ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5238/25 Номер провадження 11-сс/814/575/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників власника майна-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 24 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000014,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на речі, вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон Samsung Galaxy S20 Ultra 56 у корпусі чорного кольору із пошкодженим склом у корпусі, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 із SIM-карткою з номером « НОМЕР_3 та паролем «1974».

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучений під час обшуку телефон має значення у даному кримінальному провадженні, є доказом обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в повному обсязі.

Зазначає, що позбавлення права користування мобільним телефоном в даному випадку очевидно не відповідає меті досудового розслідування, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Разом з цим, адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи подане клопотання тим, що повний текст оскаржуваної ухвали адвокат отримала на електронну адресу 08 липня 2025 року.

Власник майна ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомляли.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною третьою ст.399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи підстави, на які посилається сторона захисту, як на поважність причини пропуску передбаченого КПК України строку, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 18.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 359, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом повідомлення про те, що

начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, 13.03.2024 подав до НАЗК декларацію про доходи та майно за 2023 рік, у якій зазначив завідомо недостовірні відомості, а саме не відобразив майно, що належить його дружині ОСОБА_10 , житловий будинок, земельну ділянку та квартиру.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_10 згідно ЗУ «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 13.03.2024 року подав до НАЗК декларацію про доходи, в якій показав статки за 2023 рік. У декларації вказано, що членами його родини є дружина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно декларації, ОСОБА_10 є власником земельної ділянки у смт. Чемерівці, Хмельницької області загальною площею 2 га., а ОСОБА_11 є власницею двох квартир.

Таким чином, відомості, що були вказані в декларації ОСОБА_10 відрізняються від достовірних, що може свідчити про приховування реальних статків та внесення суб`єктом декларування завідомо неправдивих відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Окрім цього, встановлено наступні відомості щодо механізму, обставин та супутньої інформації отримання ОСОБА_10 неправомірної вигоди, за не вчинення мобілізаційних заходів в інтересах посадових осіб та керівників підприємств, розташованих на території Кременчуцького району Полтавської області, а саме:

Автомобіль Skoda Octavia 2019 року випуску, д.н.з: НОМЕР_4 VIN - код: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , оформлений 01.02.2025 у ТСЦ 6841 на ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , котра є донькою ОСОБА_10 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ), 01.02.2025 року.

Вказаний автомобіль був отриманий ОСОБА_10 у якості неправомірної вигоди за дії в інтересах ТОВ «Глобинський М`ясокомбінат» () та ТОВ «Феррострой» (). За отриманими даними 04.10.2024 року ТОВ «Глобинський М`ясокомбінат» реалізував вищезазначений автомобіль Skoda Octavia, зареєстрований 30.08.2017 року в ТСЦ №5342, свідоцтво НОМЕР_8 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом оформлення в ТСЦ 5342 договору купівлі-продажу. В подальшому, 01.02.2025 року від ОСОБА_9 відбувся перехід права власності до ОСОБА_14 .

Автомобіль Renault Trafic, д.н.з: НОМЕР_9 VIN - код: НОМЕР_10 , СТI 405703, оформлений 16.04.2025 у ТСЦ 5342 на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому ОСОБА_9 було надано довіреність на право розпоряджання автомобілем та передано у постійне користування ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрий є зятем ОСОБА_10

12.06.2025 в період часу з 07 год. 54 хв. по 10 год. 14 хв. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_16 від 03.06.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy S20 Ultra 56 у корпусі чорного кольору із пошкодженим склом у корпусі, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 із SIM-карткою з номером « НОМЕР_3 » та паролем «1974».

13.06.2025 року зазначені речі та предмети визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

13.06.2025 слідчий СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_17 , за погодженням прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_18 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави з клопотанням про арешт вищевказаного майна, мотивуючи своє клопотання необхідністю збереження речових доказів та забезпечення кримінального провадження.

24.06.2025 слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Полтави задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на вище вказане майно.

З даним рішенням погоджується і колегія суддів та приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, не підтвердуються матеріалами справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна-адвоката ОСОБА_7 -без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання про поновлення строку адвоката ОСОБА_7 -задовольнити.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_9 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 24 червня 2025 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4