Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4725/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/638/25
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 жовтня 2025 року,-

встановила:

Ухвалою слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 жовтня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у його вчиненні, - вважав, що лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якої змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Вважає запобіжний захід занадто суворим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Вважає, що суд виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересах ОСОБА_7 чим порушено ст.183 КПК України.

Зазначає, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

Вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства так як вже необхідні слідчі дії проведені по справі.

На думку захисника, суд не звернув увагу на ту обставину та не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 хоча раніше судимий однак судимості погашені. Розмір збитку 300 грн., який слідство вважає доведеним і його підзахисний не заперечує є незначний.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, підозрюваного які підтримали подані апеляційні скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У провадженні Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000691 від 24.08.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

25.08.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, вчинений в умовах воєнного стану. При цьому розмір шкоди при грабежі не впливає на кваліфікацію дій за ч.4 ст. 186 КК України та не применшує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту чи особистого зобов`язання, як зазначено в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого та сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, ОСОБА_7 необхідно визначити заставу, оскільки він підозрюється за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України за якою застосування насильства чи погроз його застосування ОСОБА_7 не інкримінується, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України є обов`язком слідчого судді, якого він не дотримався.

Вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки альтернативного запобіжного заходу у виді застави не визначив, жодних визначених законом обґрунтувань для такого виключення не навів.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому визначає розмір застави, в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з покладенням обов`язків.

Заставу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи негативні дані про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, обставини вчинення кримінального правопорушення відповідно до підозри.

За таких обставин, апеляційні скарги захисника, підозрюваного підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню в частині відмови у визначенні застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 жовтня 2025 року - скасувати в частині відмови у визначенні застави.

В цій частині постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає), а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 22 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: