печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023, у межах кримінального провадження №0003834 від 07.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0003834 від 07.11.2023, що накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 у справі № 761/43075/23, на віртуальні активи, які знаходяться на крипто гаманцях онлайн біржі з продажу віртуальних активів та крипто валюти «Binance» та перебувають у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; user ID: НОМЕР_2, який підв`язаний до поштової скриньки - email: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з номером телефону НОМЕР_1 .

В обґрунтування доводів клопотання зазначається, що арешт на майно було накладено без достатніх правових підстав, необґрунтовано та з порушенням вимог ч. 10 ст. 170 КПК України. Органом досудового розслідування не подано належних та допустимих доказів того, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, набуте внаслідок його вчинення чи підлягає спеціальній конфіскації.

Подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження є недоцільним і таким, що втратило актуальність, оскільки ОСОБА_4 не набув процесуального статусу підозрюваного у межах даного кримінального провадження. Водночас накладення та збереження арешту істотно обмежує його гарантоване право мирного володіння майном і є непропорційним втручанням у здійснення права власності.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд клопотання у відсутність власника майна, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. До суду надійшов лист за підписом прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 зі змісту якого вбачається, що стороною обвинувачення в ході досудового розслідування не здобуто доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до реалізації злочинної схеми підозрюваними у кримінальному провадженні. Поряд з цим, розгляд клопотання просив провести без його участі.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003834 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 у справі № 761/43075/23 у межах кримінального провадження № 004639 від 09.11.2023 накладено арешт, зокрема, на віртуальні активи, які знаходяться на крипто гаманцях онлайн біржі з продажу віртуальних активів та крипто валюти «Binance» та перебувають у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; user ID: НОМЕР_2, який підв`язаний до поштової скриньки - email: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з номером телефону НОМЕР_1 .

Постановою прокурора матеріали кримінального провадження № 004639 від 09.11.2023 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0003834 від 07.11.2023.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Із мотивувальної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 вбачається, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя виходив із того, що зазначене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, а застосування арешту є необхідним для забезпечення збереження речових доказів. Одночасно суд зазначив, що накладення арешту зумовлене також необхідністю забезпечення можливої спеціальної конфіскації, яка може бути застосована судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника.

Підозра посадовим особам заявника не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які нібито заподіяні державі.

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , яке перебуває у власності заявника. Підозра заявнику не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки ОСОБА_4 не може нести відповідальність за злочинні дії третіх осіб, відсутні правові підстави для застосування відносно нього спеціальної конфіскації майна. Отже, на даному етапі кримінального провадження подальше застосування зазначеного заходу забезпечення не лише не досягне легітимної мети, яку переслідує орган досудового розслідування, але й становитиме надмірне та непропорційне втручання у права і свободи власника майна, що суперечитиме принципу «справедливого балансу» між засобами та поставленою метою.

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0003834 від 07.11.2023, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, спростовується наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту рахунків заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 1-35, 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 у справі № 761/43075/23, на віртуальні активи, які знаходяться на крипто гаманцях онлайн біржі з продажу віртуальних активів та крипто валюти «Binance» та перебувають у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; user ID: НОМЕР_2, який підв`язаний до поштової скриньки - email: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з номером телефону НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1