Справа № 185/703/26
Провадження № 1-кс/185/90/26
У Х В А Л А

23 січня 2026 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, групи інвалідності не маючого, з середньо - спеціальною освітою, працюючого трактористом у Межівській сільській раді, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 22 січня 2026 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 10 січня 2026 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 знаходився в приміщенні зальної кімнати будівлі житлового будинку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої.

В подальшому, цього ж дня, близько 16 години 20 хвилин, в ході розмови, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи раптово виниклий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , правою рукою підійняв з підлоги ніж та, стоячи позаду останнього, наніс йому два удари ножем в область спини від чого останній впав на підлогу обличчям до гори, після чого ОСОБА_6 наніс лежачому на спіні ОСОБА_8 три удари ножем в область грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

16 січня 2026 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

22 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

На думку слідчого, що погоджено прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провадження. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: після вчинення вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_6 викинув знаряддя злочину, приховавши його таким чином.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 погодився із застосуванням до нього запобіжного заходу тримання під вартою, однак зазначив що він цей злочин не вчиняв. Підтвердив що дійсно на слідчому експерименті все розповідав та показував. Пояснив що коли буде вже справа передана до суду от тоді він все розповість. На даний час нічого розповідати не буде.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 погодився із застосування до нього запобіжного заходу тримання під вартою, він вважає що у сторони обвинувачення відсутні будь-які докази щодо причетності підозрюваного до даного кримінального правопорушення, підозра є необґрунтованою, отже підстав для застосування запобіжного заходу немає. ОСОБА_6 під час слідчого експерименту дійсно добровільно розповідав про обставини вчинення злочину, однак він зрозумів що підозрюваний розповідає не все.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0000014 від 16 січня 2026 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

21 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22 січня 2026 року було винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального провадження з ч. 1 ст. 115 КК України на п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України.

22.01.2026 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

22 січня 2026 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів працює трактористом у Межівській сільській раді, раніше судимий: 07.11.2012 Межівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років. Звільнений 30.09.2021 з Криворізької ВК № 80 Дніпропетровської області, ухвала суду, Дзержинський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 22.09.2021 ст. 84 КК України, вид умовно достроково, не відбутий строк: 3 місяці 29 днів.

Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, вчинення іншого кримінального правопорушення так і можливість знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, групи інвалідності не маючого, з середньо - спеціальною освітою, працюючого трактористом в Межівській сільській раді, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту оголошення ухвали, а саме з 11.30 год. 23 січня 2026 року до 11 год. 30 хв. 23 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1