12 листопада 2025 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
11.11.2025 слідчим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від участі у розгляді вказаного клопотання.
В обґрунтування заяви зазначено, що у період часу з 2003 по 2013 рік слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 працював викладачем, старшим викладачем, доцентом кафедри та завідувачем кафедри цивільного права і процесу Класинчного приватного університету, ректором якого на той час був, і залишається наразі, ОСОБА_4 . Крім того, слідчий суддя ОСОБА_3 мав договірні відносини з ГУ «ЗІДМУ», правонаступником якого є КПУ, щодо участі вказаного навчального закладу у витратах, пов`язаних із захистом кандидатської дисертації, в обмін на зобов`язання відпрацювати не менше п`яти років в цьому університеті. Всі зобов`язання по вказаним договорам були виконані. Під час роботи в КПУ, слідчий суддя ОСОБА_3 перебував у підпорядкуванні ОСОБА_4 , як працівник, виконував його розпорядження, має усталені погляди щодо його особистих і ділових якостей.
Враховуючи вищевикладене, розгляд вказаного клопотання слідчим суддею ОСОБА_3 може поставити під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, що свідчить про наявність підстав для самовідводу слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 .
Також, слідчий суддя ОСОБА_3 просив здійснювати розгляд заяви без його участі.
Ознайомившись з доводами заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд доходить до наступного висновку.
Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 № 006/23).
У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості
Враховуючи те, що слідчий суддя ОСОБА_3 , на розгляд якого надійшло клопотання про продовження строку процесуальних обов`язків щодо ОСОБА_4 , тривалий час перебував у трудових відносинах з учбовим закладом, ректором якого був, і наразі є, підозрюваний ОСОБА_4 , та відповідно перебував у підпорядкуванні останнього, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду вказаного клопотання, суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд, -
Заяву слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1