запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/903/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/7084/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

представників ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2023 року, накладено арешт на майно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.27 ч.4 ст.191 КК злочину.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Свої вимоги мотивував тим, що клопотання слідчого не містить будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначені транспортні засоби набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК.

Відомості про вартість транспортних засобів відсутні, що свідчить про неможливість встановлення співрозмірності між вартістю майна, на яке накладено арешт та розміром спричиненої шкоди. Також не доведено, що транспортні засоби можуть бути певним чином приховані, знищені, відчужені, зіпсовані, перетворенні.

На момент розгляду клопотання слідчого про арешт майна, всі перелічені транспортні засоби у власності та розпорядженні ОСОБА_6 не перебувають.

Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме:

- автомобіль BMW 328XI GT, державний номерний знак НОМЕР_1 , VTN НОМЕР_2 ;

- автомобіль RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ;

- автомобіль MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , що належать на праві власності ОСОБА_6 з позбавленням останнього права розпоряджатися та відчужувати зазначене майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000014 від 06.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.209 КК, за фактом заволодіння грошовими коштами ГУ ДСНС України в Запорізькій області вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11

ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинив заволодіння бюджетними коштами ГУ ДСНС України в Запорізькій області на загальну суму 145 688, 48 гривень.

05.08.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.27 ч.4 ст.191 КК злочину.

Після вчинення злочину, 20.05.2023 року підозрюваним ОСОБА_6 набуто у власність рухоме майно, а саме автомобіль BMW 328XI GT, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Окрім того, у власності підозрюваного перебуває і інше рухоме майно, а саме рухоме майно, а саме автомобіль RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 та автомобіль MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_7 . НОМЕР_8 .

З метою забезпечення виконання як виду покарання можливої конфіскації майна підозрюваного слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий суддя, посилаючись на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання, з огляду на те, що у судовому засіданні доведено його обґрунтованість.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.2 ст.170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.171 КПК, зазначив мету відповідно до положень ст.170 КПК, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту - спеціальної конфіскації.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні слідчим доводи про накладення арешту на транспортні засоби, недостатні для підтвердження наявності підстав, передбачених ст.167 КПК для накладення арешту на майно.

Матеріалами клопотання, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення, в рамках якого подане клопотання слідчого, не доведено, що зазначене слідчим майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а відтак на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК.

Колегія суддів звертає увагу, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення транспортні засоби мають до розслідуваного кримінального правопорушення і колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на транспортні засоби.

Слідчий не навів у своєму клопотанні обґрунтувань чи були транспортні засоби об`єктом кримінально-протиправних дій, чи були вони набуті протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів провадження встановлено, що транспортні засоби отримані у власність ОСОБА_6 до вчинення ним злочину.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Такий арешт задля забезпечення відшкодування шкоди з огляду на ч.6 ст. 170 КПК може бути накладено на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Однак, як вбачається з наданих матеріалів справи заявленого в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2023 року цивільного позову вони не містять, а отже на переконання апеляційного суду передбачених ч. 6 ст. 170 КПК правових підстав для накладення арешту органом досудового розслідування не доведено.

Крім того, як передбачено ч.8 ст.170 КПК, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема транспортні засоби BMW 328XI GT, RENAULT MEGANE, MITSUBISHI LANCER в загальній сумі є явно не співмірним із розміром шкоди, завданої від імовірного вчинення кримінального правопорушення, тобто явно не відповідає засадам добросовісності та справедливості.

На підставі викладених обставин, які вказують на необ`єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2023 року за ознаками передбаченого ч.2 ст.27 ч.4 ст.191 КК кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,а задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якої відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2023 року за ознаками передбаченого ч.2 ст.27 ч.4 ст.191 КК кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/7084/25