УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4900/25

26 січня 2026 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду Рівненської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2025 року у справі №564/4900/25 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на легковий автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 , та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказує, що арешт було накладено у зв`язку із необхідністю проведення судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи.

Також зазначає, що станом на 20.01.2026 всі необхідні слідчі, процесуальні дії, експертизи з вказаним мотоциклом проведено, а тому необхідність в збереженні арешту майна відпала.

Просить скасувати арешт майна в частині заборони користування автомобілем OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Заявник в судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив розглядати справу без його участі, клопотання підтримує.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися та вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає до задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що 30 листопада 2025 року до ЄРДР за №0000399 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в межах якого ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2025 року у справі №564/4900/25 задоволено клопотання про арешт майна та накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на легковий автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 , та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом частини першої ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Згідно з ч.3 ст.100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст.1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 1.06.2006).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що огляд та експертизи щодо вилученого та арештованого в межах вказаного кримінального провадження автомобіля OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже проведено і доказів протилежного слідчому судді не надано.

Разом з тим слідчий суддя враховує, що автомобіль марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а відтак існує потреба у його збереженні, проте, з огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що потреба в утриманні зазначеного транспортного засобу на спеціальному майданчику в органах поліції відпала і власником або користувачем вказаного автомобіля може бути забезпечено його краще збереження, як речового доказу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2025 року у справі №564/4900/25 арешт в частині заборони користування автомобілем, залишивши арешт щодо заборони відчуження та розпорядження на автомобіль марки OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 , та є речовим доказом у кримінальному провадженні і передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1