Провадження №: 1-кс/755/101/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2026 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна та повернення застави, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000490 від 02 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_3 та повернення застави ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000490 від 02 листопада 2021 року

Своє клопотання він мотивує тим, що 18 березня 2024 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2022 року арештовано майно ОСОБА_3 . Після ухвали від 18 березня 2024 року арешт став непропорційним обмеженням права власності, тому необхідно скасувати ухвалу слідчого судді. Також, необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_4 заставу, внесену ним на депозит Корольовського районного суду міста Житомира.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст. 174 КПК України, приходить до наступного.

Ст. 50 КПК України регламентує, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 у ч. 1 ст. 50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК України імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України ) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів.

Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

У цьому випадку, ОСОБА_2 до клопотання не долучив копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Як наслідок, в силу п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України, не підтвердив повноваження захисника на участь.

Тому, слідчий суддя вважає за необхідне, з урахуванням норм ч. 6 ст. 9 КПК України, яка регламентує, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, беручи до уваги положення ст. 7, ч. 2 ст. 8, ч. 5 і ч. 6 ст. 9 КПК України, клопотання повернути заявнику.

Позаяк, схожим за своєю суттю є положення ч. 2 ст. 304 КПК України, адже згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

При цьому повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, ОСОБА_2 подано клопотання про скасування майна в інтересах ОСОБА_3 . У той же час до клопотання не долучена копія ухвали, скасувати яку він просить, та процесуальні документи та докази, які підтверджують підстави звернення до Дніпровського районного суду міста Києва, та які доводять, що відпала потреба у подальшому потреба застосовувати арешт.

Щодо клопотання про повернення суми застави, то це клопотання розглядається окремо на підставах визначених главою 18 КПК України. До клопотання долучаються: копія ухвали про обрання запобіжного заходу, документи на підтвердження внесення суми застави та особи, яка вносила суму застави, повідомлення про звільнення з під варти, процесуальні документи про скасування запобіжного заходу, тощо.

Насамперед, як зазначив заявник, суму застави вносив ОСОБА_4 . Останній до суду з клопотанням про повернення застави не звертався, процесуальних документів про отримання ОСОБА_2 повноважень на представлення інтересів ОСОБА_4 до клопотання долучено не було.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 50, 174 369-372, 376 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна та повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000490 від 02 листопада 2021 року, повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали про повернення клопотання надіслати особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1