Справа № 496/6318/25
Провадження № 1-кс/496/1697/25
У Х В А Л А

23 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка Одеської області клопотання слідчого Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000758 від 19.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

23 вересня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

Слідчий вказує, що 18.09.2025 до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 12.09.2025 близько о 17 год 00 хв. невстановлена особа викрала його велосипед марки «Azimut» чорного кольору з червоними смужками, який знаходився за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Івана Франка, буд. 112. Сума матеріального збитку встановлюється. (ЄО № 16902 від 19.09.2025)

В ході досудового розслідування, 19.09.2025 в період часу з 17:48 год. по 18:07 години проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Чуйкова, напроти будинку під № 20. В ході огляду було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який заявив, що добровільно видає велосипед марки «Azimut» з рамою чорного кольору з червоними та синіми смужками, а також з зеленими смужками на колесах, та надписом «Azimut» білого кольору на рамі велосипеду, який був викрадений його знайомий ОСОБА_6 , після чого останній продав його ОСОБА_5 не повідомивши, що предмет був викрадений.

В судове засідання слідчий, прокурор не прибули, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, про що зазначено в клопотанні, були повідомлені належним чином.

Власник майна ОСОБА_4 , до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла таких висновків.

18.09.2025 року від ОСОБА_4 надійшла заява у якій повідомив, що 12.09.2025 близько о 17 год 00 хв. невстановлена особа викрала його велосипед марки «Azimut» чорного кольору з червоними смужками, який знаходився за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Івана Франка, буд. 112.

19.09.2025 в період часу з 17:48 год. по 18:07 години за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Чуйкова, напроти будинку під № 20, було виявлено гр. ОСОБА_5 , який заявив, що добровільно видає велосипед марки «Azimut» який був викрадений його знайомим ОСОБА_6 , після чого останній продав його ОСОБА_5 не повідомивши, що предмет був викрадений

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Доказування полягає у збиранні, перевірці, оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України). Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор, проводять огляду місцевості, приміщення, речей і документів.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється лише вилучення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження і речей, вилучених з обігу.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, втручання слідчим у здійснення права власності на майно іншими особами здійснюється на підставі закону, в інтересах суспільства, з метою запобігання скоєнню кримінального правопорушення. Саме внаслідок арешту виявленого майна може бути виконане завдання збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідча суддя вважає за можливе накласти арешт на велосипед марки «Azimut» з рамою чорного кольору та смужками червоного та синього кольору, а також зеленими смужками на колесах велосипеду та білим надписом на рамі «Azimut», заборонити розпорядження та користування вказаним майном.

Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000758 від 19.09.2025 року.

Керуючись ст.ст. 170-173,175 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000758 від 19.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході досудового розслідування майно, а саме: велосипед марки «Azimut» з рамою чорного кольору та смужками червоного та синього кольору, а також зеленими смужками на колесах велосипеду та білим надписом на рамі «Azimut».

Заборонити розпоряджатись та користуватись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1