Справа №588/26/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/935/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2025, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Боромля Охтирського району Сумської області, громадянин України, освіта повна середня, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 24.12.2024 за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в якій він просив вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2025, змінити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного судом покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком в 2 роки.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його затримання для виконання цього вироку.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначав, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не достатньо врахував пом`якшуючі покарання обставини такі як визнання обставин вчиненого діяння, сприяння розкриттю злочину та дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується та не перебуває на обліках у лікарів нарколога і психіатра. Крім цього, від вчиненого обвинуваченим злочину тяжких наслідків не настало, ОСОБА_8 готовий нести відповідальність та не має наміру уникати служби.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції ст.65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05:30 24.02.2022 на території України запроваджено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 07.08.2025.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію.

За змістом статті 22 закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках.

Військовозобов`язаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до своєї військово-облікової спеціальності підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

30.11.2024 ОСОБА_8 пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами якої на підставі картки медичного огляду його визнано придатним до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_8 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 він відібраний для комплектування військової частини НОМЕР_1 .

30.11.2024 ОСОБА_8 , після проходження ВЛК, офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 вручено бойову повістку на відправку у військову частину НОМЕР_1 , в якій була вказана дата та час прибуття до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), а саме на 15 год. 00 хв. 01.12.2024 для відправки у вказану військову частину. При цьому, ОСОБА_8 оголошено зміст повістки, дату та час збору з метою відправки його до військової частини НОМЕР_1 для несення військової служби по мобілізації. Також, останньому роз`яснено наслідки за ухилення від неявки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягненні до кримінальної відповідальності за статті 336 КК України.

Знаючи та розуміючи зміст повістки, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації на особливий період оголошеної 24 лютого 2022 року згідно з Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яка в подальшому продовжувалася та триває до цього часу, а саме в період дії воєнного стану, введеного із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжено, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4

( АДРЕСА_2 ) о 15 год. 00 хв. 01 грудня 2024 року, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Під час скоєння 01.12.2024 за вищезазначених обставин умисного ухилення від призову за мобілізацією, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення порядку здійснення призову за мобілізацією і бажав настання таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження до Сумського апеляційного суду вони надійшли 12.06.2025 та судове засідання у справі призначено на 14.10.2025.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 , повідомлені належним чином про що свідчать письмові розписки про вручення їм поштових відправлень.

Однак, до Сумського апеляційного суду 14.10.2025 ні обвинувачений, ні захисник не з`явились, причин неявки не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не заявили.

За таких обставин, враховуючи, що питання про погіршення становища обвинуваченого в апеляційній скарзі не ставиться, а також з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі її учасників, що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого та правильності правової кваліфікації його дій за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не оскаржує та просить вирок суду першої інстанції переглянути виключно в частині призначеного обвинуваченому покарання, а саме в частині можливості звільнення обвипнуваченого від цього покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

За таких обставин, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах заявлених апелянтом вимог, що узгоджується з ч. 1 ст. 404 КПК України, та зазначає наступне.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Положеннями ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З досліджених даних про особу, ОСОБА_8 судом встановлено, що останній має постійне місце проживання у домогосподарстві, яке належало його померлій матері, проживає зі співмешканкою, раніше судимий вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 24.12.2024 за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Інших судимостей в силу статті 89 КК України ОСОБА_8 не має.

З досудової доповіді, складеної представником Охтирського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області судом було встановлено, що ризик повторного вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінений як високий.

Також, за аналізом матеріалів провадження суд першої інстанції не погодився з доводами про наявність щирого каяття, як обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , оскільки повне визнання вини ще не свідчить про щире каяття.

Суд обгрунтовано наголосив на тому, що каяття включає в себе щирий жаль щодо вчиненого злочину та осуд своєї поведінки. Водночас, обвинувачений не шкодує про вчинене, не бажає виправити ситуацію, що склалася. В період воєнного стану, під час військової агресії ворога відкрито відмовився виконати передбачений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. В суді першої інстанції обвинувачений посилався на необхідність допомоги родичам, але надзвичайних обставин, які б свідчили про необхідність такої допомоги, судом не встановлено.

В судові засідання до суду першої інстанції ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся не надаючи підтвердження поважності причин своєї відсутності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити у межах санкції, передбаченої ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вказане покарання сторона захисту в апеляційній скарзі фактично не оскаржувала, а тому колегія суддів погоджується з висновоком суду першої нстанцї про те, що воно буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, захисник просив апеляційний суд вирок суду змінити зільнивши обвинуваченого ОСОБА_8 від вказаного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважав, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не достатньо врахував пом`якшуючі покарання обставини такі як визнання обставин вчиненого діяння, сприяння розкриттю злочину та дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується та не перебуває на обліках у лікарів нарколога і психіатра. Крім цього, від вчиненого обвинуваченим злочину тяжких наслідків не настало, ОСОБА_8 готовий нести відповідальність та не має наміру уникати служби.

Однак вивичивши матеріали кримінального провадження в сукупності з вказаними доводвами апелянта колегія суддів підстав для задоволення вимог скарги захисника та для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, не вбачає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як слідує з матеріалів справи суд першої інстанції надав аналіз можливсті застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України і з ним колегія суддів погоджується.

Як йшлося вище в досудовій доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високий рівень небезпеки для суспільства.

При цьому, звільнення від відбування покарання з випробуванням військовозобов`язаного за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання конституційного обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Також, попри доводи апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання за ст. 336 КК України врахував в тому числі і ті обставини, на які сторона захисту посилається в своїй апеляційній скарзі та як наслідок обрав для обвинуваченого покарання в мінімальних межах санкції вкзаної статті.

Щодо доводів захисника про те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки дійсності це не відповідає так як ОСОБА_8 вже до цього притягувався до кримінальної відповідальності вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 24.12.2024 за ч. 1 ст. 162 КК України.

Щодо відсутності тяжких наслідків від вчиненого ОСОБА_8 злочину, то колегія суддів також вважає ці доводи захисника безпідставними, оскільки злочин передбачений ст. 336 КК України хоч і не відноситься до категорії злочинів що становлять небезпеку життю, здоров`ю чи майну осіб, однак ця категорія злочинів характеризується окремою суспільною небезепечністю пов`язаною зі здійсннем захисту незалежності і суверенітету держави від воєнної агресії.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

За встановлених обставин, підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, а тому вимоги апеляційної скарги захисника залишає без задоволення, а вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2025, без зміни, як такий що узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2025, відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4