ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001233 від 27 вересня 2025 року, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Липова-Долина, Липоводолинського району, Сумської області, українець, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, відносно якого: 27.02.2025 до Шевченківського районного суду м. Полтави направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Рішення не прийнято; 03.07.2025 до Київського районного суду м. Полтави направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000334, за ознаками кримінального правопорушення,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 31 жовтня 2025 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001233 від 27 вересня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

У провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001233 від 27.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 10 вересня 2025 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «Маркетопт», що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3, виявив раніше невідомого йому ОСОБА_9 , який в цей час спав на землі, неподалік від вищевказаного магазину. ОСОБА_7 , наблизившись до ОСОБА_9 та переконавшись, що він спить, з корисливих мотивів та мети, шляхом вільного доступу, викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», моделі «SM-A055F/DS», у корпусі темно-синього кольору, з об`ємом пам`яті 64 GB та оперативної 4 GB RAM, вартістю 1560 гривень, який знаходився в пакеті, що лежав на землі поряд із потерпілим. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та почав використовувати викрадений ним телефон в особистих цілях. Продовжуючи свої злочинні дії, 13 вересня 2025 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу автовокзалу м. Полтави, що розташований за адресою: м. Полтава вул. Великотирнівська, 7, під час перегляду смс-повідомлень у викраденому ним мобільному телефоні, він виявив пароль до додатку «Приват24», після чого, з використанням вищезазначеного пароля та раніше викраденого ним телефона, він зайшов до додатку «Приват24», де виявив наявність грошових коштів на банківських рахунках потерпілого ОСОБА_9 13 вересня 2025 року, о 16 год. 40 хв., ОСОБА_7 , попередньо домовившись з ОСОБА_10 про переказ на її банківський рахунок грошових коштів, з метою їх подальшого знаття та передачі їх ОСОБА_7 , а також дізнавшись номер її банківської картки, здійснив один грошовий перекази на банківський рахунок ОСОБА_10 на суму 3000 гривень, які остання зняла у банкоматі та передала ОСОБА_7 13 вересня 2025 року, ОСОБА_7 , попередньо домовившись з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про переказ на її банківський рахунок грошових коштів, з метою їх подальшого знаття та передачі їх ОСОБА_7 , а також дізнавшись номер її банківської картки, у період часу з 17 год. 31 хв. до 20 год. 16 хв., здійснив три грошові перекази на банківський рахунок ОСОБА_11 на загальну суму 10000 гривень, які остання зняла у банкоматі та передала ОСОБА_7 14 вересня 2025 року, близько 06 год. 06 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу буд. №3 по вул. Бабичів Яр у м. Полтава, з використанням відомого йому пароля та раніше викраденого ним у потерпілого ОСОБА_9 мобільного телефону, зайшов до додатку «Приват24» та в якості повернення боргу здійснив один грошовий перекази на банківський рахунок ОСОБА_12 на суму 250 гривень. Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_13 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 14810 гривень. Крім того, 22 вересня 2025 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в дворі будинку №44 по вул. Соборності у м. Полтава, на поверхні лавки, поруч з якою знаходилася раніше невідома йому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявив мобільний телефон та гаманець білого кольору. ОСОБА_7 , наблизившись до вищевказаної лавки, шляхом вільного доступу, з поверхні вищевказаної лавки, викрав належний ОСОБА_14 мобільний телефон марки «POCCO C75», срібного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 4198 грн. 33 коп., гаманець білого кольору, який для потерпілої будь-якої матеріальної цінності не становить, а також грошові кошти в сумі 200 гривень, які знаходились у вищевказаному гаманці. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 4398 грн. 33 коп. Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

30.10.2025 у кримінальному провадженні №0001233 від 27.09.2025, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, та вказав про підтвердження існування ризиків, визначених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, однак прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

А тому з урахуванням особи підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001233 від 27.09.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що викладені в клопотанні та з`ясовані під час судового розгляду ризики є цілком реальними та не можуть бути забезпечені іншими, більш м`якими запобіжними заходами.

Як вказує прокурор, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні надали покази, що повністю викривають ОСОБА_7 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Протиправні дії ОСОБА_7 вчинено в умовах воєнного стану, в умовах складної соціальної обстановки в Україні, а також під час пробаційного нагляду, який був призначений 16.12.2024 вироком Шевченківського районного суду м. Полтави, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та необхідність ізоляції від суспільства з метою запобігти вчиненню нових правопорушень.

Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_7 є суспільно небезпечною особою.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який при вирішенні апеляційної скарги покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам :

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Колегія суддів враховує те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення сторонами не оспорюється, тому з урахуванням вимог, передбачених ст.404 КПК України висновок слідчого судді в цій частині не перевіряється.

Перевіряючи обґрунтованість ризиків, на які послався в клопотанні слідчий та надав пояснення прокурор, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність наявності підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Проте, вказані ризики можуть бути мінімізовано, шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя в повній мірі оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагає ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта, належним чином врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, дані про особу, вік та стан здоров`я, майновий стан, місце проживання.

Тим самим слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Разом з цим, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, який наразі має постійне місце проживання, з огляду на відсутність даних про перешкоджання органам досудового розслідування та суду підозрюваного, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були наявні усі підстави для застосування до ОСОБА_7 у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

Саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ймовірне в майбутньому покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років не свідчить про безумовне недотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Непереконливими, на думку колегії суддів, є доводи прокурора про те, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою буде недостатнім для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на факти невиконання ОСОБА_7 покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків із часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, і доводи прокурора про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою даних висновків не спростовують.

При цьому, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження №0001233 від 27 вересня 2025 року завершене, обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, направлений до суду для розгляду.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та питання про обґрунтованість, підставність, доцільність запобіжних заходів є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 31 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4