УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіка Молдова, смт Кантемір, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0001024, -

встановив:

04.11.2025 року слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 07.11.2025 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як необхідно ще виконати ряд слідчих та процесуальних дій, при цьому визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може знищити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягали на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, просили більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки кошти для внесення застави відсутні, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи громадянином України, на якого Конституцією покладено обов`язок неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 3, 21, 22, 41, 68 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави; усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією України і не є вичерпними; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей; кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

В супереч вищевказаної норм ОСОБА_6 умисно, діючи з мотивів особистого незаконного збагачення та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, вирішив вчинити кримінальне правопорушення пов`язане із заволодінням чужого майна.

Тоді, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 досягли спільного злочинного наміру, тобто вступили у попередню змову, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.

Так, 10.09.2025, близько 10 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, шляхом входу на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проникли до вказаного домоволодіння, де із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося у зв`язуванні рук та ніг ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закритті клейкою стрічкою ротової порожнини, демонстрації перед обличчям останнього предмету ззовні схожого на пістолет, та погрожуючи його застосуванням, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 умисно заволодів грошовими коштами в сумі 5000 доларів США, 13 000 гривень, 150 євро, ювелірними прикрасами, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 фізичної шкоди та матеріального збитку.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіка Молдова, смт Кантемір, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий.

10.09.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12.09.2025 ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком по 07.11.2025 року включно.

05.11.2025 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_10 від 10.09.2025; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 від 19.09.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.09.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 23.09.2025; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 від 10.09.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 10.09. 2025; протоколом додаткового допиту ОСОБА_11 від 19.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.09.2025; протоколом обшуку транспортного засобу під час якого виявлено та вилучено речі та кошти якими заволоділи та знаряддя вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 11.09.2025; протоколом допиту ОСОБА_8 від 11.10.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 11.1.2025; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 10.09.2025; протоколом допиту ОСОБА_6 від 11.10.2025; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 віл 11.10.2025; протоколом затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України від 11.09.2025; протоколом допиту ОСОБА_9 від 11.10.2025; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_9 віл 11.10.2025; протоколом обшуку в ОСОБА_13 від 22.09.2025; протоколом обшуку в ОСОБА_8 від 13.09.2025 під час якого виявлено та вилучено речі; протоколом обшуку в ОСОБА_9 від 14.09.2025 під час якого виявлено та вилучено речі; протоколом обшуку в ОСОБА_14 від 13.09.2025 під час якого виявлено та вилучено речі; протоколом обшуку в ОСОБА_15 від 13.09.2025 під час якого виявлено та вилучено речі; протоколом обшуку в ОСОБА_16 від 12.09.2025 під час якого виявлено та вилучено речі; повідомленням про підозру ОСОБА_16 ; протоколом затримання ОСОБА_16 в порядку ст. 208 КПК України під час чого було виявлено та вилучено речі та предмети; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_16 від 12.09.2025; протоколами проведення НСРД відносно ОСОБА_16 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні закінчується 07.11.2025, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як необхідно ще виконати ряд слідчих та процесуальних дій, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя вважає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, не змінилися.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який санкцією ч. 4 ст.187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують мати місце. беручи до уваги те, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється у вчиненні злочину, який за своїм характером становлять суспільну небезпеку, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які чинним Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що обґрунтовано дає підстави вважати, що він знаходячись на волі може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_6 усвідомлюючи те, що за вчинений останнім злочину, законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності від покарання, оскільки суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того встановлено, що ОСОБА_6 є жителем іншої область, та постійного місця проживання на території Хмельницької області не має, та не має стійких соціальних зав`язків;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних з метою зміни їх показів на власну користь, оскільки на даний час слідчими вживаються заходи, спрямовані на встановлення і подальший допит свідків у кримінальному провадженні. В свою чергу, ОСОБА_6 відомо місце проживання свідків, а тому він може вчиняти дії, направлені на зміну показань останніх на свою користь, чи відмови від надання показів, що в подальшому призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні. Окрім цього, існує ризик тиску на особу/осіб, які сприяли та надавали практичну допомогу у вчиненні кримінальних правопорушень пособників, які мають статус свідків, також здійснювати вплив на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів та не викриття його діяльності у вказаній групі осіб. Також, в зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення відносно потерпілих ОСОБА_6 відомо їх місце проживання та родинні зв`язки, тому з метою відмови від показів чи підтримання обвинувачення, останній перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може впливати на потерпілих чи залякувати останніх, крім того вчинення даного кримінального правопорушення відбувалось із застосуванням насильства до потерпілого та із погрозою застосування зброї - пістолетом;

-може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити займатись злочинною діяльністю, підтверджується тим, що ОСОБА_6 в ході досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнавала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, який останній вчинив з метою наживи, тобто корисливих мотивів, крім того ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень та відбував покарання в місцях позбавлення волі однак знову вчинив кримінальне правопорушення;

-крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може знищити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме на даний час досудове розслідування перебуває на початковій стадії та не встановлені всі обставини та не віднайдене всі знаряддя вчинення кримінального правопорушення (транспортний засіб).

У зв`язку з тим, що завершити досудове розслідування у двох місячний термін не можливо, 05.11.2025 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців.

Таке, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_6 віднесено до особливо тяжких злочинів.

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.

А тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З огляду на наведене, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 02 січня 2026 року включно.

Ухвала діє по 02 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя