Справа № 147/2207/25
Провадження № 1-кс/147/260/25
УХВАЛА

іменем України

28 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. В обгрунтування клопотання покликається на те, що солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 , в якості курсанта навчального взводу навчальної роти батальйону школи індивідуальної підготовки 08.08.2025 вибув з військової частини до військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця для проходження за його скаргою повторної військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби. В процесі проходження ВЛК ОСОБА_5 в період з 27.08.2025 по 18.09.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної ради», куда був направлений для проходження медичного огляду з приводу тривожно-депресивного розладу здоров`я. Після проходження лікування, 18.09.2025 ОСОБА_5 був виписаний з лікувального закладу для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . В той час 18.09.2025 у солдата ОСОБА_5 виник умисел на нез`явлення його на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби. Реалізуючи злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_5 18.09.2025 із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відмовився повертатись до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та ухиляється від проходження військової служби по даний час. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а саме підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_5 ; доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 про неповернення до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» курсанта 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; показаннями свідків, а саме медичних працівників лікувальних закладів, де проходив обстеження та лікування ОСОБА_5 ; листом КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 27.08.2025 по 18.09.2025; матеріалами службового розслідування стосовно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації курсанта 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 ; випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в період з 27.08.2025 по 18.09.2025; характеристикою виданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області ОСОБА_5 ; інформацією наданою Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області щодо реєстрації та проживання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформацією наданої КНП «Нововодолазька центральна лікарня» про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

19.11.2025 в селищі Нова Водолага Харківського району Харківської області складений протокол вручення письмового повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_5

19.11.2025 в селищі Нова Водолага Харківського району Харківської області складений протокол вручення повістки про виклик для передачі ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 надіслано письмове повідомлення про підозру поштою, а також надіслано поштою повістки про виклик для проведення слідчих та процесуальних дій в якості підозрюваного у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про те, що стосовно нього провадиться досудове розслідування з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а також будучи відповідно своїх обов`язків підозрюваного зобов`язаний прибувати за викликом до слідчого, на виклики слідчого по повісткам не з`явився без поважних причин. ОСОБА_5 свідомо переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, тому слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 . В зв`язку з цим є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на його репутацію (відсутність офіційного місця роботи, відсутність за місцем проживання, знаходиться у розшуку) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, запобігання продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З огляду на зазначені обставини, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, тому що перебуваючи на волі підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

В зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, перешкоджає кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, перебуваючи на волі продовжуватиме кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначених у даному клопотанні просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 просить задоволити клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді триманя під вартою та обрати підозрюваному запобіждний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, при цьому навів доводи викладені в клопотанні. Також зазначив, що щодо належного виклику підозрюваного, то на адресу місця проживання ОСОБА_5 були скеровані листи. Вживались заходи щодо вручення повісток через в.о. селищного голови с. Нова Водолага Харківської області. Щодо застосування альтернативного виду запобіжного заходу застави заперечив, а також заперечив щодо задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання. Зазначив, що ним вживались усі необхідні дії для виклику та повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 , проте йому не було відомо номера телефону підозрюваного ОСОБА_5 , а за адресою проживання ніхто не виходив. У зв`язку з чим було складено відповідні протоколи, а повістки були вручені для передачі ОСОБА_5 через в.о. селищного голови. Також повістки були направлені рекомендованою поштою. Про інше місце перебування ОСОБА_5 стало відомо лише 25.11.2025. Підозра вручена підозрюваного відповідно до порядку передбаченого КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо поданого слідчим клопотання. Зазначив, що ОСОБА_5 не залишав військової служби. У нього були поважні причини залишити військову частину для проходження ВЛК і на даний час ще не завершив проходження ВЛК. ОСОБА_5 був на зв`язку з керівництвом. Крім цього ОСОБА_5 хоче продовжувати військову службу, підтвердженням чого є численні рапорти на навчання на офіцерську службу. Також ОСОБА_5 характеризується позитивно, хоча підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак бажає надалі проходити ВЛК. Тому просить обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, але якщо суд обере запобіжний захід у виді тримання під вартою, то просить застосувати заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Такий розмір застави обгрунтовується тим, що останнім часом ОСОБА_5 був військовослужбовцем, отримував грошове забезпечення близько 20000 грн, але на теперішній час не отримує грошове забезпечення. Також зазначив, що подане підзахисним клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підтримує.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо поданого слідчим клопотання та подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для того, щоб міг пройти ВЛК у м. Харкові для подальшого проходження служби в Збройних Силах України та інших підрозділах сил оборони. Також зазначив, що до лав ЗСУ потрапив 09 червня 2025 року. Під час служби два рази отримував грошове забезпечення, востаннє в день виписки з лікарні. ВЛК проходив сам, армія йому не забезпечила проходження ВЛК та не вказали, скільки часу у нього є для проходження. Причиною проходження ВЛК був той факт, що восени 2024 року у нього було встановлено депресивний синдром. У лікарні він перебував 23 дні, потім йому дали виписку, що він має з`явитись у військову частину. Однак вважає це хибним твердженням, оскільки він ще не пройшов ВЛК. Вважвє, що слічим не вжито заходів для його належного виклику та повідомлення про підозру.

Заслухавши прокурора та слідчого на підтримку поданого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, які заперечують проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопоочуть про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або визначення застави, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 13.10.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2025, 27 листопада 2025 року о 00.08 год. на ділянці автошляху М03 Киїх-Харків 102 км Бориспільського району Київської області за межами населених пунктів затримано підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2025.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ свідчать, зокрема: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_5 ; доповідь командира в/ч НОМЕР_1 про неповернення до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» курсанта 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_5 ; показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; показання свідків, а саме медичних працівників лікувальних закладів, де проходив обстеження та лікування ОСОБА_5 ; лист КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 27.08.2025 по 18.09.2025; матеріали службового розслідування стосовно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації курсанта 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 ; виписка із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в період з 27.08.2025 по 18.09.2025.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження.

Таким чином, на даній стадії слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному конкретному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи; характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищену суспільну небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти Украхни» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Іспанії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_5 : підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407КК України, яке відносяться відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; переховувався від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було невідоме у зв`язку з чим був оголошений в розшук постановою слідчого від 25 листопада 2025 року; офіційного місця працевлаштування не має, востаннє проживав за адресою: АДРЕСА_1 , проте був відсутній за місцем проживання та реєстрації та інформації про точне місцезнаходження ОСОБА_5 здобуто не було; ОСОБА_5 не з`являється без поважних причин на виклики слідчого.

Ризики - це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав. Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч.2 ст. 183 КПК України.

Слідчим та прокурором доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи з врахуванням наведених в клопотананні обставин є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а також не можуть бути застосовані в силу вимог з ч.8 ст. 176 КПК України.

Також слідчий суддя при обранні запобіжного заходу оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які перелічені вище; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем його постійного проживання; відсутність відомостей щодо наявності в підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, який немає джерела доходу, відсутність судимостей.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вимоги ч.8 ст. 176 КПК України, наявність підстав та обставин, передбачених ст. 177 та ст. 178 КПК України, які перелічені вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки прокурором доведено наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому законодавець чітко та однозначного висловився, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого, зокрема, статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого слід задоволити, а у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 25 січня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 00 год. 08 хв. 27 листопада 2025 року.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1