УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 року, вилученого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону ОСОБА_4 марки «iPhone» моделі «11 Pro» чорного кольору в чохлі білого кольору та ?флеш-накопичувача сірого кольору об`ємом 8 ГБ.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, використовуючи методи соціальної інженерії, отримують несанкціоновані доступи до особистих кабінетів онлайн-банкінгу банківських установ, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України. Після отримання контролю над кабінетами онлайн-банкінгу, здійснюється транзакції з переказу грошових коштів, наявних на банківських рахунках потерпілих, на заздалегідь підготовлені карткові рахунки, відкриті на ім`я третіх осіб. В подальшому, з метою зміни форми грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, внаслідок виконання Р2Р-ордерів на різноманітних криптовалютних платформах, зловмисники перетворюють їх у віртуальні активи та акумулюють на заздалегідь підконтрольних останнім акаунтах.

20.11.2025 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведеного обшуку вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 марки «iPhone» моделі «11 Pro» чорного кольору в чохлі білого кольору та ?флеш-накопичувач сірого кольору об`ємом 8 ГБ

У зв`язку з чим в порядку ст. 98 КПК України вище перелічене майно слідчим 21.11.2025 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження прокурор просить накласти арешт на майно, яке являється предметом розгляду даного клопотання.

Представник органу досудового розслідування та власник майна, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000018 від 04.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

20.11.2025 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2025 року проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro» чорного кольору в чохлі білого кольору та ?флеш-накопичувач сірого кольору об`ємом 8 ГБ

21.11.2025 року вказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, передачі чи відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна. Тож, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «iPhone» моделі «11 Pro» чорного кольору в чохлі білого кольору та ?флеш-накопичувач сірого кольору об`ємом 8 ГБ.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7