Справа № 283/884/25
провадження №1-кп/283/188/2025
У Х В А Л А

13 листопада 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000721 від 02.04.2025) стосовно ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України.

Під час судового засідання будучи допитаним з приводу обставин інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду про те, що під час досудового розслідування відносно нього невідомими йому поліцейськими було вчинено психологічний примус з метою примушування дати визнавальні показання. Переживаючи, що відносно нього безпідставно буде обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, він погодився взяти провину на себе та підписав всі надані йому документи, зміст яких йому був невідомий. Разом з тим, обвинувачений не вказав, хто саме вчинив відносно нього протиправні дії.

Суд, заслухавши наведені ними аргументи, доходить такого висновку.

У статті 8 КПК України вказується, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний закон забороняє під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність (ч. 2 ст. 11 КПК). Докази, отримані внаслідок таких дій, згідно з п. 2 ч. 2 ст.87 КПК є недопустимими. Повідомлення про незаконні методи досудового розслідування працівниками правоохоронних органів мають бути предметом перевірки судами.

Статтею 373 КК України передбачено кримінальну відповідальність за примушування давати показання при допиті шляхом незаконних дій з боку особи, яка проводить дізнання або досудове слідство.

За таких обставин, доводи обвинуваченого про змушення його взяти на себе провину за зберігання та збут підробленої національної валюти внаслідок застосування незаконних методів досудового розслідування, суд не може ні підтвердити, ні спростувати.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності забезпечення судами належної перевірки заяв про застосування недозволених методів шляхом ініціювання здійснення офіційного розслідування уповноваженим органом (зокрема, постанови від 13.04.21 у справі № 752/6631/18-к, від 04.11.2021у справі № 1-14/2005).

Зі змісту ч. 6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Так, стаття 214 КПК України зобов`язує слідчий орган невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийняті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує її гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.9 цього ж Закону, територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Хмельницьку, Чернівецьку області;

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ « Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів, вказані обвинуваченим ОСОБА_6 діяння можуть бути розцінені як кримінально-карані, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницький, яке поширює свою діяльність на Житомирську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_6 обставин щодо застосування до нього методів психологічного впливу, застосування методів недозволеного дізнання під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000721 від 02.04.2025 стосовно ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України.

Наведені в поясненнях обвинуваченого факти підлягають перевірці, у зв`язку із чим, слід ретельно перевірити наведені обвинуваченим ОСОБА_6 доводи стосовно застосування до нього співробітниками ГУ НП в Житомирській області неправомірних дій під час досудового слідства.

Керуючись статтями 7,9,11,22,214,350,372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницький, провести дослідження фактів, повідомлених обвинуваченим ОСОБА_6 в судовому засіданні 13 листопада 2025 року про примушування його невстановленими працівниками поліції дати недостовірні визнавальні показання під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000721 від 02.04.2025 стосовно ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України.

Копію матеріалів перевірки та прийнятого процесуального рішення невідкладно направити до Малинського районного суду Житомирської області у розумні строки.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.11.2025

Суддя