Справа № 307/4476/25
Провадження №1-кс/307/741/25
УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 26 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 26 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідування встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману, з використанням підроблених документів, а саме виписки з рішення сесії Солотвинської селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року, зареєстрували право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 , хоча рішенням сесії Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 230 від 27 березня 2001 року земельна ділянка у власність ОСОБА_6 не передавалась. В результаті вказаних дій невстановленої особи, з комунальної власності Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, незаконно вибула земельна ділянка площею 0,0254 га. Так, встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 116, 118, 122 Земельного кодексу України, 17 грудня 2018 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 , на підставі сесії Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області № 230 від 27 березня 2001 року за ОСОБА_6 ..

В ході досудового розслідування встановлено, що 19 сесією ХХІІІ скликання Солотвинської селищної ради від 27 березня 2001 року, рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва, громадянці ОСОБА_6 не приймалось.

Таким чином, без прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, з комунальної власності вибула земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва.

11 листопада 2025 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , була зареєстрована за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі рішення сесії Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, № 230 від 27 березня 2001 року.

Враховуючи те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на неї арешту з метою недопущення подальшого її відчуження, що надалі може призвести до труднощів при поверненні даної земельної ділянки до земель запасу Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області,.

Враховуючи викладене, просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, на земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва, що зараз зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та відчужувати її.

В судовому засіданні дізнавач подане клопотання з викладених підстав підтримав повністю та просив клопотання задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Вислухавши пояснення дізнавача, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Судом встановлено, що подане клопотання дізнавачем сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Із витягу з ЄРДР вбачається, що дізнавачем сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2024 року передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З рапорту прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 26 квітня 2024 року вбачається, що в ході опрацювання публічної кадастрової карти, а також Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено факт заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою на підставі підроблених документів. Так, невстановлені особи, шляхом обману, використанням підроблених документів, а саме виписки з рішення сесії Солотвинської селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року, зареєстрували право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 , хоча рішенням сесії Солотвинської селищної ради № 230 від 27 березня 2001 року земельна ділянка у власність ОСОБА_6 не передавалась. В результаті вказаних дій невстановленої особи, з комунальної власності Солотвинської селищної ради незаконно вибула земельна ділянка площею 0,0254 га. Зазначене діяння підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Із рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Солотвинської селищної ради Тячівського району від 27 березня 2001 року №230 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вбачається, що у власність ОСОБА_6 не передавалась земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва.

Із виписки з рішення №230 сесії Солотвинської селищної ради від 27 березня 2001 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян» відомо, що передано у приватну власність ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_2 , площею 0,02 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 , біля стадіона та площею 0,03 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 451299483 від 10 листопада 2025 року вбачається, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0772, площею 0,0254 га, з цільовим призначенням для індивідуального господарства, яка розташована за адресою Закарпатська область, Тячівський район, с-ще Солотвино, б/н, 17 грудня 2018 року зареєстровано в цілій частці за ОСОБА_6 .

Із постанови про визнання речовим доказом від 29 червня 2024 року вбачається, що земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0772 площею 0,0254 га, яка розташована на території АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000022 від 26 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи наведене, а також те, що земельна ділянка, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному 26 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:002:0772, площею 0,0254 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_2 - шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаною земельною ділянкою.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу, а також надіслати прокурору та ОСОБА_6 , не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до якого арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 год. 30 хв. 01 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1