Справа № 151/374/25
Провадження № 1-кп/151/63/25
В И Р О К

іменем України

02 жовтня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні суду в селищі Чечельник Вінницької області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 12 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000129, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каташин Чечельницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченного ч.1 ст. 383 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 06 квітня 2025 року о 18 годині 22 хвилини, знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення та протиправність своїх дій, здійснив телефонний дзвінок за номером екстреного виклику поліції ''102'' та повідомив до Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про те, що у період часу з початку березня 2025 по 31.03.2025 із житлового будинку заявника, що розташований за вищевказаною адресою, невідомі особи здійснили крадіжку належного йому мобільного телефону марки ''Samsung А065 4/128GB'' вартістю 4799 гривень. У подальшому, за вказаною інформацією на місце події 06.04.2025 було направлено слідчо-оперативну групу відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області, які прибувши на місце події виявили відсутність мобільного телефону марки ''Samsung А065 4/128GB'', який зі слів заявника ОСОБА_4 знаходився за місцем його проживання та був викрадений невідомими особами. Після цього ОСОБА_4 , знаходячись на місці події, будучи ознайомлений слідчим із положеннями ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, 06.04.2025 о 19 годині 10 хвилин звернувся із письмовою заявою до органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до відповідальності винних осіб, які у період часу з початку березня 2025 року по 31.03.2025 із житлового будинку заявника здійснили крадіжку належного йому мобільного телефону марки ''Samsung А065 4/128GB'' вартістю 4799 гривень, про що 07.04.2025 відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 встановлено, що ОСОБА_4 на початку березня 2025 року надав в якості подарунку вказаний мобільний телефон своїй дівчині ОСОБА_6 , а після виникнення з останньою конфліктних ситуацій, які призвели до розірвання стосунків, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи кримінально-протиправний умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення вчинив завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, повідомивши за номером екстреного виклику поліції ''102'', повідомивши до Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції у Вінницькій області завідомо неправдиву інформацію про нібито крадіжку телефону, розуміючи що мобільний телефон на момент повідомлення перебуває у користуванні ОСОБА_6 ..

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення

12 травня 2025 року між прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , на підставі статтей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою вину. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 383 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, що буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання, оскільки вона є справедливою та достатньою.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, що буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд, також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна, цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 374, 394, 471, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 12 травня 2025 року між прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000129, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відраховувати з дня взяття засудженого за даним вироком на облік органом пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме: диск типу DVD-RW з фрагментами аудіозаписів розмов операторів відділу служби ''102'' УАЗОР ГУНП у Вінницькій області, з абонентом 067-782-54-11 від 06.04.2025 та диск для лазерних систем зчитування типу DVD-RW з фрагментами відеозапису на якому зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження -залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Чечельницький районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7