У Х В А Л А

05 лютого 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001415, яке внесено до ЄРДР 19.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2025 року проведено обшук автомобіля марки «Lexus ES 300H», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу обшуку від 07.08.2025 року в ході проведення обшуку автомобіля було вилучено, крім іншого, транспортний засіб та крім іншого, вказаний автомобіль марки «Lexus ES 300H», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 та передано на зберігання до штраф-майданчику ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Квіткова.

13.08.2025 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за клопотанням прокурора Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області, винесено ухвалу про накладення арешту на вилучений транспортний засіб .

Представник власника майна зазначає, що вказаний автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить на собі слідів кримінального правопорушення, не був набутим унаслідок вчинення кримінального правопорушення та жодним чином не використовувався для досягнення злочинної мети. Органом досудового розслідування не наведено жодних конкретних та належних доказів, які б підтверджували зв`язок зазначеного транспортного засобу з обставинами кримінального правопорушення або обгрунтували необхідність його арешту.

З огляду на викладене вважає, що відсутня необхідність подальшого арешту на автомобіль та є всі підстави для скасування арешту.

В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд клопотання повідомленні належним чином.

05.02.2026 року, на електронну адресу суду надійшла заява представника власника майна адвоката ОСОБА_4 в якій останній просить проводити розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Також, через канцелярію суду надійшла заява прокурора Білоцерківської обласної прокуратури Київської області ОСОБА_6 в якій остання просить розгляд клопотання проводити без її участі. Також зазначає, що не заперечує щодо скасування арешту майна в частині користування автомобілем, в решті ухвалу суду від 13.08.2025 року залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження № 0001415 від 19.06.2025 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 №5, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України. до суду, що наклав арешт.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п. п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенціїє запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення усправах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко протиУкраїни" від1.06.2006).

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № № 0001415 від 19.06.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2025 року накладений арешт, крім іншого, на транспортний засіб марки «Lexus ES 300H», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , який передано на зберігання до штраф-майданчику ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 08.08.2025 року, автомобіль марки транспортний засіб марки «Lexus ES 300H», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні за 0001415 від 19.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що власником майна є ОСОБА_3

Під час розгляду клопотання слідчим суддею здобуто докази того, що в подальшому застосуванні арешту на автомобіль, власником майна є ОСОБА_3 , в частині права користування відпала потреба у зв`язку із проведенням необхідних слідчих дій в рамках досудового розслідування, відтак арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони користування вказаним автомобілем підлягає скасуванню, а тимчасово вилучене майно підлягає поверненню, при цьому залишається арешт щодо заборони розпорядження транспортним засобом, що буде достатнім для збереження майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 32 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Враховуючи те, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме скасування арешту на майно в частині користування транспортним засобом, залишивши заборону власнику транспортного засобу, розпорядження вказаним майном, вказане майно підлягає поверненню власнику, безоплатно.

Таким чином, клопотання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями170- 174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2025 року на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2025 року, а саме: автомобіль марки «Lexus ES 300H», 2014 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , в частині користування вищевказаним автомобілем, залишивши арешт щодо заборони розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

Вказане майно підлягає поверненню власнику, безоплатно.

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_7