В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києваобвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001502 від 29 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Каховка Херсонської області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (далі - Положення) дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Згідно з п. 8.9. Інструкції боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту.

Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 наказом №28 від 28 січня 2024 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 години 15 хвилин 30 квітня 2025 року та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав вибуховий пристрій промислового виготовлення - наступальну гранату LU 216, яку почав зберігати та перевозити без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, 30 квітня 2025 року у невстановлений час, але не пізніше 01 години 15 хвилин 30 квітня 2025 року, ОСОБА_3 тримаючи при собі рюкзак, в якому знаходилась вказана граната, присів до автомобіля марки Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 , поклавши даний рюкзак в задню частину салону автомобіля, після чого останні здійснили рух на вказаному автомобілі у напрямку вулиці Стальського у місті Києві.

Після цього, 30 квітня 2025 року близько 01 години 15 хвилин ОСОБА_3 було затримано за адресою м. Київ, вул. Стальського, 24, де в період часу з 02 години 55 хвилин до 03 години 50 хвилин слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві під час проведення огляду місця події з внутрішньої кишені рюкзака, яким користувався ОСОБА_3 вилучено наступальну гранату LU 216, яка відповідно висновку експерта №КСЕ-19/111-25/26813 від 04червня 2025 року, є вибуховим пристроєм промислового виготовлення.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 години 15 хвилин 30 квітня 2025 року та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав 40-мм постріл М430А1 з осколково-фугасною гранатою, який почав зберігати та носити без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, у невстановлену дату та час, але не пізніше 01 години 15 хвилин 30 квітня 2025 року ОСОБА_3 переніс 40-мм постріл М430А1 з осколково-фугасною гранатою до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став незаконно зберігати у верхній частині шафи житлової кімнати.

Після цього, 30 квітня 2025 року в період часу з 04 години 43 хвилин до 06 години 41 хвилини слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві під час проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 виявлено та вилучено 40-мм постріл М430А1 з осколково-фугасною гранатою, який відповідно висновку експерта №СЕ-19/111-25/26787-ВТХ від 27 червня 2025 року, є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

04 вересня 2025 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинувачем ОСОБА_3 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вимог даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме, за ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк визначений судом, та визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 468-470, 472 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду, укладену з прокурором, затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, при цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 повідомив, що підтримує угоду укладену між прокурором та його підзахисним, просив її прийняти та призначити покарання узгоджене і ній.

Разом з тим, суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень(а саме, їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, сприяв органу досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, є військовослужбовцем, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - судом не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання, як обвинуваченому, від прокурора не надходило.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на фрагмент шпалер, зі стіни приміщення кімнати № 2 з епіцентру вибуху, який упаковано до сейф пакету №7211598; змив на спиртову серветку зі стіни в кімнаті №2 упаковано до паперового конверту, який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300313; змив зі стіни на зонд з кімнати № 2, який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300312.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на наступальну румунську гранату «GMO-1» зі спорядженим підривачем «FGM-1», важіль якого примотано до корпусу гранати чорною ізоляційною стрічкою, дана граната відноситься до І категорії вибухонебезпечності та підлягає знищенню в умовах полігону, яку передано для знищення, 40 мм гранатометну гранату іноземного виробництва без наявних пошкоджень, яку було упаковано до сейф пакету АВ2001129.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на фрагменти (залишки) предмету зовні схожого на гранату іноземного виробництва у пластиковому корпусі зеленого кольору з нанесеним маркуванням жовтого кольору «GRHAOFF1 T 09-SAE-24, на металевому важелі підривача вибите маркування «BAR4-7SF13 09-SAE-24», яку було виявлено та вилучено до спец пакету АВ3008139 з верхньої внутрішньої кишені рюкзаку кольору мультикам в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. С. Стальського, поблизу будинку № 24; два рюкзаки чорного та камуфляжного кольорів з особистими речами поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано клейкою пломбою В713151.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на сумку поясну зеленого кольору з особистими речами, вилучено до спец пакету QHY0141484; флягу, два предмети схожі на ножі, пігулки невідомого походження, вилучено до спец пакету QHY 0141484; цепки, ремінь, рофатка, бандана, шнурки, які вилучені до спец пакету NPU 41513118.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 469, 472, 473- 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 вересня 2025 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001502 від 29 квітня 2025 року, укладену між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинувачем ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04 вересня 2025 року, покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання, як обвинуваченому, від прокурора не надходило.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової вибухово - технічної експертизи за № СЕ-19/111-25/26787-ВТХ від 27 червня 2025 року у сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одну) гривню 20 копійок; за проведення комплексної вибухово - технічної експертизи за № КСЕ-19/111-25/26813 від 04 червня 2025 року у сумі 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на фрагмент шпалер, зі стіни приміщення кімнати № 2 з епіцентру вибуху, який упаковано до сейф пакету №7211598; змив на спиртову серветку зі стіни в кімнаті №2 упаковано до паперового конверту, який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300313; змив зі стіни на зонд з кімнати № 2, який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300312 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на наступальну румунську гранату «GMO-1» зі спорядженим підривачем «FGM-1», важіль якого примотано до корпусу гранати чорною ізоляційною стрічкою, дана граната відноситься до І категорії вибухонебезпечності та підлягає знищенню в умовах полігону, яку передано для знищення, 40 мм гранатометну гранату іноземного виробництва без наявних пошкоджень, яку було упаковано до сейф пакету АВ2001129 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на фрагменти (залишки) предмету зовні схожого на гранату іноземного виробництва у пластиковому корпусі зеленого кольору з нанесеним маркуванням жовтого кольору «GRHAOFF1 T 09-SAE-24, на металевому важелі підривача вибите маркування «BAR4-7SF13 09-SAE-24», яку було виявлено та вилучено до спец пакету АВ3008139 з верхньої внутрішньої кишені рюкзаку кольору мультикам в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. С. Стальського, поблизу будинку № 24; два рюкзаки чорного та камуфляжного кольорів з особистими речами поміщено до поліетиленового пакету, який опечатано клейкою пломбою В713151 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 12 травня 2025 року, на сумку поясну зеленого кольору з особистими речами, вилучено до спец пакету QHY0141484; флягу, два предмети схожі на ножі, пігулки невідомого походження, вилучено до спец пакету QHY 0141484; цепки, ремінь, рофатка, бандана, шнурки, які вилучені до спец пакету NPU 41513118 - скасувати.

Речові докази:

фрагмент шпалер, який поміщено до сейф пакету АВ 1165473; змив на спиртову серветку зі стіни, який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300313; змив зі стіни на зонд який опечатано самоклеючою пломбою NPU-2300312 - знищити;

фрагменти (залишки) предмету зовні схожого на гранату іноземного виробництва у пластиковому корпусі зеленого кольору з нанесеним маркуванням жовтого кольору «GRHAOFF1 T 09-SAE-24, на металевому важелі підривача вибите маркування «BAR4-7SF13 09-SAE-24», яку поміщено до спец пакету АВ3008139 - знищено відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № б/н від 30 квітня 2025 року;

наступальну румунську гранату «GMO-1» зі спорядженим підривачем «FGM-1» - знищено відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 217-2025 від 21 травня 2025 року;

сумку поясну зеленого кольору з особистими речами, які вилучено до спец пакету QHY0141484; флягу, два предмета схожі на ножі, пігулки невідомого походження, які вилучено до спец пакету QHY 0141484; цепки, ремінь, рофатка, бандана, шнурки, які вилучені до спец пакету NPU 415513118, два рюкзаки чорного та комуфляжного кольору з особистими речами які поміщені у полетеленовий пакет та опечатані клейкою пломбою В713151, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_3 , - залишити власнику;

долю речових доказів, а саме: залишків наступальної ручної гранати рдг5, які поміщено до спец пакету № 2361632 разом із довідкою про категорії вибухонебезпечності від 30 травня 2025 року (які перед направлення на експертизу поміщено до спец пакету АВ 1165473); мобільного телефону МОТО g54 G з номером телефону НОМЕР_3 , який вилученого до спец пакету KIV 1102756 - буде вирішено при розгляді кримінального провадження №0002417 відповідно до постанови прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 від 16 липня 2025 року про виділення матеріалів досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1