справа № 477/536/21
провадження № 1-кп/488/133/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючий суддяОСОБА_1
суддіОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретар:ОСОБА_4
сторона обвинувачення прокурор: ОСОБА_5
сторона захисту обвинувачений: ОСОБА_6
захисники:ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілий:ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000048 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимий:

-06.07.2011 року Миколаївським районним судом за частиною 3 статті 187 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі;

-22.09.2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі статті 81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 23 дні;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 9 частиною 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

1.В ніч з 13 на 14 січня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які працювали підсобними робочими та одночасно мешкали на території стоянки вантажних автомобілів, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_10 покинув територію автостоянки.

2.Усвідомивши, що ОСОБА_10 зник, обвинувачений, керуючись раптово виниклим на ґрунті особистих неприязних відносин умислом, вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_10 .

3.Реалізуючи виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, ОСОБА_6 підшукав знаряддя для вбивства - дерев`яну биту з чорними смугами, яку взяв у приміщенні будівлі на стоянці та пішов по вулиці Центральній в селі Воскресенське Вітовського району Миколаївської області в напрямку станції Горохівка, розшукуючи ОСОБА_10 . Знаходячись на станції Горохівка в селі Горохівка Вітовського району Миколаївської області приблизно о 00:55 годині 14.01.2021 року, ОСОБА_6 побачив ОСОБА_10 , який проходив по алеї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

4.ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді настання смерті ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, приблизно о 01:00 годині 14.01.2021 року, знаходись на алеї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , наніс дерев`яною битою з чорними смугами, яку тримав у правій руці, не менше шести ударів в область голови ОСОБА_10 , який в цей час стояв у вертикальному положенні обличчям до ОСОБА_6 , чим спричинив йому численні переломи кісток черепу, забої головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала в автомобілі швидкої допомоги.

5.Згідно висновку судово-медичної експертизи № 203 від 14.01.2021 року смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з ранами голови, припухлостями та саднами голови, множинними крововиливами у м`які тканини голови, множинними осколковими та лінійними переломами кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки мозку, в шлуночки мозку, множинними вогнищевими крововиливами в речовину головного мозку.

6.Дії обвинуваченого, тобто умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) суд кваліфікує за частиною 1 статті 115 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

7.Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі він жив або у своєї матері або у колишньої цивільної дружини ОСОБА_11 по АДРЕСА_5 , або у гаражі на автостоянці у селі Воскресенське Миколаївської області, де працював на посаді слюсаря, куди його влаштував товариш, односелець ОСОБА_12 , останній дуже добре знав власника вказаної автостоянки. В обвинуваченого також була і інша робота - він працював у комунальному хазяйстві, яке займається водогоном та всім, що пов`язано з водою. Якщо була робота на стоянці, то йому телефонували і він приходив на стоянку допомагав, що потрібно було, якщо роботи не було на стоянці, то він працював у комунальному хазяйстві. 13.01.2021 року обвинувачений разом із ОСОБА_12 працювали на стоянці цілий день з 10:00 - 11:30 години, а саме ремонтували авто ОСОБА_12 . На вказаній автостоянці також був ще ОСОБА_9 . Приблизно о 19:00 годині ОСОБА_12 та ОСОБА_9 поїхали додому. На стоянці залишився обвинувачений та ОСОБА_10 , якого ще називали «ОСОБА_10». Обвинувачений з ОСОБА_10 попили каву, покурили і приблизно о 20:00 годині обвинувачений вийшов зі стоянки та пішов наверх в бік траси. В ході руху в напрямку траси в місто Миколаїв зустрів ОСОБА_9 , який рухався на транспортному засобі Audi A4, останній підвіз обвинуваченого додому до матері в село Мішково-Погорілове Миколаївської області. З 20:20 години 13.01.2024 року до ранку обвинувачений був вдома в будинку своєї матері в селі Мішково-Погорілове Миколаївської області, в нього в будинку була своя окрема кімната. На наступний день, 14.01.2021 року приблизно о 10:00 годині обвинувачений вийшов з дому його матері та пішов на трасу на зупинку, доїхав до своєї другої роботи - комунального хазяйства, оскільки на автостоянку йому в цей день не треба було, перевдягнувся та пішов працювати. На роботу до комунального хазяйства його викликав ОСОБА_13 , начебто директор, точно не знає. На комунальному хазяйстві обвинувачений перебував приблизно до 18:00-19:00 години, після чого пішов на автостоянку, перевдягнувся там, сходив в душ, бачив, що на стоянці був чоловік на ім`я ОСОБА_14 , останній також бачив обвинуваченого, та пішов додому. Взуття, в якому був обвинувачений він зберігав в себе вдома разом із речами з авто гаражу, та ходив в ньому на іншу роботу також. ОСОБА_10 в цей вечір - 14.01.2021 року на стоянці не було, обвинувачений знав, що його вбили, йому про це в телефонному режимі повідомив ОСОБА_15 , який працював водієм. Обвинувачений зазначив, що в той вечір він не вживав алкогольні напої. Також зазначив, що злочин було вчинено в ніч з 13 січня 2021 року на 14 січня 2021 року. Обвинувачений був затриманий працівниками поліції в селі Полігон по вулиці Павлова, 1а, не 18.01.2021 року, а 17.01.2021 року приблизно о 22:00-22:30 годині. В той час, коли 14 січня 2021 року поліція приїхала на місце вчинення злочину проводити слідчі дії, обвинувачений в цей час знаходився через 2 вулиці вище від місця події біля школи і працівники поліції знали, де він, але ніхто його не затримував 14.01.2021 року. 17.01.2021 року обвинуваченому написала його колишня цивільна дружина, він приїхав до неї додому на АДРЕСА_5 , де двері відкрила її старша дочка та сказала, що матері немає вдома, вона поїхала у місто, обвинувачений поїхав до себе додому, потім через 30 хвилин повернувся знов до неї додому, знаходився там 10 хвилин і потім в дім забігли працівники поліції і почали бити його палицями, скрутили, одягли наручники, погрузили в транспортний засіб та повезли до відділення поліції. По приїзду до відділення поліції працівники поліції запропонували обвинуваченому розказати, останній сказав, що йому нічого розповідати, він не винен у вчиненні кримінального правопорушення, після цього працівниками поліції почали наноситись удари папками та книжками по голові та обличчю обвинуваченого. Осіб, які наносили удари він не знає, також йому невідомі їх анкетні дані та службові звання, бачив тільки те, що вони були у поліцейській формі. Зазначив, що це були саме ті працівники поліції, які його затримували. Хвилин через 20 до кабінету, де знаходився обвинувачений та працівники поліції, які наносили йому удари, зайшов чоловік - поліцейський, одягнутий у цивільний одяг, який припинив побиття, дав обвинуваченому цигарку, запропонував йому чай та дав цукерку, далі запропонував обвинуваченому «одну справу», сказав, що дасть за це обвинуваченому грошові кошти, «прикриє його», на що останній погодився. Далі працівники поліції розповіли обвинуваченому про ситуацію, у вчиненні якої обвинуваченому треба було зізнатися, сказали, що робити та говорити на слідчому експерименті. Вказані особи пообіцяли йому, що він «відсидить максимум 3 місяці і все», однак обвинувачений знаходиться в місцях позбавлення волі вже 4 роки. Щодо проведення слідчого експерименту пояснив наступне. До початку проведення слідчого експерименту 18.01.2021 року обвинуваченому працівники поліції провели інструктаж та розказали, що казати на слідчому експерименті, показали де буде знаходитись дерев`яна бита, яку раніше обвинувачений не бачив. Коли його привезли на місце проведення слідчого експерименту, то дерев`яна бита вже була там, як вона там виявилася він не знає. Також вказував, що в той день, коли було вчинено кримінальне правопорушення та автостоянці була ще третя людина, про яку ніхто не згадує.

8.Потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що він орендує територію авто стоянки у селі Воскресенське Миколаївської області, де жив та працював обвинувачений. Приблизно 5 років тому обвинувачений з`явився на автостоянці у селі Воскресенське Миколаївської області, яку орендує товариш потерпілого ОСОБА_16 як різноробочий, охоронець.

9.На вказаній стоянці потерпілий зберігав належний йому транспортний засіб DAF XL 95, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, який знаходився на території автостоянки на ремонті приблизно 2-3 тижні, потерпілий поставив його на стоянку у грудні 2020 року на ремонтні роботи. Транспортний засіб свідка стояв в одному ряду з іншими вантажівками. У січні 2021 року, або 7 січня або 14 січня, точно не пам`ятає, близько 05:00-06:00 години потерпілому зателефонував ОСОБА_17 і сказав, щоб він приїжджав на базу, тому що ОСОБА_17 не може виїхати, транспортний засіб потерпілого перегородив виїзд його транспортному засобу. Ключі від транспортного засобу потерпілого на той час були лише у нього. Потерпілий через 15 хвилин після дзвінка ОСОБА_18 приїхав на стоянку та побачив, що його транспортний засіб стоїть поперек двору відносно інших транспортних засобів, у транспортних засобів потерпілого та ОСОБА_18 були наявні пошкодження. Від того місця, де потерпілий залишив свій транспортний засіб 2-3 тижні тому і до місця, де вказаний транспортний засіб знаходився в той день, була відстань приблизно 10 метрів. Було пошкоджено ліві двері, два дзеркала, вітровик. Хто пересунув його автомобіль і як він опинився посеред двору стоянки він не знає. Потерпілий разом із ОСОБА_19 завели транспортний засіб, але він не їхав, оскільки в ньому була зламана коробка передач. Поломки коробки передач до цієї ситуації не було, авто знаходилось на ремонті з інших причин. Напередодні ввечері, приблизно о 19:00 годині потерпілий ОСОБА_9 був на стоянці, його транспортний засіб стояв на своєму місці у ряду. Двері транспортного засобу потерпілого були відкритими, він не пам`ятає чи закривав їх на замок чи ні. На стоянці напередодні вказаних подій ввечері був загиблий ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ще один ОСОБА_14 , також були й інші люди. Зранку на стоянці були водій ОСОБА_20 та власник транспортного засобу ОСОБА_17 , інших осіб потерпілий вранці того дня не бачив. До 08:00 години вони з ОСОБА_19 звільняли проїзд. Потерпілий нічого ні в кого не з`ясовував, оскільки необхідно було звільнити проїзд. Потерпілий ніколи раніше не бачив обвинуваченого за кермом транспортного засобу та не бачив його в кабіні свого транспортного засобу. До цього випадку обвинувачений допомагав потерпілому декілька разів ремонтувати транспортний засіб потерпілого. Обвинуваченому потерпілий не дозволяв сідати за кермо свого авто, взагалі нікому не дозволяв, окрім тих водіїв, які були в нього на базі або потерпілий їздив сам. Напередодні ввечері 7 січня або 14 січня, точно не пам`ятає, приблизно о 19:00 годині, коли потерпілий їхав зі стоянки додому на легковому авто, обвинувачений відкривав йому ворота на стоянці та запитав у потерпілого чи буде він їхати в місто, щоб під`їхати з ним додому. Потерпілий сказав обвинуваченому, що буде їхати, але через хвилин 40. Через 40 хвилин потерпілий їхав у місто, по дорозі забрав ОСОБА_6 , підвіз його до села Мішково-Погорілове на зупинку і потім поїхав по своїх справах у місто. Це було приблизно о 20:00-21:00 годині. Коли вранці приїхала на стоянку поліція вони в першу чергу шукали ОСОБА_14 , потім обвинуваченого, і в цей момент приїхала та особа, яка орендує стоянку - в нього було номери телефонів і обвинуваченого, і ОСОБА_14 , однак на його дзвінки ніхто не відповідав. На автостоянці камери відео спостереження були, однак на той час вони не працювали. Відеореєстратора у транспортному засобі потерпілого не було. До правоохоронних органів за фактом пошкодження його транспортного засобу потерпілий не звертався та заяву про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення він не писав. Працівники поліції сказали ОСОБА_9 , щоб він писав заву, потерпілий не хотів, але потім поліцейські сказали, що вбили людину на прізвисько «ОСОБА_10». Також зазначив, що довідку про пошкодження транспортного засобу слідчому не надавав та ніяких претензій до обвинуваченого він не має, винним його не вважає. Збитки йому не відшкодовано. Також повідомив суду, що у стані алкогольного сп`яніння потерпілий ні обвинуваченого ні загиблого раніше не бачив.

10.Свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду повідомив, що орендує територію автостоянки в селі Воскресенське Миколаївської області у ОСОБА_21 , продовжує її орендувати і по сьогодні На вказаній стоянці відбувались викладені в обвинувальному акті події. Обвинуваченого знає, оскільки той мешкав на території стоянки у свідка. Потерпілий ОСОБА_9 являється товаришем свідка. Обвинувачений та вбитий ОСОБА_10 мешкали на стоянці, допомагали якщо необхідно було в ремонтуванні автомобілів, прибиранні, охороняти територію тощо. В той день, коли відбулось вбивство ОСОБА_10 свідка в місті Миколаєві не було. З розмов від інших людей дізнався, що транспортний засіб ОСОБА_9 . DAF був переставлений на інше місце на стоянці. Вказані події відбувались у холодну пору року у 2021 році. Обвинувачений ОСОБА_6 та загиблий ОСОБА_10 з дозволу свідка постійно знаходились та мешкали на стоянці, то йшли з неї, то поверталися назад жити на стоянку. Тобто вони добровільно мешкали на стоянці, ніяких повноважень та обов`язків у них не було, працювати їх ніхто не примушував, хотіли - працювали, не хотіли - не працювали, якщо хтось з власників чи водіїв транспортних засобів просили про допомогу, то допомагали. Ні в обвинуваченого, ні у загиблого ніяких спеціальних засобів при собі не було, але колись на території стоянки свідок бачив у якогось водія дубинку. Територія стоянки огороджена, вхід і вихід з нею здійснювався через ворота, які закривались на засов та хвіртку, яка була з кодовим замком. Для того, щоб відкрити ворота треба було зайти у хвіртку через кодовий замок. Камери відео спостереження на стоянці були, однак вони не здійснювали відеозапис. Також зазначив, що на момент вчинення кримінального правопорушення на автостоянці були обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , можливо міг бути і інший ОСОБА_14 , а також колишній сторож ОСОБА_22 , свідок їх не бачив і вони не телефонували свідкові для того, щоб прийти на стоянку. Свідок допускає, що події могли відбуватися з 13 січня 2021 року на 14 січня 2021 року. Останній раз свідок бачив обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на стоянці за декілька днів до подій, які відбувались на стоянці. Увечері 13.01.2021 року та в ніч з 13.01.2021 року на 14.01 2021 року свідка на стоянці не було. Коли обвинувачений ОСОБА_6 з ОСОБА_10 мешкали на стоянці свідок рідко бачив, щоб вони вживали алкогольні напої, він не дозволяв їм їх вживати. Інколи свідок виганяв обвинуваченого через те, що він вживав алкоголь, обвинувачений тоді йшов жити до своєї матері, а ОСОБА_10 жив на стоянці постійно, нікуди не уходив, він був сиротою.

11.Свідок ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_10 знайомий, познайомився з ними на роботі - автостоянці у селі Воскресенське Миколаївської області, з потерпілим ОСОБА_9 підтримує дружні відносини. Зазначив, що працює водієм у ФОП « ОСОБА_24 », 14.01.2021 року о 05:00 годині приїхав на стоянку у селі Воскресенське Миколаївської області, оскільки повинен був виїжджати на транспортному засобі на роботу, відкрив хвіртку на стоянці та звернув увагу, що посеред двору стоїть транспортний засіб DAF з причепом, який належить ОСОБА_9 та перегороджує проїзд, від транспортного засобу був наявний запах зчеплення, знає цей запах, оскільки є водієм. Далі свідок зателефонував своєму директору ОСОБА_25 , останній подзвонив власнику DAF ОСОБА_9 , який потім приїхав на стоянку, та вони всі разом почали розбиратися в тому, як виїхати свідкові на роботу. Що відбулося з транспортним засобом DAF свідок не знає, ймовірно, хтось кудись хотів виїхати, але не зміг. Коли свідок прийшов на стоянку ворота були зачинені, виїзд зі стоянки один і заїзд один, стоянка огороджена, хвіртка, яка розташована біля воріт була під кодовим замком. Коли свідок приїхав вранці на стоянку він намагався спочатку знайти охоронця, але нікого не було і напередодні також нікого на стоянці він не бачив. Також зазначив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 були спокійними, знав їх з позитивної сторони, чи вживали вони алкогольні напої свідкові невідомо, ніяких спеціальних засобів у них не було, але вже потім поліція знайшла «щось» на стоянці. Свідок бачив, що ОСОБА_10 постійно жив на стоянці, а ОСОБА_6 то приходив на стоянку, то йшов з неї. 12.01.2021 року на стоянці нікого не було. ОСОБА_9 . На транспортному засобі, водієм якого є свідок, були пошкоджені дзеркала, стойка і крило були потерті. Після цих подій свідок не бачив ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_6 , та в той же день о 10:00 годині вже всі знали, що трапилось вбивство.

12.Свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду пояснив, що він знайомий з обвинуваченим, вони мешкають в одному селі. Знає ОСОБА_6 давно, також свідкові відомо, що останній відбував покарання, був раніше судимий, мешкав у своєї матері в селі, де наразі його матір свідок не знає. Також обвинувачений іноді мешкав і в гаражі на стоянці. Свідок впустив обвинуваченого на територію стоянки, оскільки йому було шкода ОСОБА_6 , на стоянці його годували, заробітну плату він не отримував. Потерпілий ОСОБА_9 також знайомий свідку. Свідок ставить в гаражі на стоянці у Вітовському районі Миколаївської області свій транспортний засіб. Кому належить вказана стоянка свідок не знає. Приблизно 13 січня 2021 року увечері свідок виходив з роботи з ОСОБА_23 чи ОСОБА_20 , точно не пам`ятає, в цей час на стоянці був обвинувачений та загиблий ОСОБА_14 , його прізвисько було «ОСОБА_10». Обвинувачений їх провів та залишився біля воріт стоянки. Вихід і вхід на територію стоянки був завжди зачинений, у хвіртці був кодовий замок. Обвинувачений та загиблий потерпілий мешкали на стоянці, потерпілий ОСОБА_14 мешкав там завжди, а обвинувачений іноді йшов, іноді повертався, вони допомагали обслуговувати транспортні засоби тих осіб, які були власниками та водіями транспортних засобів, що перебували на стоянці. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не було сварок. На стоянці на момент вчинення злочину не було камер відео спостереження, а вже після вчинення злочину їх поставили. Дерев`яну биту ні в кого на стоянці свідок не бачив. Вранці наступного дня свідок повернувся на стоянку, побачив, що транспортні засоби на стоянці розставлені в хаотичному порядку, потім свідок подзвонив хлопцям - водіям, власникам авто і через деякий час після приїзду хлопців приїхала поліція з обвинуваченим, який був затриманий. Транспортний засіб стояв поперек двору, був сніг, на снігу було видно рух авто та інше авто було пошкоджено - транспортний засіб ОСОБА_9 . Коли свідок напередодні виходив увечері зі стоянки всі транспортні засоби стояли в одному ряду, на своїх місцях. Вранці на стоянці нікого не було. Свідок особисто не з`ясовував ні в кого, що сталося.

13.Свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , суд повідомила, що з обвинуваченим вони давні знайомі, перебуває з ним у дружніх відносинах, тому причин оговорювати останнього у свідка немає. З потерпілим ОСОБА_9 свідок не знайома. Обвинувачений ОСОБА_6 приходив до свідка додому приблизно 1-2 рази на тиждень, йому було сумно та він приходив в гості до неї, оскільки знав, що свідок вночі не спить, приходив до неї в гості та вони просто спілкувались на кухні. Останній раз бачила обвинуваченого на початку 2021 року, а саме в ніч з 13 січня 2021 року на 14 січня 2021 року обвинувачений прийшов додому до свідка, яка на той час мешкала разом зі своїми дітьми - ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_5 , та перебувала в цей час на кухні. Близько 01:00 години у вказаний день ОСОБА_6 постукав свідкові у вікно на кухні. Свідок відкрила йому двері, побачила обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння - у нього було червоне обличчя та ненормальна поведінка. Обвинувачений був одягнутий у робочий одяг зі світло відбиваючими смужками, у рукаві у нього була бита, яка виглядала з рукава. Свідок зазначила, що він завжди ходив з битою - дерев`яною палицею світло-коричневого кольору, довжину якої не пам`ятає. ОСОБА_6 сказав свідкові, що він прийшов за нею та якщо вона зараз не піде з ним, то з нею буде те, що і з якимось невідомим свідкові чоловіком, який десь лежить на залізничних коліях. Свідок злякалася та виштовхнула його з дверей, сказала, що якщо він зараз не піде, то свідок викличе поліцію, закрила двері та пішла спати. Про якого чоловіка говорив обвинувачений та що з нею буде, якщо вона не піде з обвинуваченим свідок не знає. Згодом, в цей же день, приблизно о 03:00-04:00 годині ОСОБА_6 подзвонив свідкові з невідомого їй номеру телефону і сказав, що начебто викрав велику вантажну автівку з роботи, де він працював у селі Воскресенське Миколаївської області, взяв авто покататися та розбив його. Також сказав свідкові, що хотів з нею попрощатися, на що свідок сказала йому, щоб він більше їй не дзвонив. Свідок також повідомила суду, що в той час коли обвинувачений їй дзвонив та розмовляв з нею, він знаходився поруч її будинку, ходив по залізничних коліях приблизно в 50 метрах від її дому, був одягнутий у куртку, костюм робочий темно-синього кольору. Після того як свідок з обвинуваченим поговорила по телефону вона пішла спати, як довго він ще ходив по залізничних коліях вона не знає. Потім через декілька днів обвинувачений знов прийшов додому до свідка, сказав, що треба поговорити, вона впустила його в дім, про що говорили не пам`ятає, через 15-20 хвилин хтось постукав в двері, старша донька пішла відкривати, до будинку зайшла поліція, скрутили ОСОБА_6 і забрали його кудись.

14.Свідок ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , суду повідомила, що вона наочно знайома з обвинуваченим, він раніше часто приходив до її матері, підстав оговорювати його у свідка немає. За вказаною вище адресою свідок мешкала в 2021 році разом зі своєю матір`ю та трьома сестрами - ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Останній раз бачила обвинуваченого в 2021 році в холодну пору року, начебто 13.01.2021 року, він приходив в гості додому, де вони мешкали разом із матір`ю приблизно о 01:00 годині. Обвинувачений прийшов за вище вказаною адресою, постукав у вікно на кухні, мати свідка пішла відкривати йому двері, обвинувачений знаходився у стані алкогольного сп`яніння - хитався та у нього була ненормальна мова. Свідок чула розмову обвинуваченого з її матір`ю, він говорив їй, щоб вона йшла з ним, а потім додав, що з нею буде те ж саме, що і з якимось там чоловіком, якого він побив. Кого саме він побив не сказав. У відповідь мати відповіла йому, що викличе поліцію і закрила двері. Куди потім подівся обвинувачений свідок не знає, оскільки пішла спати. Свідок розуміла його слова як погрозу. Обвинувачений був одягнутий в щось на кшталт робочої форми темно-синього кольору зі світло відбиваючими полосами. В рукаві в обвинуваченого стирчала дерев`яна бита, покрита лаком. Свідок бачила биту в нього і раніше, коли він приходив до них додому. Ніяких телефонних дзвінків в ту ніч свідок не чула. Також не пам`ятає чи пояснювала їй мати щось з цього приводу. Після вказаної вище ситуації обвинувачений через декілька днів увечері приходив до них додому, сидів розмовляв з її матір`ю на кухні. Він був у тому ж робочому костюмі, в якому приходив декілька днів назад до них, але свідок не пам`ятає була при ньому бита чи ні. Розмову обвинуваченого з її матір`ю свідок не чула, оскільки її не було в той час на кухні. В той день та час, коли вони розмовляли на кухні хтось постукав у двері, на порозі була поліція і вони затримали обвинуваченого вдома у свідка.

15.З інформації, що міститься у витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000048 від 14.01.2021 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року з села Горохівка Вітовського району Миколаївської області в ЛШМД було доставлено ОСОБА_10 , який помер в лікарні внаслідок отримання множинних переломів черепу та крововиливу під оболонку мозку (т. 1, а.п. 178).

16.14.01.2021 року в ході огляду місця події - ділянки місцевості, що розташована за будинком № 6 по вулиці Миру на станції Горохівка були виявлені та вилучені капюшон синього кольору, плями речовини бурого кольору, з яких зроблені змиви, об`ємний слід низу підошви взуття, з якого зроблений сліпок.

17.Окрім того, в ході огляду на зупинці транспорту «Станція Горохівка - зупинка» також виявлені плями речовини бурого кольору, з яких зроблені змиви, а також фрагмент тканини чорного та сірого кольору і нашаруванням речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 200-210).

18.Пізніше в цей же день, 14.01.2021 року, після сходу сонця був проведений додатковий огляд місця події - зупинки транспорту «Станція Горохівка - зупинка» та місцевості, що прилягає до будинків 6 та 4 по вулиці Миру у смт Воскресенське Вітовського району. В ході огляду також були виявлені плями речовини бурого кольору, з яких зроблені змиви (т. 1, а.п. 211-214, 260-268).

19.Труп ОСОБА_10 був оглянутий слідчим 14.01.2021 року за участю судово-медичного експерта ОСОБА_33 (т. 1, а.п. 215-219).

20.З інформації, що міститься у висновку експерта № 203 від 26.02.2021 року (т. 1, а.п. 223-230) вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з ранами голови, припухлостями та саднами голови, множинними крововиливами в м`які тканини голови, множинними осколковими та лінійними переломами кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки мозку, в шлуночки мозку, множинними вогнищевими крововиливами в речовину головного мозку. При цьому між виявленими ушкодженнями в області голови і настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. З урахуванням характеру і особливостей пошкоджень в області голови експерт зробив висновок про нанесення в область голови не менше шести травмуючих дій тупим твердим предметом з обмеженою циліндричною травмуючою поверхнею. З моменту смерті до моменту дослідження трупа пройшло близько 6-8 годин, що з урахуванням дати та часу початку експертизи - ІНФОРМАЦІЯ_7 року, 09:40 година, дозволяє зробити висновок про настання смерті ОСОБА_10 в період з 01:40 по 03:40 годину ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

21.Вивченням особистості загиблого встановлено, що він був повнолітнім (т. 1, а.п. 220), за місцем проживання характеризувався посередньо (т. 1, а.п. 221).

22.Обвинувачений видав свій одяг - куртку темно-синього кольору, перчатки білого кольору, штани темно-синього кольору, черевики чорного кольору (т. 3, а.п. 52), вони були оглянуті (т. 3, а.п. 53-54), в ході проведення судово-медичної (імунологічної) експертизи встановлено, що на куртці знайдена кров людини, походження якої не виключається від обвинуваченого та виключається від ОСОБА_10 (т. 3, а.п. 59-63).

23.З висновку судової трасологічної експертизи № СЕ-19/115-21-ТР від 25.01.2021 року слід низу підошви взуття, виданого обвинуваченим, є аналогічним по типу рельєфного малюнку, формі, розмірам та взаємному розташуванню елементів малюнку, низу підошви черевика на праву ногу, виданого обвинуваченим. При цьому встановити чи залишений вказаний слід саме цим черевиком неможливо у зв`язку із невідображенням в сліді сталого комплексу ідентифікаційних ознак (т. 3, а.п. 69-74).

24.Аналізуючи даний доказ, суд виходить з того, що низ підошви фабричної моделі взуття має характерні для конкретного виробника та конкретної моделі тип рельєфного малюнку, форму, розміри та взаємну розташуванню елементів малюнку. При цьому матеріал, в якому слід залишений (сніг) не дозволяє зберегти слідові ознаки, щоб вони могли відобразити індивідуальні ознаки конкретного черевика та відрізнити його від черевика того ж виробника, моделі та розміру.

25.З урахуванням наявності інших доказів, що свідчать про винуватість обвинуваченого, суд визнає розглядає інформацію, викладену у експертному висновку як доказ того, що слід на місці вчинення злочину залишений обвинуваченим.

26.Так, наявність у обвинуваченого в ніч після вчинення кримінального правопорушення дерев`яної бити, якою було вчинене кримінальне правопорушення та особисте повідомлення ним про вчинення побиття іншої людини свідкові Роздобудько приводять суд до висновку про доведеність вини обвинуваченого поза розумним сумнівом.

27.В ході судового розгляду обвинувачений неодноразово заявляв, що в ході проведення досудового розслідування до нього співробітниками поліції були застосовані заходи психологічного тиску. Зокрема він стверджував, що його вмовили визнати свою вину у спричиненні ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та у спробі виїхати на вантажному автомобілю потерпілого, обіцяючи при цьому, що він проведе за гратами кілька місяців. Коли обвинувачений зрозумів, що його обманули, він відмовився від попередніх показань та почав давати показання про свою непричетність до вчинення злочинів і така його позиція є незмінною.

28.За наслідками таких показань обвинуваченого та за рапортом прокурора 18.06.2024 року було відкрите кримінальне провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України.

29.В ході проведення досудового розслідування слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві встановлена відсутність складу кримінального правопорушення у зв`язку з чим винесено постанову про закриття кримінального провадження від 24.11.2025 року.

30.Розуміючи, що досудове розслідування після спливу 4-5 років є об`єктивно ускладненим втратою доказів та природним спотворенням пам`яті можливих свідків, паралельно із проведенням досудового розслідування, з метою забезпечення перевірки показань обвинуваченого та забезпечення дотримання його прав, судом в ході судового розгляду кримінального провадження були вжиті наступні додаткові заходи:

-допитані в якості свідків особи, що брали участь у проведенні слідчого експерименту із обвинуваченим - ( ОСОБА_34 , ОСОБА_35 );

-допитані в якості свідків особи, які на думку сторони захисту могли свідчити на користь обвинуваченого ( ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 );

-судом надана належна оцінка доказам, що у тій чи іншій формі містять показання обвинуваченого, дані ним в ході досудового розслідування (явка з повинною, слідчий експеримент).

Так, свідок ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суду повідомила, що вона здійснювала досудове розслідування кримінальних проваджень за частиною 2 статті 121 та статтею 289 КК України, де підозрюваним був ОСОБА_6 , а з потерпілим знайома у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження за статтею 289 КК України. Станом на початок 2021 року свідок займала посаду слідчого Вітовського відділення поліції. З допиту обвинуваченого знає, що останній дізнався про те, що потерпілий ОСОБА_10 помер та вирішив з`явитися до відділення поліції для надання показів і повідомити про те, що це саме він вчинив злочин. Свідок не пам`ятає чи сам ОСОБА_6 прийшов до відділення поліції чи його привезла поліція, оскільки вже пройшло досить багато часу з того моменту. Заява про вчинене кримінальне правопорушення надійшла до свідка вже разом із матеріалами кримінального провадження для здійснення подальшого досудового розслідування, а як і хто її прийняв свідок не знає. Під час досудового розслідування ОСОБА_6 не говорив про те, що до нього застосовувались методи незаконного впливу тощо, був урівноваженим, спокійним, добре надавав покази. У нього також був захисник, який контролював усі дії, тому якщо б у ОСОБА_6 були якісь зауваження, то він би про це сказав захисникові, слідчому та у суді. Події відбувались взимку, ОСОБА_6 був одягнутий, ніяких слідів від спричинення тілесних ушкоджень слідчий на ньому не бачила, вважає, що ОСОБА_6 сказав би про це. Захисник також не подавав ніяких заяв про застосування до його підзахисного фізичної сили або інших заходів впливу. Щодо обставин проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 пояснила наступне. Слідчий експеримент був проведений після допиту підозрюваного ОСОБА_6 . В ході допиту ОСОБА_6 повідомив, що він погоджується давати покази і продемонструвати все під час проведення слідчого експерименту. ОСОБА_6 було роз`яснено всі його права та обов`язки у присутності його захисника. Також здійснювалось відео фіксування проведення слідчого експерименту. На початку слідчого експерименту ОСОБА_6 також не повідомляв про те, що до нього було застосовано незаконний вплив. Щодо добровільної видачі речей останнім суду зазначила, що в ході допиту ОСОБА_6 було запропоновано добровільно видати речі, які в нього були, на що він видав речі, які були при ньому та написав власноруч заяву про те, що ним добровільно видано речі, які саме речі він видав слідчий не пам`ятає.

31.У свою чергу свідок ОСОБА_41 суду повідомив, що, будучи співробітником поліції, брав участь у проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого. Проведення слідчого експерименту було розпочато у відділенні поліції АДРЕСА_3, на той час це було Вітовський ВП, потім учасники слідчого експерименту на одному транспортному засобі, ОСОБА_6 під конвоєм на іншому транспортному засобі приїхали до села Воскресенське Миколаївської області, зупинились на вулиці біля колишнього відділення поліції. Свідок повідомив про те, що з самого початку слідчого експерименту був захисник обвинуваченого, але не пам`ятає як він добрався з відділення поліції до вказаного села. Всі учасники вийшли з транспортних засобів, обвинувачений показав шлях до гаражу (стоянки), де знаходився транспортний засіб DAF, потім на місці розповів, де стояв вантажний транспортний засіб, показував також ще якісь дії, але свідок не пам`ятає які конкретно. Потім ОСОБА_6 запропонував виїхати в напрямку станції Горохівка, яка знаходиться навпроти села Воскресенське Миколаївської області. Учасники слідчого експерименту приїхали на вказане місце до житлових будинків, вийшли з транспортних засобів, ОСОБА_6 вказав працівникам поліції шлях до житлового будинку, там ще був паркан, та показав, що саме на цьому місці він наносив тілесні ушкодження потерпілому, на вказаному місці ділянки також були наявні плями крові. Поліцейські ставили запитання ОСОБА_6 з приводу механізму нанесення тілесних ушкоджень, останній показував як падав потерпілий та вже йому в лежачому стані підозрюваний наносив удари палицею. Де саме вилучили вказану палицю свідок вже не пам`ятає. У слідчому експерименті брали участь захисник, двоє понятих, слідчий ОСОБА_42 , свідок брав участь в якості особи, яка надавала практичну та методичну допомогу слідчому під час проведення слідчого експерименту. ОСОБА_6 добровільно розповідав та показував, навіть на місці спричинення потерпілому тілесних ушкоджень показував, що потерпілий падав і він наносив удари останньому ще палицею зверху вниз. Заходів впливу до підозрюваного застосовано не було, оскільки в цьому не було сенсу, велась відео фіксація та був присутній захисник. Зауважень та доповнень від учасників та від ОСОБА_6 не надходило.

32.Окрім того, за клопотанням сторони захисту були допитані й інші свідки.

33.При цьому слід окремо зауважити, що вказані свідки заявлялися стороною захисту без зазначення усіх необхідних анкетних даних - прізвища, імені, по-батькові, адреси, а лише за іменами, прізвиськами, загальною інформацією щодо населеного пункту, в якому вони проживають або організації, де вони працюють.

34.Незважаючи на це, підходячи до питання забезпечення прав обвинуваченого не формально, а бажаючи встановити дійсні обставини справи, судом вживалися заходи щодо встановлення анкетних даних вказаних свідків та їх виклику в судове засідання.

35.Так, свідок ОСОБА_43 директор Комунального підприємства Воскресенської територіальної громади суду повідомив, що з обвинуваченим знайомий, але неблизько - бачився з ним 2-3 рази - приймав його на роботу у вказане комунальне підприємство через нехватку людей. ОСОБА_6 був звичайним робочим, у свідка з ним були робочі відносини. З потерпілим ОСОБА_9 свідок також знайомий, оскільки свідок іноді заходив на стоянку до ОСОБА_16 по роботі, а ОСОБА_9 допомагав тому ремонтувати автомобіль. Чув від мешканців села Воскресенське, що на станції Горохівка по вулиці Миру в житловому масиві було вбивство людини. Загиблого ОСОБА_10 свідок знав, він також влаштовував його на роботу. Може охарактеризувати загиблого ОСОБА_10 як лінивого, безробітного, схильного до вжиття алкоголю.

36.Таким чином вказаний свідок не підтвердив показання обвинуваченого про те, що після 13.01.2021 року він приходив працювати на об`єкти, що обслуговувалися Комунальним підприємством Воскресенської територіальної громади, що розташовувалися безпосередньо біля місця вчинення кримінального правопорушення та його місцезнаходження було відомо як свідку так і усім, хто б бажав його знайти.

37.Свідок ОСОБА_44 , мешканець села Полігон Миколаївської області, суду повідомив, що в ніч з 13.01.2021 року на 14.01.2021 року приблизно о 01:30 годині гуляв на вулиці із собакою та побачив, що на землі біля стіни багатоквартирного будинку по вулиці Миру, точну адресу не пам`ятає, лежить побитий чоловік, він був живий, оскільки було чути від нього хрипоту, також була наявна кров. Свідок викликав швидку, дочекався її, чоловіка, який був живий, забрали до лікарні, а свідок пішов до себе додому. Також зазначив, що коли знайшов побитого чоловіка, то поряд не було нікого, оскільки це була ніч.

38.Свідок ОСОБА_45 суду повідомив, що в січні 2021 року, рухаючись з роботи додому, вийшов з маршрутки у селі Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, та пішов по протоптаній стежці по полю в напрямку села Полігон Вітовського району Миколаївської області і в полі за залізничними коліями знайшов кнопковий мобільний телефон, в якому була витягнута батарея та який валявся на землі на полі. Свідок приніс вказаний телефон додому, увімкнув його, код-паролю на телефоні не було, телефон не був заблокований та свідок не намагався нікому телефонувати з нього. Свідок замінив сім-картку у вказаному мобільному телефоні та передав вказаний мобільний телефон своїй матері, у якої потім поліція його вилучила. Також зазначив, що між місцем, де свідок знайшов вказаний телефон та пам`ятником загиблим льотчикам відстань приблизно 10 метрів.

39.Вказаний Телефон Samsung Duos, належний загиблому ОСОБА_10 , був добровільно виданий ОСОБА_46 , оглянутий, визнаний речовим доказом (т. 2, а.п. 77, 78-84, 85-86).

40.Свідок ОСОБА_47 , суду повідомив, що мешкає по АДРЕСА_7 . З обвинуваченим не знайомий, з потерпілим ОСОБА_9 перебуває у приятельських відносинах, з загиблим ОСОБА_10 був знайомий, знає його як особу без визначеного місця проживання, також свідок знав, що той працював на СТО. З приводу подій, які відбувались в ніч з 13.01.2021 року на 14.01.2021 року повідомив, що знайшов труп його наочно знайомий. Поліцію свідок не викликав, очевидцем подій не був.

41.Таким чином, показання даного свідка не містять інформації, що підтверджує або спростовує обставини, що є предметом доказування у даному кримінальному провадженні.

42.Судом не сприймається в якості доказу «Заява», в якій викладена інформація про визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (т. 3, а.п. 51). Даний документ суд розцінює як показання обвинуваченого, надані ним в ході досудового розслідування. У той же час, відповідно до статті КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

43.В ході проведення 18.01.2021 року слідчого експерименту обвинувачений розказав та показав, яким чином між ним та загиблим відбувався конфлікт, як та де, чим та яким чином ним наносились загиблому удари. Слідчий експеримент на території СТО за адресою смт Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, вулиця Центральна, 97-141, території, що прилягає до будинків 6 та 4 по вулиці Миру у смт Воскресенське Вітовського району, а також ділянки місцевості, що знаходиться ліворуч від залізничної колії, що веде на станцію «Горохівка» на відстані 1550 від пам`ятника загиблим льотчикам-леваневцям та на відстані 10 метрів від будинків, що розташовані по вулиці Павлова у селі Полігон Вітовського району Миколаївської області (т. 3, а.п. 76-82).

44.Стосовно слідчого експерименту, суд вважає за необхідне окремо вирішити два питання. Перше питання полягає в тому, чи був слідчий експеримент проведений відповідно до вимог законодавства та чи може протокол його проведення із доданими матеріалами виступати доказом у даному кримінальному провадженні.

45.В ході судового розгляду встановлено, що слідчий експеримент був проведений уповноваженою особою - слідчим ОСОБА_48 за участю обвинуваченого, його захисника - адвоката ОСОБА_49 , понятих ОСОБА_50 , ОСОБА_51 . Хід проведення слідчого експерименту фіксувався на відео, яке було досліджене в судовому засіданні.

46.За таких обставин суд вважає протокол проведення допустимим доказом та може перейти до безпосередньої оцінки його змісту.

47.При цьому показання обвинуваченого, надані ним в ході проведення слідчого експерименту суд оцінює аналогічно до показань, викладених у «Заяві», про що вказано вище. Фіксація таких показань не у формі допиту, а у іншій (протоколі проведення слідчого експерименту) не призводить до можливості їх використання для доведення вини обвинуваченого, тим більше у разі зміни ним цих показань в подальшому.

48.У той же час, слідчий експеримент є процесуальною дією, що складається з декількох складових і показання обвинуваченого є лише одним з елементів його складу.

49.Зовсім іншу правову природу мають речі, які були виявлені в ході проведення такого експерименту. Вони є предметами матеріального світу, що зберігають свої індивідуальні ознаки незалежно від показань особи, що бере участь у проведенні слідчого експерименту та в якості речових доказів можуть підтверджувати або спростовувати обставини, що підлягають встановленню в ході судового розгляду.

50.Так, в ході проведення слідчого експерименту обвинувачений вказав на місцезнаходження дерев`яної бити. Зважаючи на попередні свої доводи, суд не оцінює показання обвинуваченого щодо обставин використання ним бити.

51.У той же час, інформація про виявлення вказаної бити узгоджується із показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_26 , які підтвердили, що приблизно о 01:00 годині 14.01.2021 року обвинувачений приходив до їх будинку за адресою Миколаївська область, село Полігон, вулиця Павлова, будинок 1а у стані алкогольного сп`яніння та із битою у рукаві, при чому вказану биту вони раніше неодноразово у нього бачили.

52.Вказана бита була вилучена одразу після проведення слідчого експерименту 18.01.2021 року в ході огляду ділянки місцевості, що знаходиться ліворуч від залізничної колії, що веде на станцію «Горохівка» на відстані 1550 від пам`ятника загиблим льотчикам-леваневцям та на відстані 10 метрів від будинків, що розташовані по вулиці Павлова у селі Полігон Вітовського району Миколаївської області (т. 3, а.п. 83-88), а пізніше визнана речовим доказом та передана на зберігання до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, ухвалою слідчого судді на неї накладений арешт (т. 3, а.п. 128-129, 130).

53.Надаючи оцінку показанням потерпілого ОСОБА_52 , який повідомив суд, що 13.01.2021 року він приблизно о 20:00-21:00 годині він підвіз його до села Мішково-Погорілове на зупинку і потім поїхав по своїх справах суд оцінює наступним чином. Потерпілий не є зацікавленою особою, підстав для того, щоб він надавав суду неправдиві показання, судом не встановлено. При цьому, однак, суд враховує, що надаючи покази в суді, потерпілий взагалі не був впевнений, в якій день сталася подія із пошкодженням його автомобіля, зазначаючи що це було 7 або 14 січня 2021 року, але потім впевнено вказав на дату та час, коли підвозив обвинуваченого. З огляду впливу на нормальний хід життя потерпілого двох вказаних подій, суд вважає дивним, що його пам`ять зберегла дату саме підвезення ним обвинуваченого, а не дату спричинення шкоди майну потерпілого, при цьому, що на подолання наслідків пошкодження його майна ним особисто був витрачений час та зусилля ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

54.У той же час, суд зобов`язаний із увагою ставитися про будь-якої інформації, що може свідчити про невинуватість обвинуваченого та наявності у нього алібі.

55.Проте, враховуючи незначну відстань (близько 2 км)між селом Воскресенське та селом Мішково-Погорєлове, а також час, що пройшов між ймовірним підвезенням обвинуваченого потерпілим та вбивством (близько 4 годин), суд доходить висновку про те, що одна подія не може виключити іншу, а тому алібі обвинуваченого є спростованим.

56.Відповідно до витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000049 від 15.01.2021 року вбачається, що в ніч з 13.01.2021 року на ІНФОРМАЦІЯ_7 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, Воскресенськ, вулиця Центральна, 99, незаконно заволоділа автомобілем марки «DAF TE 47 XS», реєстраційний номер НОМЕР_2 білого кольору з напівпричепом спеціалізованим марки «SDS 350» сірого кольору, належними ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 185). Аналогічна інформація викладена у протоколі прийняття від потерпілого заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1, а.п. 187).

57.В ході огляду території СТО за адресою: смт Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, вулиця Леніна, 97-141, що проведений за згодою володільця автостоянки ОСОБА_16 виявлені сліди та плями бурого кольору, з яких зроблені змиви (т. 1, а.п. 235, 236-259).

58.В ході двох оглядів автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом FLIGL SDS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належних потерпілому ОСОБА_9 , що проведені за згодою останнього, були виявлені пошкодження правого дзеркала заднього виду автомобіля, зроблені змиви з керма та ричага переключення швидкостей (т. 2, а.п. 1, 2-7, 11, 12-16), а сам автомобіль із причепом вилучені, після чого були визнані речовими доказами та передані власнику на зберігання (т. 2, а.п. 17, 18, 19-20).

59.Згідно із висновком експерта № 21-58/60 від 17.01.2021 року станом на 13.01.2021 року середня ринкова вартість автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 224.368,00 (двісті двадцять чотири тисячі триста шістдесят вісім) гривень, а причепу «FLIGL SDS», реєстраційний номер НОМЕР_3 - 141.152,52 гривень (сто сорок одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 52 копійки) (т. 2, а.п. 26-32).

60.

61.Судом також досліджені відеозаписи камери спостереження прилеглої території закладу «JEAN», що розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, вулиця Центральна, 60 та протокол огляду вказаних відеозаписів (т. 2, а.п. 36, 37-64, 67-75). Вказаний відеозапис підтверджує переміщення автомобіля потерпілого по стоянці. Диск, на якому містяться вказані записи визнаний речовим доказом, зберігається у матеріалах провадження (т. 2, а.п. 65-66, 76).

62.Висновками експерта № 61-і від 20.01.2021 року та № 93-і від 26.01.2021 року визначено, що кров загиблого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 3, а.п. 13-14), а кров обвинуваченого - до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 3, а.п. 19-21).

63.Відповідно до інформації, що міститься у висновках експерта № 65-і від 10.02.2021 року, № 62 від 26.01.2021 року на фрагменті шпалери, вилученої в ході огляду, на чотирьох фрагментах серветок, вилучених в ході огляду, знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_10 (т. 3, а.п. 26-29, 34-37).

64.Висновок експерта у дактилоскопічній експертизі не містить відомостей, що підтверджують або спростовують наявність вини обвинуваченого (т. 3, а.п. 43-50).

65.Висновки експерта № КСЕ 19/119-21/1156 від 22.02.2021 року, № КСЕ 19/115-21/1156 від 10.02.2021 року, № КСЕ-19/115-21/1156 від 04.03.2021 року не містять інформації, що підтверджує або спростовує наявність вини обвинуваченого (т. 3, а.п. 103-105, 108-113, 116-127).

66.Окрім того, судом дослідженні документи, що не мають доказового значення, однак стосуються процесуального руху процесу досудового розслідування (т. 1, а.п. 179, 180, 181, 182, 183, 184, 186, 188,189, 191, 192, 193-194, 195, 196-197, 198-199, т. 2, а.п. 33, 34, 35, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, т. 3, а.п. 151-154, 155-157) - рапорти, постанови, доручення.

67.Також судом вживалися необхідні та належні заходи для виклику та допиту свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_50 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , однак вони в судове засідання не з`являлися з різних причини у зв`язку з чим судом прийняте рішення про неможливість забезпечення їх допиту в судовому засіданні

68.Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

69.Також ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 9 частиною 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України, а саме у тому, що 13.01.2021 року у вечірній час, точніше встановити не вдалося, він разом із ОСОБА_10 , виконуючи обов`язки охоронців, знаходилися на території стоянки вантажних автомобілів, розташованої за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, село Воскресенське, вулиця Центральна, 97-141, де вживали алкогольні напої.

70.Достовірно знаючи, що автомобіль марки DAF TE 47 XS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, з приєднаним до нього спеціалізованим напівпричепом марки FLIEGL SDS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, який належить ОСОБА_9 , не зачинений на запірний пристрій, а ключ знаходиться в кабіні вказаного транспортного засобу у замку запалення, ОСОБА_6 вирішив заволодіти ним для здійснення поїздки по особистим справам.

71.Цього ж дня, приблизно о 21:10 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою його тимчасового використання, скориставшись відсутністю власника вказаного транспортного засобу, підійшов до нього, відчинив водійські двері, які не були зачинені на запірний пристрій та сів за кермо вказаного транспортного засобу. Використавши ключ, який знаходився у замку запалювання, ОСОБА_6 запустив двигун вказаного транспортного засобу та здійснив на ньому рух по території стоянки, розташованої за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, село Воскресенське, вулиця Центральна, 97-141, у напрямку виїзду з неї, чим незаконно заволодів транспортним засобом марки DAF TE 47 XS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №21-58/60 від 17.02.2021 року вартість вказаного транспортного засобу становить 224.368,00 гривень, зі спеціалізованим напівпричепом марки FLIEGL SDS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 21-58/60 від 17.02.2021 року становить 141.155,52 гривень.

72.У ході руху вказаним транспортним засобом ОСОБА_6 , не маючи необхідних навичок керування транспортним засобом марки DAF TE 47 XS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, зі спеціалізованим напівпричепом марки FLIEGL SDS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не зумів виїхати з території автомобільної стоянки, пошкодивши вказаний транспортний засіб. ОСОБА_10 , побачивши вчиненому ОСОБА_6 поїздку на вказаному транспортному засобі та його пошкодження, злякався та спробував залишити територію стоянки.

73.Залишивши вказаний транспортний засіб ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_10 намагається залишити територію стоянки, з метою недопущення цього, ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_10 , схопивши останнього руками за шию та із застосуванням сили завів ОСОБА_10 до кімнати будівлі на стоянці, в якій вони вживали алкогольні напої, наказавши йому нікуди не виходити з кімнати, лягати спати та нікому про те, що сталося не розповідати, а сам повернувся до пошкодженого транспортного засобу для повернення його на місце, однак не зміг цього зробити.

74.Повернувшись до приміщення ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_10 зник, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що він є судимим за скоєні злочини корисливого характеру, у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення - заволодіння транспортним засобом, який ним було пошкоджено, про що стане відомо при його огляді власником, а ОСОБА_10 є очевидцем вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та може вказати на нього, вирішив вчинити умисне вбивство очевидця ОСОБА_10 з метою приховування щойно вчиненого ним кримінального правопорушення.

75.Надалі пред`явлене обвинувачення збігається із тим, яке було визнане судом доведеним поза розумним сумнівом та відрізняється від нього лише тим, що за версією сторони обвинувачення мотивом обвинуваченого для вчинення вбивства ОСОБА_10 було бажання приховати інше вчинене кримінальне правопорушення.

76.Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно - за частиною 2 статті 289 КК України та як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з метою приховати інше кримінальне правопорушення - за пунктом 9 частини 2 статті 115 КК України.

77.Таким чином, висновок про наявність або відсутність у обвинуваченого такого мотиву та необхідності у зв`язку з цим кваліфікації його дій за пунктом 9 частиною 2 статті 115 КК України знаходиться в прямій залежності від доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

78.Аналіз доказів, наданих суду на доведення вини обвинуваченого викладений вище, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності дублювати його у повному обсязі.

79.При цьому суд зауважує, що вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення не підтверджується дослідженими доказами - на місці вчинення кримінального правопорушення не виявлено будь-яких слідів перебування обвинуваченого у кабіні транспортного засобу, очевидців події немає, при цьому відеозапис з камер спостереження, досліджений судом, не дозволяє побачити, хто саме пересуває автомобіль потерпілого на стоянці. В той же час показання обвинуваченого, отримані від нього в ході досудового розслідування та викладені ним у «Заяві» та в ході слідчого експерименту, суд, як вже зазначалося вище, не може покласти в основу вироку як такі, що не отримані судом безпосередньо.

80.Показання свідка ОСОБА_11 про повідомлення їй обвинуваченим про викрадення ним з роботи великої вантажної машини, хоча і сприймаються судом як належний та допустимий доказ, але самі по собі не утворюють та не можуть утворити сукупність доказів.

81.За таких обставин в судовому засіданні не доведене поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, у зв`язку з чим обвинувачений підлягає виправданню за даним обвинуваченням у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення - на підставі пункту 2 частини 2 статті 284 КПК України.

82.Таким чином, автоматично суд констатує недоведеність поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого пунктом 9 частиною 2 статті 115 КК України, що призводить суд до висновку про необхідність перекваліфікації його дій, оскільки вони становлять склад іншого злочину, який є менш тяжким порівняно із тим, що первісно інкримінувався, а саме на частину 1 статті 115 КК України.

83.Таким чином суд доходить висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

84.При цьому дії обвинуваченого, тобто умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) суд (шляхом перекваліфікації з пункту 9 частини 2 статті 115 КК України) кваліфікує за частиною 1 статті 115 КК України.

85.Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (т. 3, а.п. 138), раніше судимий, у тому числі, за вчинення умисних корисливих та насильницького злочинів (т. 3, а.п. 139-141, 142-143), новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, має середню спеціальну освіту, до затримання працював автослюсарем, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває (т. 3, а.п. 144, 145, 146), за місцем мешкання дільничним офіцером поліції характеризується негативно (т. 3, а.п. 148), а за місцем тимчасового тримання під вартою - посередньо (т. 3, а.п. 150).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

86.Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

87.Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 КК України є рецидив злочинів.

88.При цьому суд вважає, що в ході судового розгляду не доведено, що на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

89.Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище, наявність обставини, що обтяжує покарання.

90.Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

91.Окрім того, судом встановлено, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив протягом, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.09.2017 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України із невідбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 23 дні позбавлення волі.

92.У такому випадку відповідно до частини 4 статті 81 КК України суд призначає обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

93.Так, відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

94.За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

95.Судом встановлено, що 18.01.2021 року обвинувачений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва був взятий під варту та після цього постійно утримувався під вартою.

96.Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

97.Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати - витрати на проведення експертиз:

-№21-58/60 від 17.02.2021 року - 2.402,54 (дві тисячі чотириста дві) гривні 54 копійки;

-№СЕ-19/115-21/908-ТР від 25.01.2021 року - 653,80 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок;

-№СЕ-19/115-21/901-ТР від 25.01.2021 року - 1.634,50 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок;

-№КСЕ19/119-21/1156 від 22.02.2021 року - 1.307,60 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок;

-№ КСЕ-19/115-21/1156 від 10.02.2021 року - 1.144,15 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 15 копійок;

-№КСЕ-19/115-21/1156 від 04.03.2021 року - 6.870,65 (шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 65 копійок;

а всього - 14.013,24 (чотирнадцять тисяч тринадцять) гривень 24 копійки.

98.Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

99.На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

100.ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 (перекваліфікувавши його дії з пункту 9 частини 2 статті 115 КК України) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

101.На підставі частини 4 статті 81, частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22.09.2017 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 2 місяці 23 дні.

102.Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

103.Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

104.Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) за період з 18.01.2021 року по день, що передує даті приведення вироку до виконання.

105.Виправдати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

106.Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_6 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати на проведення експертиз в сумі 14.013,24 (чотирнадцять тисяч тринадцять) гривень 24 копійки.

107.Речові докази:

--автомобіль марки "DAF" номерний знак НОМЕР_2 та напівпричеп марки "FLIGS" SDS 350 номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 14 т.2), що передані на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю;

-мобільний телефон марки «Samsung GT - E1282Т", імеі: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім-карткою опаретора Водафон, з номером НОМЕР_8 (постанова слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні ЄРДР0000048 від 14.01.2021 р., належний ОСОБА_57 ) - знищити;

-DVD-R диск з відеозаписом події за вечірній час з 13.01.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а саме 00000000.avi, ch02_4154, ch02_1537, ch02_4949, ch02_2359, ch02_5810, видані 15.01.2021 року директором бару «JEAN», розташованого за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, село Воскресенське, вулиця Центральна, будинок 60, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-дерев`яний предмет, зовні схожий на биту, приблизним розміром 50х5,5х5,5 см, що має на своїй поверхні полоси чорного кольору та сліди темно-бурого кольору (постанова слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні ЄРДР0000048 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р.) - знищити;

-речові докази, що передані на зберігання до СУ ГУНП в Миколаївській області ( м.Миколаїв, вул. Спаська, 12):

-два паперові конверти (первинне упакування), в кожному з яких міститься фрагмент металевої труби, чотири фрагменти марлевої серветки зі змивами у паперовому конверті, фрагмент шпалер у паперовому конверті, два фрагменти тканини у паперових конвертах №7 та №9, чотири фрагменти тканин у паперових конвертах №1, 2, 5 та 8, пара черевиків у паперовому конверті №1, куртку у паперовому конверті № 5, гіпсовий зліпок низу взуття у сейф-пакеті №5513363, капюшон у сейф-пакеті №ЕХР0251381, зразки крові ОСОБА_6 у паперовому конверті, дерев`яний предмет (зовні схожий на биту) у сейф-пакеті №ЕХР0419108, зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у сейф-пакеті №3968076, дактилокарту на ім`я ОСОБА_6 та таблицю до протоколу огляду місця події у сейф-пакеті №5394936 з бірками МОБ СМЕ та Миколаївський НДЕКЦ (а.с. 135-137 т.3) - знищити;

-взуття у сейф-пакеті №5513364, куртку синього кольору з вставкою білого кольору світовідбивача з написом "avangard" у полімерному пакеті чорного кольору, штани темно-синього кольору у полімерному пакеті білого кольору, пару господарських перчаток у сейф-пакеті №ІNZ2054206 - повернути ОСОБА_6 за належністю.

108.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

109.Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

110.Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що отримується під вартою - протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

111.Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3