Справа 556/3024/25
Номер провадження 1-в/556/366/2025
У Х В А Л А

Іменем України

16.10.2025 року

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, в режимі відеоконференції, клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в межах строків, невідбутої частини покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , до арешту працюючого, не одруженого, раніше не судимого.

Засудженого 18.05.2022 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 307, ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

12.03.2024 вироком Рівненського апеляційного суду вирок суду від 18.05.2022 в частині призначення покарання скасовано, постановлено новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавленя волі, з конфіскацією частини належного на праві власності майна. В решті вирок суду залишено без змін.

в с т а н о в и в:

Адміністрація ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» звернулася до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, як такому, що відбув 1/2 строку покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації колонії підтримав клопотання. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 позитивно характеризується, стягнень не має. До засудження мав постійне місце проживання. В установі працевлаштований у філії №131 ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» в дільниці МПП. Виконує роботи з благаустрою установи, до яких відноситься з розумною ініціативою. Три рази заохочувався наказом начальника установи. Має позитивні плани на майбутнє. Виконавчих листів на виконанні в установі немає. А тому, адміністрація колонії вважає, що засудженому можна замінити невідбуту частину покарання на більш м`яке.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив замінити невідбуту частину покарання пробаційним наглядом. В скоєному злочині розкаюється, усвідомлює, що після звільнення потрібно працевлаштуватись, зробив належні висновки. Має фактичне місце проживання, позитивні плани на майбутнє, хоче виховувати сина.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, оскільки пробаційний нагляд є найбільш м`яким видом покарання, ОСОБА_4 працює в установі лише з квітня 2025 року.

Заслухавши думку прокурора, учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1,13-1,13-4,14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_4 раніше не судимий. Засуджений 18.05.2022 Рівненським міським судом Рівненської області за ст.ст. 307 ч.2, 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

12.03.2024 вироком Рівненського апеляційного суду вирок суду від 18.05.2022 в частині призначення покарання скасовано, постановлено новий вирок, визнано ОСОБА_4 винним за ст. 307 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавленя волі з конфіскацією частини належного на праві власності майна. В решті вирок суду залишено без змін.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі утримується з 12.03.2024 . Вину в скоєному злочині визнає та розкаюється.

Початок строку відбування кримінального покарання 12.03.2024 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 12.03.2027 року.

З 04.04.2024 засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Стягнень не має. По відношенню до персоналу установи ввічливий, тактовний. Три рази заохочувався наказом начальника установи.

В установі працевлаштований у філії №131 ДУ «Полицька виправна колонія (№76» в дільниці МПП в`язальником. Виконує роботи з благаустрою установи, до яких відноситься з розумною ініціативою.

Виконавчих листів на виконанні в установі не має.

Бажає змінити своє життя на краще. Має позитивні плани на майбутнє. Бере активну участь у програмах. Приймає участь у програмах ДВВ на засуджених за напрямком «Національно-патріотичне виховання».

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, отримує від них посилки.

Заходи індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим виконані.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків, засуджений має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

До засудження мав постійне місце проживання АДРЕСА_2 .

Таким чином, поведінка засудженого ОСОБА_4 свідчить, що він став на шлях виправлення, що є підставою для заміни невідбутої ним частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Як вбачається зі ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі можуть бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і фактично відбув певну частину покарання, призначеного за вироком суду, тривалість якого визначається ч.4 ст.82 КК України .

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 відбув 1/2 покарання, призначеного за вчинення умисного тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що клопотання виправної установи є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

В той же час, при виборі виду покарання, на яке слід замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги тяжкість вчиненого ним злочину, особу засудженого, а також відсутність інформації про подальше місце праці ОСОБА_4 , і з урахуванням викладеного приходить до висновку, про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м"яким покаранням у вигляді пробаційного нагляду, як про це просить засуджений.

Відповідно до положень ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

А як зазначено в ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного його продовження за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, будучи засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 18.05.2022 за ч.2 ст. 307, ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, який скасовано вироком Рівненського апеляційного суду від 12.03.2024 в частині призначення покарання. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавленя волі з конфіскацією частини належного на праві власності майна. В решті вирок суду залишено без змін. На час розгляду клопотання відбув 1/2 строку покарання.

Статтею 82 КК України визначено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Цією нормою встановлено вичерпний перелік покарань, при відбуванні яких можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, а відтак, за переліком від найсуворішої міри покарання у вигляді позбавлення волі наступною визначається максимально наближена міра покарання - обмеження волі.

З наявних у матеріалах судового провадження даних слідує, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого злочину і за час відбування покарання у ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» дійсно характеризується позитивно, має заохочення і дотримується встановленого порядку.

Зазначені обставини на момент розгляду клопотання є підставою для заміни не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі, яке, згідно норм чинного законодавства, визначається, як м`якший вид покарання після позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання. Згідно з ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 відбув 1/2 покарання, призначеного за вчинення умисного тяжкого злочину, враховуючи зарактеризуючі дані засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання виправної установи слід задовольнити частково, засудженому ОСОБА_5 , замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 51, 59-1, 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в межах строків, невідбутої частини покарання ОСОБА_4 , задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 04 місяці 26 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом семи діб з часу проголошення ухвали, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1