Справа № 405/4518/25
провадження № 1-кп/405/211/25
УХВАЛА

10.09.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження до Кропивницького апеляційного суду для вирішення питання про визначення його підсудності Фортечному районному суду м. Кропивницького у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 22.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 191 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ,

(в режимі відео конференції)

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

встановив:

у підготовчому судовому засіданні захисниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подані клопотання, в яких порушено питання територіальної підсудності даного провадження, оскільки на їх думку кримінальне провадження було помилково скеровано до Подільського районного суду м. Кропивницького, так як в обвинувальному акті не вказано конкретне місце вчинення злочину, а досудове розслідування закінчене в межах територіальної юрисдикції Фортечного районного суду м. Кропивницького.

Прокурор висловив позицію, що в зв`язку із тим, що всі дії були вчинені на території Подільського району міста Кропивницького. Також, обвинувальний акт було затверджено прокурором Кропивницької окружної прокуратури, що територіально розташована в м. Кропивницький на вул. Є. Чикаленка, 11. Таким чином досудове розслідування в цьому провадженні на думку прокурора було закінчено в межах територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Кропивницького.

Всі обвинувачені та захисник ОСОБА_10 підтримали вище наведене клопотання захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є правовим засобом, покликаним забезпечити, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають положення ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України, ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно неї судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Дотриманням передбачених у КПК України правил територіальної (ст. 32), інстанційної (ст. 33) та предметної (ст. 33-1) підсудності у взаємозв`язку із тими, що передбачені ст. 35 вказаного Кодексу, визначається «суд, встановлений законом», компетентний розглядати конкретне кримінальне провадження.

Будь-який розгляд кримінального провадження судом, який не має законного підґрунтя до здійснення своїх повноважень, порушує основні процесуальні гарантії щодо справедливого судового розгляду. Це положення є частиною основних засад судочинства, закріплених у Конституції України та КПК, і його застосування гарантує право на справедливий суд.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення, тобто ця норма не допускає як її незастосування за умов конкретного провадження, так і простору для її суб`єктивного тлумачення. Порушення правил підсудності є фундаментальним процесуальним дефектом, який за імперативними приписами ст. 412 КПК призводить до беззастережного скасування судового рішення.

Недотримання вимоги про здійснення правосуддя судом «встановленим законом» через недотримання правил підсудності, призводить до недотримання законодавчо встановлених вимог до формування складу суду, отже незаконності судових рішень.

Частиною 1 ст.32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.3 ст.27, ч.5 ст. 191 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються за ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно з положеннями ст. 12 КК, більш тяжким злочином, інкримінованим у межах цього провадження, є діяння, передбачене ч. 5 ст. 191 КК, яке полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, організованою групою осіб, в особливо великому розмірі.

Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченим) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.

В своїй ухвалі Верховний Суд 04.08.2025 у справі № 405/4518/25 (провадження № 51 - 2970 впс 25) при розгляді клопотання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів зазначив, що «зі змісту обвинувального акту не вбачається конкретного адміністративно-територіального місця, де саме, за версією сторони обвинувачення, відбулося безпосереднє заволодіння майном або отримання можливості розпоряджатися ним. Відтак, встановити точне місце вчинення відповідного злочину неможливо».

Враховуючи даний висновок Верховного Суду для визначення підсудності є необхідним встановлення в межах територіальної юрисдикції якого суду було закінчено досудове розслідування.

Визначення підсудності кримінальних проваджень, в яких особам інкримінувалось вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України, з невстановленим місцем його вчинення було неодноразово розглядалось Верховним Судом. Постанови від 19 травня 2025 року (справа № 642/7043/24, провадження № 51-1818 впс 25), 15 травня 2025 року (справа № 462/1521/25, провадження № 51-891 впс 25), 24 жовтня 2024 року (справа №727/8909/24, провадження №51-4081 впс 24), 4 липня 2024 року (справа № 739/1009/24, провадження № 51-3338 впс 24) та 04 квітня 2024 року (справа № 638/5578/24, провадження № 51 - 1734 впс 24).

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проводилось та закінчено Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться за адресою вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький, тобто у межах територіальної юрисдикції Фортечного районного суду м. Кропивницького.

Згідно ч. 9 ст. 615 КПК України, з урахуванням змін, внесених Законом України №2462-ІХ від 27.07.2022, які (зміни) набрали чинності та підлягають застосуванню з 25.08.2022, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Фортечний районний суд м. Кропивницького, юрисдикція якого поширюється на територію за місцем закінчення досудового розслідування даного кримінального провадження, здійснює правосуддя в умовах воєнного стану.

Сторона захисту стверджує, що підсудність Подільського районного суду м. Кропивницького територіально не охоплює місцезнаходження Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області, і отже, Подільський районний суд м. Кропивницького не є компетентним судом у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, в даному випадку питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції одного апеляційного суду підлягає вирішенню саме Кропивницьким апеляційним судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 314, 615 КПК України, суд,

постановив:

клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 22.01.2025 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 191 та ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених за ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, направити до Кропивницького апеляційного суду для вирішення питання про визначення його підсудності Фортечному районному суду м. Кропивницького.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11