Справа №766/9773/20
н/п 1-кп/766/2375/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 (на відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 (на відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (на відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за № 0001554 від 14.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2019 року за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 185, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 360 КК України

встановив :

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за № 0001554 від 14.05.2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, мт. 360 КК України.

З обвинувального акту вбачається, ОСОБА_4 , 13.05.2020 року близько 20.00 годин, перебуваючи за адресою: м. Херсон, пр. 200 річчя Херсону, між буд.30 та буд.32, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу до кабельної каналізації електрозв`язку, використовуючи заздалегідь підготовлений ніж, врізав та демонтував кабель зв`язку марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 30 метрів, вартістю 1162 грн.50 коп. (відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 1173-МТ від 29.05.2020) та кабель зв`язку марки ТПП 30х2х0,4 довжиною 30 метрів вартістю 723 грн. 90 коп. (відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 1173-МТ від 29.05.2020), що належить Херсонській філії ПАТ «Укртелеком», чим спричинив останнім матеріальну шкоду на загальну суму 1886 гривень 40 копійок, однак розпорядитись майном не встиг так як його було зупинено працівниками УПО в Херсонській області, тобто ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , 13.05.2020 року близько 20.00 годин, перебуваючи за адресою: м. Херсон, пр. 200 річчя Херсону, між буд.30 та буд.32, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу до кабельної каналізації електрозв`язку, використовуючи заздалегідь підготовлений ніж, врізав та демонтував кабель зв`язку марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 30 метрів та кабель зв`язку марки ТПП 30х2х0,4 довжиною 30 метрів, що перебуває на балансі Херсонської філії ПАТ «Укртелеком», пошкодивши при цьому лінію зв`язку, що призвело до тимчасового припинення зв`язку для 30 абонентів телефонного зв`язку, в тому числі 6 абонентів, що використовують Інтернет зв`язок, які обслуговуються Херсонською філією ПАТ «Укртелеком».

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 360 КК України умисне пошкодження кабельної лінії зв`язку, що спричинило тимчасове припинення зв`язку.

Захисник в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, та закрити кримінальне провадження за ст. 360 КК України у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений підтримав захисника.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку:

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого 2020 року. Відповідно до обвинувального акту вартість викраденого майна за вказаним епізодом не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2020 рік, що становило 2102 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить менший розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, і він не заперечує проти закриття кримінального провадження, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, кримінальне провадження стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , передбаченої ст.360 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.360 КК України (в редакції станом на день вчинення кримінального правопорушення) минуло три роки.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2ст. 49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Указану норму, розміщену в ч. 3 ст. 49 КК, суд застосовує у світлі презумпції невинуватості, закріпленої в ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК. Відповідно до позиції Конституційного Суду України сутність цієї засади поширюється на всі сфери життя особи й діє доти, доки її не спростовано в законному порядку обвинувальним вироком (рішення від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022).

Саме тому лише ухвалення обвинувального вироку встановлює факт учинення особою нового злочину як підставу для переривання давності притягнення її до кримінальної відповідальності (постанови від 3 червня 2021 року, 5 лютого, 23 та 30 червня 2022 року, 24 жовтня та 29 листопада 2023 року, 27 березня 2024 року, 9 квітня 2025 року в справах № 344/7812/16-к, 504/2099/18, 204/2626/21, 499/890/18, 489/7500/18, 127/18013/20, 504/2099/18, 761/41888/17 відповідно, постанова Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.09.2025 у справі №761/24361/17).

Як вбачається з довідки департамента інформатизації Міністерства Внутрішніх справ України № 4439/9/01/4/3-2024 від 19.11.2024 року відносно ОСОБА_4 10.01.2024 року був ще один складений обвинувальний акт за ч.3 ст. 149, ч.3 ст. 146 КК України за кримінальним провадженням № 0000217 від 15.03.2023 року. Однак, дані про винесення обвинувального вироку за вказаним кримінальним провадженням у вказаній довідці відсутні. Відомості про перебування його в розшуку в довідці відсутні.

За таких обставин, суд не може враховувати відомості про наявність обвинувального акту № 0000217 від 15.03.2023 року як такі, що свідчать про підтвердження вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки даних про те, що в межах згаданого провадження стосовно ОСОБА_4 ухвалено обвинувальний вирок, представлено не було.

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення нового кримінального правопорушення не вчинив, не ухилявся від досудового розслідування або суду за цей період.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.360 КК України, на підставі ст. 49КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2ст.124 КПК України лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 284-288, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

І. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001554 від 14.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ІІ. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за епізодом передбаченим ст.360 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001554 від 14.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.360 КК України.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1961,40 гривень покласти на рахунок держави.

Речові докази:

-Полімерний мішок білого кольору, з кабелем вважати повернутим власнику ПАТ «Укртелеком»;

-Паперовий конверт, в якому знаходиться полімерний ліхтарик, сейф пакет № 5306728, в якому знаходиться ніж, сейф пакет № 5438112, в якому фрагмент кабелю знищити.

Позовну заяву Херсонської філії ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1