№ 1-кс/755/3649/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дрозди, Білоцерківського р-ну, Київської обл., українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, не одруженому, працюючому не офіційно вантажником, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646 від 13.05.2025 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646 від 13.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно вживали алкогольні напої. У ході розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_5 вийшов з квартири на вулицю, а потерпілий ОСОБА_7 зачинив за ним двері квартири. Через деякий час, ОСОБА_5 повернувся до квартири і виявив зачинені двері, після чого, почав стукати у двері та кричати, щоб потерпілий відчинив двері. У подальшому, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , у результаті якого, ОСОБА_5 через вікно балкону проник до приміщення квартири потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи настання наслідків у вигляді шкоди здоров`ю потерпілого, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_5 почав наносити кулаками численні хаотичні удари потерпілому в область обличчя та тулубу, після декількох ударів, потерпілий впав на диван і ОСОБА_5 продовжив наносити удари кулаками по тулубу та обличчю потерпілого. Побиття потерпілого відбувалося у кімнаті вищезазначеної квартири, а також, у загальному коридорі сходинкового майданчика.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку; забійна рана верхньої губи; закритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків, що відносяться до тілесного ушкодження легкого ступеню тяжкості; закритий перелом стінок обох верхнє-щелепних пазух та виличної дуги праворуч; закрита травма грудної клітки: перелом 7, 8 ребер праворуч, правобічний пневмоторакс до об`єму (наявність повітря в плевральній порожнині), що відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але яке спричинило тривалий розлад здоров`я.

30 липня 2025 року, у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від 12.05.2025 року;протоколом огляду місця події від 12.05.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.05.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 04.07.2025 року;протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.07.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.07.2025 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 15.08.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 15.08.2025 року; висновком експерта № 042-1092-2025 від 25.07.2025 року; речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності.

Так, у матеріалах кримінального провадження містяться повістки про виклик, які були направлені на адреси підозрюваного ОСОБА_5 , якими останній викликався до органу досудового розслідування на 14 годину 00 хвилин 25.08.2025 року, на 14 годину 00 хвилин 29.08.2025 року, на 14 годину 00 хвилин 03.09.2025 року, на 14 годину 00 хвилин 08.09.2025 року, на 14 годину 00 хвилин 12.09.2025 року, на 14 годину 00 хвилин 5.09.2025 року.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що станом на 14 годину 00 хвилин 15.09.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві жодного разу не з`явився, що свідчить про підтвердження ризику, що останній переховується від слідства у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, 15.09.2025 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні до розшуку підозрюваного.

25 вересня 2025 року досудове розслідування у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було відновлено.

Разом з тим, у розумінні положень, що наведені у численних рішень Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На даний час, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовують необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним із санкцією статті яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років; може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі не правдивих показань у судовому засіданні;може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, не з`являтись за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, а також, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У свою чергу, інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому, враховуючи перелічені вище ризики, саме запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначивши, що ОСОБА_5 направлялися повістки за місцем його проживання, а також, на відомий його мобільний номер телефону, однак, останній за викликами не з`являвся, у зв`язку з чим, досудове розслідування було зупинено та ОСОБА_5 оголошено у розшук. У подальшому, було розшукано підозрюваного та відновлено досудове розслідування, що вказує на наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування. Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідка, оскільки обізнаний з адресами їх проживання, зокрема, свідок є співмешканкою останнього.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що відсутні будь-які письмові докази того, що його підзахисному направлялися повістки та те, що він їх отримував. Щодо рапортів оперуповноважених, то проведення слідчих дій було неможливим, оскільки відсутнє доручення на проведення таких дій останніми. Також, у період з 05.09.2025 року до 25.09.2025 року, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «КМКЛШМД», і як тільки його виписали з лікарні, то одразу був затриманий працівниками поліції. Таким чином, його підзахисний не ухилявся від явки до органу досудового розслідування, не перешкоджає кримінальному провадженню, оскільки надав показання після повідомлення про підозру та не заперечує факт кримінального правопорушення, зокрема, потребує належного лікування, тому, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. На підтвердження своїх доводів надав для долучення медичну документацію.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, зазначивши, що він не переховувався, він не був обізнаний з тим, що йому надходять повістки, оскільки співмешканка йому про це не повідомляла, зокрема, остання здала його телефон до ломбарду, тому, будь-які смс-повідомлення не отримував. У лікарні він перебував з приводу тяжкої форми пневмонії та на даний час, приймає ліки, а в разі ускладнень, йому знову необхідно буде звернутися до лікаря, переховуватися не буде..

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 13.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КК України.

26 вересня2025 року слідча СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646від 13.05.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

30 липня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

15 вересня 2025 року постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001646від 13.05.2025 року зупинено та оголошено підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

22 вересня 2025 року хвалою ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.09.2025 року, було затримано підозрюваного ОСОБА_5 (фактичне затримання 25.09.2025 року о 19 годині 10 хвилин), на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2025 року.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 25.09.2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001646від 13.05.2025 року відновлено.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, долученими до клопотання матеріалами в їх сукупності.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зокрема, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що достатніх та обґрунтованих підстав, у клопотанні слідчої не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_11 найбільш суворого запобіжного заходу - взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що підозрюваний ОСОБА_5 має місце проживання у м. Києві, неофіційно працевлаштований, у період часу з 05.09.2025 року до 25.09.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «КМКЛШМД» з діагнозом: «Негоспітальна двостороння полісегментарна пневмонія. Фіброз лівої легені», що спростовує ризик переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідча у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на хід розслідування кримінального провадження, а тому, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням всіх обставин, клопотання слідчої щодо застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який з урахуванням, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, на даний час, забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття чи бомбосховища з 23 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на 15 днів, у межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: