Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4640/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/27/26
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово кожного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: а) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час.

Ухвалено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що слідчим та прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання сторони обвинувачення, слідчий суддя належним чином не врахував ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, даних про особу підозрюваного, який не працює, хоча і являється учнем Овруцького професійного ліцею, але фактично заняття не відвідує, має можливість покинути територію України.

Зауважує, що не враховано в повній мірі, що є відкрите кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.121, ч.4 ст.185 КК України.

Також прокурор звертає увагу, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку,

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя не врахував в повній мірі вказаних положень закону.

27 грудня 2025 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 грудня 2025 року було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до повідомленої підозри, 27.12.2025 року о 01 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Норинці Народицької територіальної громади Коростенського району Житомирської області, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки) зайшов до приміщення житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у приміщенні вказаного житлового будинку ОСОБА_6 побачив, що на печі спить людина. З метою усунення перешкод для здійснення крадіжки, ОСОБА_6 , вважаючи, що на печі спить власник будинку, наніс один удар молотком в області голови сплячої людини, як в послідуючому встановлено, це була сестра господаря будинку ОСОБА_9 .

В продовження свого злочинного наміру, ОСОБА_6 пройшов до приміщенні іншої житлової кімнати будинку, де на ліжку побачив власника будинку ОСОБА_10 , який спав. З метою усунення перешкод для здійснення крадіжки, ОСОБА_6 , використовуючи вищезазначений молоток, наніс два удари в область голови ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_6 вирішив покинути будинок, та виходячи у приміщення веранди, зіткнувся з ОСОБА_9 , якій наніс один удар молотком в область голови, після чого вийшов з приміщення будинку та покинув місце скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом затримання від 27.12.2025 року, протоколом допиту підозрюваного від 27.12.2025 року, а також і іншими доказами та під сумнів не ставиться.

Колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий, дають достатні підстави вважати, що вказані ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України мають місце.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України доведений прокурором належним чином, оскільки ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а це обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи, що йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на тривалий час, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, враховуючи вік підозрюваного, має можливість покинути територію України.

Також, на даний час існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків, з метою дані ними неправдивих показань, з метою уникнення ним кримінальною відповідальності за чинення тяжкого злочину.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України існує на даний час, оскільки ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки стосовно нього в суді перебуває кримінальне провадження за вчинення аналогічних дій.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя оцінюючи ризики та вважаючи, що до ОСОБА_6 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід не врахував обставини та характер вчинення тяжкого злочину, які інкримінуються підозрюваному, покарання, яке йому може загрожувати в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні.

При розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Не врахував суді і характеризуючі дані на особу підозрюваного, який хоча і має сім`ю та постійне місце проживання, навчається, але за місцем навчання та проживання характеризується здебільшого негативно, надходять скарги від мешканців села, піддається негативному впливу, через поведінку був під контролем фахівців відділу сім`ї та молоді, правоохоронних органів, систематично не відвідує заняття без поважних причин, зацікавленості в навчанні не має, мотивація низька, навчальні досягнення на початковому рівні.

Як слідує з підозри та не заперечується ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння з метою таємного викрадення чужого майна зайшов до будинку потерпілих та наніс удари молотком в область голови потерпілих, які спали, спричинивши їм тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

На переконання колегії суддів, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а зокрема особу підозрюваного, який як засвідчують матеріали клопотання має схильність до крадіжок, застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я людини, вчиняє такі дії до осіб похилого віку, які не можуть себе захистити, схильний до некерованої, неконтрольованої поведінки, не має достатніх стримуючих важелів, оскільки наявність у нього сім`ї, здійснення за ним контролю правоохоронними органами та соціальними органами, наявність кримінального провадження в суді не відвернуло його від вчинення нових кримінальних правопорушенні згідно з підозрою.

За таких обставин колегія судів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи також дані про особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, тяжкість можливого покарання, воєнний стан, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою на даний час, не здатні запобігти ризикам, які доведені прокурором.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, апеляційний суд не вбачає підстав для визначення застави.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 лютого 2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: