провадження № 1-кс/362/873/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року

Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000849 від 21 грудня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

слідчий ОСОБА_3 ;

підозрюваний ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 .

Слідчий суддя встановив:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 21 грудня 2025 року, близько 10 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин на побутовому рівні, виник словесний конфлікт.

Під час словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив щодо ОСОБА_7 насильницькі дії, а саме взяв до рук металеву каструлю та наніс не менше п`яти ударів в область голови потерпілої чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, перелому правої лобної та скроневої кісток, забою головного мозку, параорбітальної гематоми праворуч, забійної рани тім`яної ділянки голови.

Щодо визначених процесуальним законом ризиків слідчий послався на те, що:

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

- перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення , у якому підозрюється тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України;

- щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі п`яти до восьми років;

- щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що він перебуває у тісних особистих стосунках з ключової потерпіло та свідками. Будучи особисто знайомим зі потерпілою та свідками, підозрюваний обізнаний про місця їх проживання, контакти та специфіку їхньої діяльності. Це створює реальну можливість здійснювати на них психологічний тиск, переконувати змінити свідчення або замовчувати важливі обставини події з метою уникнення нею відповідальності. Особливого значення цей ризик набуває на початковій стадії досудового розслідування, коли свідки та потерпіла ще не надали вичерпних свідчень у суді, а орган розслідування має необхідність у проведенні додаткових допитів та слідчих експериментів за їх участю. Перебуваючи на волі та маючи прямий доступ до свідків та потерпілої, підозрюваний може скористатися спільними інтересами чи попереднім знайомством для спотворення істини у справі, що зробить неможливим встановлення об`єктивних обставин злочину.

- щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних злочинів та у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі п`яти до восьми років

В обґрунтування неможливості запобігання ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів слідчий зазначив, що застосування застави щодо ОСОБА_5 є не можливим, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також в зв`язку із відсутністю даних про те, що у підозрюваного є кошти необхідні для внесення застави, тому слідство вважає за неможливе визначення застави у кримінальному провадженні. Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , не є можливим, оскільки останній може покинути місце свого проживання з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування, та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_5 , не є можливим, оскільки останній може покинути місце свого проживання з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування, та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та в зв`язку з відсутністю у слідства будь-яких даних про осіб, які заслуговуючи на довіру у слідства, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

У судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання.

ОСОБА_5 і захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вказавши на відсутність стверджуваних стороною обвинувачення ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, характеризуючи матеріали щодо підозрюваного, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України, відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 178 КПК України обумовлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За приписами частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Так, 21 грудня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України.

22 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що є небезпечне для життя в момент заподіяння, підтверджується: витягом з АРМОР від 21.12.2025, протоколом ОМП від 21.12.2025, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 22.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 22.12.2025; протоколом допиту ОСОБА_11 , від 22.12.2025; випискою з проміжного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №6472; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Щодо наявності передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків слідчий суддя виходить з того, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику ЄСПЛ, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий суддя вважає, що наявність передбачених пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків належним чином аргументована та доведена стороною обвинувачення. Так, слідчий суддя враховує характеризуючи матеріали щодо підозрюваного, відсутність будь-якого офіційного доходу.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про доведеність з боку сторони обвинувачення обставин, обумовлених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявності передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків.

Також слідчий суддя констатує доведеність з боку сторони обвинувачення визначеної пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України обставини, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання є цілком обґрунтованим.

Водночас слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в порядку та розмірі, визначених процесуальним законом, яких буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Керуючись статтями 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити клопотання слідчого частково.

2. Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1