Справа № 933/708/25
Провадження № 1-кп/933/65/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 (у режимі ВКЗ)

обвинуваченого - ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ)

секретаря

судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001357 від 17.04.2025 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, командира протитанкового відділення 1 роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді командира протитанкового відділення 1 роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 , діючи усупереч до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 10 Інструкції з придбання у Збройних Силах України вогнепальної зброї невійськового призначення, бойових припасів до неї, холодної і пневматичної зброї та деяких інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.07.2016 № 347/631, п. 4, 6 Розділу І, п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359, 09 квітня 2025 року, в період часу з 09 год. 00 хв. до 11 год. 40 хв., достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, діючи зі злочинною недбалістю не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був й міг їх передбачити, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, порушив правила зберігання ввіреної йому для службового користування табельної зброї - автомата АКС-74 № НОМЕР_3 , з патронами калібру 5,45 мм в кількості 30 штук, не здійснив контроль за наявністю майна та зберігання його, залишив без нагляду у багажному відділенні військового автомобілю Mitsubishi L200, в.н. НОМЕР_4 , на якому пересувався з с. Юріївське, Криворізької сільської територіальної громади, Покровського району Донецької області до с. Новосергіївка, Новодонецької селищної громади, Краматорського району Донецької області та по ходу руху між вказаними населеними пунктами допустив втрату закріпленого за ним автомата АКС-74 № НОМЕР_3 , з патронами калібру 5,45 мм в кількості 30 штук, тим самим ОСОБА_3 не забезпечив встановлений порядок зберігання зброї, внаслідок чого втратив автомат 5,45 АКС-74 № НОМЕР_3 , 1983 р.в., вартістю 3111,37 грн, з патронами калібру 5,45 мм в кількості 30 штук, загальною вартістю останні 1,89 грн, в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, як вчинення умисних дій, що виразилися у втраті військового майна, тобто у втраті ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, та закриття кримінального провадження № 0001357 від 17.04.2025 року.

Своє клопотання прокурор обґрунтував вимогами ст. 45 КК України, тим що ОСОБА_3 вчинив злочин вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, усунув завдану вчиненим злочином заподіяну шкоду, а також тим, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є злочином невеликої тяжкості.

Прокурор вважає, що наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 413 КК України, визнав повністю та не заперечував проти заявленого прокурором клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст. 45 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За вимогами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За вимогами ч. 4 ст. 401 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями цього розділу, крім поліцейських поліції особливого призначення Національної поліції України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності згідно із статтею 44 цього Кодексу із застосуванням до неї заходів, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови передбачено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду. Передбачене у статті 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, тобто втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Вказаний злочин відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, який не є корупційним, свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, додані прокурором до клопотання письмові докази підтверджують що, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим, притягнутий командиром військової частини до підвищеної матеріальної відповідальності, заявлене прокурором клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 45 КК України (а.с.37-68), суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст. 45 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КК України, до ОСОБА_3 необхідно застосувати заходи, передбачені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 284-286, ч. 3 ст. 288 КПК України, ст. 44-45, 401 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі ст. 45 КК України, - у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0001357 від 17.04.2025року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, - закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 , застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи, передбачені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1