Справа № 150/463/25
Провадження №11-кп/801/978/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000223 від 16.05.2024, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.07.2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів - Подільський Могилів - Подільського району Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

встановила:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено і діє на даний час.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.11.2023 №735/2023 на території України оголошено загальну мобілізацію.

ОСОБА_8 , перебуваючи на військовому обліку в третьому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 07.05.2024 № 39/263 придатним за станом здоров`я до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, не має передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, 07.05.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 під особистий підпис отримав повістку з вимогою з`явитись 08.05.2024 на 06 годину 00 хвилин до збірного пункту, який знаходився на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою призову по мобілізації в 235 навчальний центр.

У подальшому, не маючи на те поважних причин, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння та реалізовуючи свій умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_8 08.05.2024 на 06:00 годину до збірного пункту, який розташований на території ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , не з`явився.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

До початку судового засідання прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 подав відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ставить питання про зміну вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.07.2025 року відносно ОСОБА_8 , на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Вимоги мотивує тим, що щире каяття ОСОБА_8 виражається у його діях, а саме в його добровільному поверненні в Україні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката, просили задовольнити, не заперечували проти закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.07.2025 року відносно ОСОБА_8 доцільно закрити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ст. 336 КК України, - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Щодо вимог апеляційної скарги в частині призначеного покарання.

В ч.2 ст.65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.

Також враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття.

Суд вважає, що перелічені вище обставини, ніяким чином, не зменшують тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вони не є визначальними для вирішення питання можливості застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Згідно даних досудової доповіді, складеної Могилів-Подільським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе виключному випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме проведення спільних бесід виховного характеру щодо виправлення антисоціального типу поведінки, до проведення яких залучати представників правоохоронних органів, представників органів місцевого самоврядування, волонтерів пробації, психолога.

Апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 повернувся в Україну, що є пом`якшуючою обставиною, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_8 визнав вину, щиро розкаявся, що і виразилось через повернення в Україну також.

Колегія суддів враховує, що у випадку звільнення осіб від покарання з випробуванням, останні підлягають звільненню і з військової служби, що є одним із способів ухилення від мобілізації, що фактично і є у випадку обвинуваченого, а тому застосування до нього ст. 75 КК України у воєнний час, коли держава перебуває в стадії активних військових дій, колегія суддів вважає такою, що не відповідає вимогам закону та меті покарання вцілому.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства, а також у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки щодо апеляційної скарги прокурора .

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , апеляційне провадження в цій частині закрити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 22.07.2025 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4