Справа № 216/6572/25
Провадження 1-кп/216/408/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт

22 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Клопотання від 22.01.2026 року прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури по кримінальному провадженню № 0001237 від 26 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою та Клопотання від 19.01.2026 р. захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб не має, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001237 від 26 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 22.01.2026 року від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , оскільки наразі строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 31.01.2026 року.

19.01.2026 року від захисника обвинуваченого надійшло Клопотання від 19.01.2025 р. про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні 22.01.2026 року захисник обвинуваченого підтримав подане Клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та заявив усне клопотання про допит в якості свідка сторони захисту по розгляду даного клопотання бабусі обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою та одночано підтримав клопотання свого захисника про зміну щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою сторона обвинувачення зазначає зокрема, що на стадії судового розгляду у справі існує необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки не зменшились та продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У клопотанні про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт захисник обвинуваченого зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано обвинуваченому 28 травня 2025 року ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу та неодноразово подовжувався. Захисник стверджує, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України відпали, що виправдовують подальше тримання під вартою, зокрема ризики втечі, перешкоджання кримінальному провадженню, вплив на свідків та потерпілих або вчинення нових злочинів.

У клопотанні захисник вказує, що ОСОБА_4 , до затримання постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні та сімейні зв`язки, особливо з бабусею ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки бабуся є особою похилого віку, ОСОБА_4 до затримання допомагав останній по господарству.

Також захисник зазначає про те, що ОСОБА_4 за допомогою мами повністю компенсував моральну шкоду потерпілій стороні, про що свідчить розписка надана законним представником потерпілого ОСОБА_7 (відповідна розписка долучена до матеріалів кримінальної справи) Також, Потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_7 написали заяви в яких зазначили, що не мають претензій до ОСОБА_4 , просять суд суворо не карати та призначити покарання без позбавлення волі ОСОБА_4 (заяви маються в матеріалах кримінальної справи). Окремо звертаю увагу суду, що ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, в скоєному щиро кається та зробив для себе висновки про вчинений ним злочин.

Враховуючи вищезазначене захисник обвинуваченого стверджує, що станом на сьогодні відсутній обґрунтований ризик завдання нової шкоди потерпілому.

У зв`язку з неможливістю обвинуваченого перебувати в умовах тримання під вартою та для забезпечення можливості належного соціального функціонування, а підзахисний має реальну можливість і гарантії належного виконання обов`язків з боку членів сім`ї, а відтак, захисник просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, адже ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшились та не зникли.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває під вартою з 28 травня 2025 року. Вирок у відношенні останнього не ухвалено, триває судовий розгляд.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких. У матеріалах справи відсутні відомості про його ухилення від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, він не перешкоджав встановленню істини у справі, яка розслідувалась.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на потерпілого та свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання у місті Кривий Ріг, має міцні соціальні зв`язки, подана письмова згода бабусі обвинуваченого ОСОБА_6 , яка підтверджує, що вона не заперечує проти того, щоб обвинувачений ОСОБА_4 проживав разом з нею у її квартирі за адресою АДРЕСА_2 в період дії цілодобового домашнього арешту.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила свою згоду щоб обвинувачений ОСОБА_4 , який є її онуком проживав разом з нею у її квартирі за адресою АДРЕСА_2 в період дії цілодобового домашнього арешту, зазначила про те, що фінансове забезпечення обвинуваченого ОСОБА_4 на час перебування його під цілодобовим домашнім арештом зможе забезпечувати його мати.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений у разі зміни запобіжного заходу, зможе вплинути на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд, з урахуванням вищевикладеного приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до суду на визначений час;

-цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та виходячи з положень ст.ст.176,178,331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 22 березня 2026 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176,178,181,331,369-372 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні Клопотання від 22.01.2026 р. прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання від 19.01.2026 р. захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово за адресою проживання: АДРЕСА_2 строком на 60 діб до 22 березня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 до закінчення строку дії запобіжного заходу, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду на визначений час;

-цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 звільнити з під варти негайно в залі суду.

Вважати ОСОБА_4 таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику й прокурору та направити до Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області - для контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Дія ухвали закінчується о 24.00 год. 22 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1