Справа № 589/2737/24
Провадження № 1-кп/589/474/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дегтярівка, Новгород- Сіверський район Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 22 січня 2025 року за ч.3 ст.197-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 грн,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 близько 15 год 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Чемпіон» за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Чернігівська, буд. 11, побачив припаркований біля вказаного магазину автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , на багажнику якого лежала чоловіча шкіряна барсетка чорного кольору, яку він вирішив викрасти.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про введення режиму воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку чоловічої шкіряної барсетки чорного кольору, вартістю 87,00 грн та яка належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим майном.

Надалі, 23.05.2024 близько 17 год 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду раніше викраденої ним чоловічої шкіряної барсетки, яка належить ОСОБА_5 , виявив в ній банківську картку «Visa», банку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, який на законних підставах використовує платіжну картку та картку водія із вбудованою мікросхемою (чипом) на ім`я ОСОБА_5 , що є офіційним документом, - які він вирішив привласнити.

Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел направлений на таємне привласнення офіційних документів, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , привласнив банківську картку «Visa», банку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та картку водія із вбудованою мікросхемою (чипом), які належать ОСОБА_5 , та залишив їх зберігати за місцем свого проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора, за згодою обвинуваченого, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно вчинив правопорушення за наведених в обвинувальному акті обставин. Підтвердив, що у травні місяці, проходячи біля магазину «Чемпіон», побачив на капоті автомобіля барсетку. Він її забрав та пішов звідти. В середині була банківська картка та картка водія, які він залишив собі. Надалі викраденою банківською карткою він розраховувався у магазині за придбання продуктів. Пін-код карти був написаний на самій картці. Обвинувачений зазначив, що він вдався до таких дій через скрутне матеріальне становище, а заробляти на життя не може через травму руки. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, а також особу обвинуваченого, який є раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зі слів, має перелом руки, який невдало зрісся.

Крім зазначеного, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, остаточно призначивши покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області: від 06 червня 2024 року у справі № 589/2461/24 (провадження №1-кс/589/742/24).

Речові докази:

- куртку з тканини чорного кольору на блискавці та кепку з тканини чорного кольору, що передані на зберігання до камери речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_4 ;

- барсетку чорного кольору з еко шкіри, пластикову банківську картку «ПриватБанк» та картку водія на ім`я ОСОБА_5 , що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити останньому;

- товарний чек № 481 від 24.05.2024 та товарний чек № 443 від 28.05.2024, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження в Шосткинській окружній прокуратурі залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1