Справа № 346/5161/25
Провадження № 1-в/346/373/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської областів складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, громадянину України, зареєстрованому АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого,

засудженому вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.03.2025 з урахуванням ухвали Закарпатського апеляційного суду від 29.07.2025 року за ч.2 ст.194 із застосуванням ст.69, ч.4ст.296 із застосуванням ст.69, ст.70 року КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

початок строку: 25.10.2024 р.

кінець строку: 25.04.2026 р.

В С Т А Н О В И В :

09.10.2025 начальник ДУ «Коломийська виправна колонія № 41» звернувся з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , яке обгрунтовували тим, що засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі з 25.10.2024 року, за час тримання в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» не допускав порушень установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення на нього не накладалися, заохочення не застосовувались. З 25.08.2025 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», де не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не застосовувались. Засуджений не працевлаштований у виробничій майстерні установи, однак має бажання працювати, але не володіє достатніми професійними навичками. Вказує, що засуджений залучається до робіт по благоустрою в місцях позбавлення волі, такі роботи виконує добросовісно. Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». У відносинах з іншими засудженими не конфліктний. Зв`язок з рідними підтримує шляхом телефонних розмов. Станом на 25.07.2025 р. відбув 1/2 призначеного судом строку покарання. Став на шлях виправлення.

Представник ДУ «Коломийська ВК № 41» в судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому. Додав, що засуджений на даний час має одне заохочення та не має стягнень, активно залучається до робіт з благоустрію поза нормово.

Засуджений в судовому засідання не підтримав подання адміністрації колонії, оскільки на розгляд суду подане подання про його умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, матеріали особової справи засудженого, суд доходить висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1ст. 82 КК України Невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.(ч.3 ст.82 КК України).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема: не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; (п.2 ч.4 ст.82 КК України)

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Коломийській виправна колонія «№ 41)» з 25.08.2025 року.

Згідно вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.03.2025 його засуджено за ч.2 ст.194, ч.4 ст.296, 70 КК України до 3 років 14 місяці позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахувати з дня взяття ОСОБА_8 під варту, тобто з 28.10.2024.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2025 виправлено описку у вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.03.2025, а саме, початок строку відбуття покарання рахувати з дня взяття ОСОБА_8 під варту, тобто з 25.10.2024.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.07.2025 року вирок суду щодо ОСОБА_8 змінено в частині призначеного покарання та визначено покарання за ч.2 ст.194 із застосуванням ст.69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за ч.4 ст.296 із застосуванням ст.69 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік, остаточно на підставі ч.1 ст.70 року КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. В решті вирок залишено без змін

Вирок суду набрав законної сили 29.07.2025 року.

Початок строку покарання з 25.10.2024 р., кінець строку 25.04.2026 р.

На час розгляду подання засуджений відбув більше 1/2 призначеного судом строку покарання.

Згідно з ч. 1, 3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Суд враховує, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період перебування у виправній колонії.

Отже, діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в умовах позбавлення волі перебуває з 25.10.2024 року.

За час тримання в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» не допускав порушень вимог режиму утримання, заходи стягнення та заохочення не застосовувалися.

З 25.08.2025 року ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)».

За змістом характеристики на засудженого, ОСОБА_7 за час відбування покарання не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, до нього не застосовувалися заохочення. Засуджений не працевлаштований у виробничій майстерні установи, однак має бажання працювати, але не володіє достатніми професійними навичками. Вказує, що засуджений залучається до робіт по благоустрою в місцях позбавлення волі, такі роботи виконує добросовісно. Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». У відносинах з іншими засудженими не конфліктний, з працівниками колонії тактовний. Зв`язок з рідними підтримує шляхом телефонних розмов.

Зі змісту довідки про заохочення та стягнення від 19.09.2025 вбачається, що ОСОБА_7 немає ані заохочень, ані дисциплінарних стягнень.

Зі змісту довідки про заохочення та стягнення від 04.12.2025 вбачається, що ОСОБА_7 отримав одне заохочення 06.10.2025 у виді подяки.

Із заяви засудженого на адресу начальника установи від 27.08.2025 вбачається, що засуджений просить залучати його до робіт з благоустрою місць позбавлення волі позачергово.

Відповідно до довідки № 396 від 12.09.2025 про працевикористання засудженого, засуджений ОСОБА_7 не працевлаштований.

Відповідно до довідки начальника установи від 17.11.2025 ОСОБА_7 залучається до робіт з благоустрою колонії та прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених згідно графіку, три рази на місяць по дві години на день. Роботи виконує добросовісно, вчасно та якісно. З 08.09.2025 по час складання довідки залучається до прибирання для підтримання чистоти в місцях проживання засуджених.

Відповідно до відомостей щодо проведення оцінки ризиків повторного вчинення правопорушення на засудженого ОСОБА_7 , такий ризик оцінено на середньому рівні.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 від 19.09.2025 останній став на шлях виправлення (довів своє виправлення), та може бути представлений до заміни покарання більш м`яким. Ступень виправлення засудженого оцінено в 78 балів з мінімально необхідних 65.

Вирішуючи питання, можливості заміни покарання, призначеного судом більш м`яким, суд враховує, що засуджений за весь час перебування в умовах позбавлення волі (з 25.10.2024 року) не мав дисциплінарних стягнень, але і не отримував заохочень; проявляв бажання працювати, але не був працевлаштований у виробничій майстерні установи через відсутність професійних навичок, а роботи з благоустрою виконував в порядку черги три рази на місяць по дві години на день. Дані обставини, на думку суду, свідчать про відсутність зразкової поведінки та сумлінного ставлення до праці, є виконанням обов`язку засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, яка передбачає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком.

Наявність у засудженого одного заохочення отриманого ним після звернення з поданням не вказує на сумлінну та зразкову поведінку засудженого під час відбування покарання, а тому не береться судом до уваги при ухвалені судового рішення.

Отже відсутні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Встановлені судом обставини не можуть слугувати безумовними підставами для заміни покарання засудженому більш м`яким. Наведені в подані доводи про наявність підстав для застосування до засудженого положень ст.82 КК України у своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, на даний час суд не вбачає підстав стверджувати, що засуджений став на шлях виправлення та до нього може бути застосовано положення ст.82 КК України, а саме заміна невідбутого покарання більш м`яким.

На підставі наведеного та ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

в задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 , засудженому вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.03.2025 з урахуванням ухвали Закарпатського апеляційного суду від 29.07.2025 року за ч.2 ст.194 із застосуванням ст.69, ч.4ст.296 із застосуванням ст.69, ст.70 року КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05.12.2025 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1