враховує положення ст. 49 КК України, згідно з якими особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за яке визначене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст. ст. 284-288 КПК України).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_4 (10.09.2018) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, минуло понад п`ять років, а тому строк давності, передбачений п. п. 2,3 ч. 1 ст. 49 КК України, закінчився 10.09.2023.

У зазначений період ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення не вчинив, а тому перебіг строків давності не переривався, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Окремо суд зауважує, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

Обвинувачений здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

V. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлений.

VІ. Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.11.2010 за ч. 3 ст. 152, 71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 15.09.2025.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1