У Х В А Л А

22.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у кримінальному провадженні за № 0000806 внесеному до ЄРДР 07.12.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

клопотання захисника про взвільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «канабісу», включеного до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та день липня 2025 року, перебуваючи у місті Києві, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявив рослини коноплі. Маючи досвід вживання наркотичних засобів та переконавшись за зовнішніми ознаками, що виявлені ним рослини є нарковмісними ОСОБА_3 , вирішив їх придбати-зірвати для подальшого виготовлення наркотичного засобу «канабісу». Зірвавши вказані рослини конопель ОСОБА_3 перевіз їх до місяця свого проживання, а саме кімнати АДРЕСА_2 таким чином здійснив перевезення наркотичного засобу. Після цього, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу висушив і подрібнив придбані ним рослини, таким чином виготовивши наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс», який почав зберігати за місцем свого проживання для подальшого особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, 07 грудня 2025 року в період часу з 13 години 29 хвилини до 13 години 36 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , у ході проведення огляду місця події добровільно видав два пакети з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою, в середині яких містилась речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено «канабісом» масою 22,43 г, який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав, перевіз, виготовив та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, перевезення, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, не є корупційним злочином, відповідно до примітки цієї статті Закону, після вчинення кримінального правопорушення (проступку), щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, збитків не завдано, а тому відповідно до ст. 45 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

ОСОБА_3 зазначив, що вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, визнає вину, щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки, більше ніколи не буде вчиняти злочини, та сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України. Зазначив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закрити кримінального провадження, з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України. Зазначив, що обвинувачений дійсно визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в деталях розповів всі обставини вчинення правопорушення. На даний час хоч і неофіційно, але працює, з 14 років був сиротою, є внутрішньопереміщеною особою.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши клопотання захисника, позицію обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 45 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинувачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком і таке, що не є корупційним кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення ним вперше кримінального проступку. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю правопорушення з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вчиненим правопорушенням шкода не завдана.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення вперше, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкода, яка підлягає відшкодуванню, його діями не завдана.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на суму 2674,20 грн.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 22,43 г, поміщену до полімерного сейф-пакету, яка передана на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області -знищити.

Сягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи у сумі 2674 гривень 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6