Справа № 344/559/26
Провадження № 1-кс/344/463/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, у якої вилучено майно, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000412, внесеного 24 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000412 від 24 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, за фактом діяльності групи осіб, що здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в період воєнного стану.

Під час досудового розслідування та оперативного супроводу кримінального провадження встановлено, що група осіб налагодила схему незаконного перевезення через державний кордон України чоловіків призовного віку, які ухиляються від мобілізації.

Так, 04.07.2025 відносно ОСОБА_5 скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України. Однак ОСОБА_5 в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, вчинив повторно кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до розробленого злочинного задуму, ОСОБА_5 та інші наразі невстановлені досудовим розслідуванням особи на протязі грудня 2025 року січня 2026 року з метою отримання доходу здійснювали пошук осіб, які у період оголошення воєнного стану на території України та впровадження загальної мобілізації, мали незаконно перетнути державний кордон України, здійснювали інформування таких осіб щодо можливості перетину на ділянці державного кордону України в межах Чернівецької області із Республікою Молдова поза пунктами пропуску, проводили детальні інструктажі та надавали засоби транспортування до визначених ними ділянок державного кордону України, оцінюючи такі незаконні послуги в розмір близько 12 500 євро.

Так, у період часу із кінця грудня 2025 року по січень 2026 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які бажали покинути територію України у незаконний спосіб та повідомив останнім, що може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 12 500 євро, на що останні погодились.

Надалі ОСОБА_5 , для реалізації свого злочинного плану, використовуючи засоби зв`язку 06.01.2026 (більш точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено), провів з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 детальний інструктаж щодо організації їхнього незаконного переправлення через державний кордон України та повідомив останнім про інших учасників, які виконають свої злочинні функції щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, а також повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо необхідності їх готовності для виїзду 07.01.2026 приблизно о 10 годині 30 хвилин із населеного пункту Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Після чого 07.01.2026 близько 12 години 27 хвилин ОСОБА_5 прибув на власному автомобілі марки «FIAT QUBO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Левицького та Річкову, що у с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, де його очікував ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у автомобілі марки «FIAT QUBO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , з попередньо обумовленими грошовими коштами ОСОБА_6 в розмірі 10 500 євро та 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 606 850 грн, та ОСОБА_4 в розмірі 12 500 євро, що згідно курсу НБУ становило 621 250 грн, почали рух в сторону державного кордону України, однак протиправні дії ОСОБА_5 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо організації незаконного переправлення через Державний кордон України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , були припинені працівниками правоохоронних органів.У період часу з 11 години 45 хвилин по 14 годину 00 хвилин 07.01.2026 на підставі статті 233 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, було проведено обшук транспортного засобу марки «Fiat Qubo», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого було виявлено та вилучено:мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A26 5G», S/N: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 , без коду доступу та грошові кошти в загальній сумі 12 500 Євро, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Після припинення вчинення вказаного кримінального правопорушення, в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, однак відносно якого 04.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Івано-Франківського міського суду за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Окрім того, 08.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

07.01.2026 винесено постанову про визнання зазначених вище речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Є підстави вважати, що вищезазначені речі, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A26 5G», S/N: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 , без коду доступу та грошові кошти в загальній сумі 12 500 Євро, зберегли на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження речового доказу, запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, зникненню, перетворенню, відчуженню, втраті майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 12 січня 2026 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, просив задовольнити.

Особа, у якої вилучено майно, ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, просив повернути вилучене у нього майно.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000412 від 24 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, за фактом діяльності групи осіб, що здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в період воєнного стану.

У період часу з 11 години 45 хвилин по 14 годину 00 хвилин 07.01.2026 у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, було проведено обшук транспортного засобу марки «Fiat Qubo», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого було виявлено та вилучено:мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A26 5G», S/N: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 , без коду доступу та грошові кошти в загальній сумі 12 500 Євро, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

07.01.2026 винесено постанову про визнання вилучених під час обшуку речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A26 5G», S/N: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 , без коду доступу, та грошові кошти в загальній сумі 12 500 євро, які належать ОСОБА_4 , заборонивши їх відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1