Провадження № 1-кс/638/3013/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001252 від 16 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

Прокурор підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні, просить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного в межах досудового розслідування - до 18.01.2026.

Підозрюваний ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) та його захисник заперечують проти задоволення клопотання, просять визначити запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, встановив, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 після 10 жовтня 2025 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування наразі встановити не виявилося можливим, знаходячись поблизу будівлі Студенокського старостату Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, розташованої за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Студенок, пров. Шкільний, буд. 2 під час спільного розпиття алкогольних напоїв в ході конфлікту з ОСОБА_7 , який виник на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер діяння та бажаючи діяти саме таким чином, вдарив кулаком лівої руки останнього в область живота, в результаті чого ОСОБА_7 впав на землю на правий бік. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на навмисне вбивство, підняв із землі дерев`яну палицю та наніс не менше чотирьох ударів в область голови та тіла ОСОБА_7 . В результаті злочинних дій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді сукупних тупих травм тіла та голови помер на місці події. В подальшому, ОСОБА_4 з метою приховування вчиненого злочину відтягнув труп останнього в лісопосадку, розташовану поблизу села Студенок Ізюмського району Харківської області.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/225Брт/25 від 16.10.2025 причиною смерті ОСОБА_7 стала сукупна тупа травма тіла та голови. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

18.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами оглядів місць події, протоколами допиту свідків, речовими доказами, лікарським свідоцтвом про смерть.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 22.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 20.11.2025 включно, від 17.11.2025 підозрюваному продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 16.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий у клопотанні посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та те, що двомісячний строк досудового розслідування закінчується, проте закінченню досудового розслідування перешкоджає необхідність проведення слідчих дій, а саме: отримати висновки судово-цитологічних експертиз, судово-імунологічних експертиз, після отримання яких призначити додаткову судово-медичну експертизу, проаналізувавши отримані висновки судових експертиз, за результатами зібраних доказів прийняти рішення у порядку статті 283 КПК України, відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Постановою керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 від 10 грудня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001252 від 16.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 18.01.2026.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 16.12.2025 включно.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, є запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, а також враховуючи, що у випадку не продовження строку тримання під вартою існуватимуть ризики переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду на території України або за її межами, що значно ускладнює контроль за процесуальною поведінкою останньої (пункт 1 частини першої статті 177 КПК України).

Зважаючи, на причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину підтверджується у тому числі і покази свідків, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному ОСОБА_4 можуть бути відоме місце мешкання свідків, що також дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до статтей 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (пункт 5 частини першої статті 177 КПК України).

Територія Ізюмської міської територіальної громади Харківської області, де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_4 , перебуває у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громада та територій України №376 від 28.02.2025, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного, та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту статті 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченій.

Також суд враховує обставини, характер та суспільну небезпеку вчинення кримінального правопорушення, а саме вбивство.

При цьому, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин та характер вчинення кримінального правопорушення, а саме, особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо визначення підозрюваній розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні, суд враховує приписи статей 177, 178, 182, 183 КПК України.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу.

Характер вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, характер та обставини інкримінованого злочину, та тяжкість покарання також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що не зменшилися ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.01.2026, без визначення розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2026, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та надіслати на адресу Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним - в цей же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1