УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга на постанову дізнавача Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року. Представник вказує, що після проведення слідчого експерименту який було проведено 27.07.2025 було встановлено більш детальні та повні обставини подій, що мали місце 06.07.2022 року близько 12.00 годин в приміщенні магазину «Камелот», що по вул. Т. Бульби-Боровця в м. Житомирі, але з даного приводу не були додатково допитані ОСОБА_6 та продавчиня магазину ОСОБА_7 - що свідчить про неповноту розслідування.

Крім того слідством зроблено хибний висновок про те, що приміщення магазину «Камелот», що по вул. Т. Бульби-Боровця в м. Житомирі належить у одноособовій приватній власності ОСОБА_6 - дане майно належить на праві спільної сумісної власності йому та потерпілій - ОСОБА_4 , що підтверджується копіями рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.03.2025 року справа № 295/2349/22 та відповідно копією постанови Житомирського апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року по справі №295/2349/22.

Представник у скарзі вказав, що слідством взагалі проігноровано доведений факт грубого порушення громадського порядку вчиненого ОСОБА_6 , що мало місце 06.07.2022 року близько 12.00 годин в приміщенні магазину «Камелот», що по вул. Т. Бульби-Боровця в м. Житомирі - логічними діями слідство було б перекваліфікація справи на ст. 296 КК України, але з невідомих причин цього вчинено не було. Як і поза увагою слідства залишився той факт, що під час того як ОСОБА_6 06.07.2022 року близько 12.00 годин в приміщенні магазину «Камелот», що по вул. Т. Бульби-Боровця в м. Житомирі стріляв в потерпілих (не в стелю) йому ні хто і нічого не загрожувало - що було достеменно встановлено під час слідчого експеримента, як і не було проведено відповідної трасалогічної експертизи на предмет польоту кулі.

В ході досудового розслідування встановлювалася особа, що здійснила виклик на лінію «102» з номеру « НОМЕР_1 » (в матеріалах наявний рапорт), в ході телефонного дзвінка слухавку взяла особа чоловічої статі яка представилася ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, проживає: АДРЕСА_1 , який повідомив що дійсно 06.07.2022 року їхав на своєму автомобілі та чув постріли в кафе «Камелот», що по вул. М.Рибалки, 6, та зателефонував на лінію «102», однак на даний час покази дати не може, так як перебуває за межами м. Житомира». Знову ж таки вищевказаний свідок не опитаний слідством, що вказую про неповноту та поверховість. Таким чином висновки слідства неповні, не опитані свідки по справ, та не проведено експертизу.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_9 просила скаргу розглядати у її відсутність, надала матеріали кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів кримінального провадженння №0000941 слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебували матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941 від 06.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Постановою дізнавача Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 18.09.2025 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження, підставою для закриття кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року дізнавач вказує відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 129 КК України настає за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Щодо практики притягнення до кримінальної відповідальності за ст.129 КК України, проаналізувавши її, можна дійти до висновку, що відповідальність за ст. 129 КК може настати лише за погрозу вбивством. Погроза здійснити інші дії (наприклад, заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, знищити майно) за ст. 129 КК кваліфікуватися не може.

Реальність погрози встановлюється в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід ураховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо).

Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що по ведінка винного, його стосунки з потерпілим об єктивно свідчили про реальність погрози.

Тобто, суттєве значення для кваліфікації за ст.129 КК України, є мотиви особи що виражає такі погрози та ставлення потерпілого до їх.

З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0000941 встановлено, що дізнавачем ефективно здійснювалося досудове розслідування вказаного кримінального провадження, зокрема допитано заявника та свідків з приводу подій, проведено інші процесуальні дії та надано їм правову оцінку.

Разом з тим, вважати проведене розслідування повним неможливо з огляду на наступне.

Дзінавачем не виконано в повній мірі доручення про проведення слідчих розшукових дій від 02.07.2024 року, а саме: додатково не допитані ОСОБА_6 та продавщиня магазину ОСОБА_7 , налженим чином не встановлений та не допитаний особа, що здійснила виклик на лінію «102» з номеру « НОМЕР_1 ».

Посилання дізнавача в постанові на перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_10 поза межами України не підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно рапорту наявного в матеріалах кримінального провадження, особа що здійснила виклик на лінію «102» з номеру « НОМЕР_1 », в ході телефонного дзвінка слухавку взяла особа чоловічої статі яка представилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , який повідомив, що дійсно 06.07.2022 року їхав на своєму автомобілі та чув постріли в кафе «Камелот», що по вул. М.Рибалки, 6, та зателефонував на лінію «102», однак на даний час покази дати не може, так як перебуває за межами м. Житомира та буде в кінці липня 2025 року.

Допит вказаної особи відсутній в матеріалах кримінального провадження.

Варто зауважити, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України дізнавачем не наведено необхідних та достатніх мотивів для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Щодо посислань представника ОСОБА_3 на не проведення відповідної трасалогічної експертизи на предмет польоту кулі та зміни кваліфікації кримінального правопорушення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

З системного аналізу перелічених норм випливає, що повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування визначені виключно нормами Кримінального процесуального кодексу України та чітко ним регламентовані. Чинним кримінально-процесуальним законодавством слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору/слідчому (дізнавачу) щодо проведення конкретних слідчих дій, адже прокурор/слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі досудового розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства та зобов`язувати слідчого/прокурора задовольняти заявлені йому клопотання чи вчиняти певні процесуальні дії (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Тому вимоги скарги в цій частині не підлягають розгляду слідчим суддею.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження №0000941 прийнято дізнавачем передчасно, тому оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 91, 94, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року, задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000941 від 06.07.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1