КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2025,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецьк Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, однак не пізніше 18.03.2025, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVР, придбав у невстановленої слідством особи вказану психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту, яку розпочав незаконно зберігати при собі до 18.03.2025.

Після чого, 18.03.2025 о 14 год. 53 хв. за адресою: м. Київ, вул. І. Виговського, 26, ОСОБА_6 було затримано працівниками поліції та у подальшому, а саме у період часу з 18 год. 31 хв. по 18 год. 44 хв., проведено особистий обшук останнього в ході якого виявлено та вилучено, зокрема, пакет з пазовою застібкою в середині якого містилась особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 1,416 г, яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000, № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком № 2 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 280 від 15.05.2015 Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено, що до 0,15 г PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), є невеликим розміром, від 1,5 г до 15,0 г, є великим розміром, 20,0 г і більше, є особливо великим розміром.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначає, що ОСОБА_6 вже не вживає заборонені речовини та став на шлях виправлення. Звертає увагу, що обвинувачений внаслідок бойових дій втратив дім та майно, є переселенцем, на його утриманні перебуває бабуся, яка є пенсіонеркою та має інвалідність 3 групи. Наголошує, що ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, без складання з покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024. У разі залишення покарання у виді позбавлення волі, застосувати до ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, не взявши до уваги його щире каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Також вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення протягом року після засудження за цією ж статтею під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду, суд першої інстанції обґрунтовано обрав йому найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.309 КК України - позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, наявності обставин, що пом`якшують покарання - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, а при призначенні остаточного покарання на підставі ст.71 КК України обґрунтовано частково приєднав невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання та призначення покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційних скарг захисників відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2025 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3