У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2025 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за заявою від 11.07.2025 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за фактом здійснення ним службового підроблення офіційних документів, внесення до табелів відпрацьованого робочого часу за липень-грудень 2024 року неправдивих відомостей про роботу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що спричинило привласнення державних коштів, та розпочати досудове розслідування.

На думку апелянта, у заяві зазначено конкретні дії ОСОБА_6 , які мають ознаки кримінального правопорушення та вказав на докази, якими підтверджуються ці дії, тобто заява містить достатні відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий мав всі підстави для внесення відомостей за його заявою до ЄРДР.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що ані в заяві до ТУ ДБР у м. Миколаєві, ані в скарзі на бездіяльність слідчого не зазначав про привласнення ОСОБА_6 державних коштів, а вказував на його конкретні дії : внесення до офіційних документів - табелів обліку робочого часу неправдивих відомостей, що спричинило заволодіння бюджетними коштами іншими особами.

Таким чином, обставини, зазначені в ухвалі слідчого судді не відповідають змісту моєї заяви від 11.07.2025, поданої до ТУ ДБР та змісту скарги на бездіяльність слідчого.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Заявник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначив, що 07.07.2025 він подав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву, в якій просив вжити заходів до ОСОБА_6 у зв`язку із привласненням останнім державних коштів на суму 497 000 грн.

У відповіді, отриманої від слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві, зазначається про те, що заяву ОСОБА_5 долучено до матеріалів кримінального провадження № 0003551 від 11.06.2025 для перевірки викладених у ній фактичних обставин. Кримінальне провадження № 0003551 від 11.06.2025 з наданих суду витягів розслідується за ч. 4 ст. 191 КК України щодо з`ясування обставин привласнення посадовими особами Національного парку «Білобережжя Святослава» грошових коштів шляхом фіктивного працевлаштування осіб та за ч. 1 ст.114-1 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість скарги та необхідність відмови в її задоволенні, оскільки обставини, які викладені ОСОБА_5 є предметом перевірки в рамках кримінального провадження № 0003551.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_5 надіслав клопотання про апеляційний розгляд без його участі. Апеляційну скаргу підтримав.

Прокурор повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, до суду не з`явився. Неявка прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві із заявою, в якій просив вжити заходів до ОСОБА_6 начальника Покровсько-Хуторського відділення Національного природного парку «Білобережжя Святослава», за фактом здійснення ним службового підроблення офіційних документів, за фактом внесення до табелів відпрацьованого робочого часу за липень-грудень 2024 року неправдивих відомостей про роботу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що спричинило привласнення державних коштів на суму 497 000 грн.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення не внесено до ЄРДР, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя навів наступні мотиви, з якими погоджується колегія суддів.

Слідчий суддя дослідив зміст відповіді, отриманої від слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві, в якій зазначено, що заяву ОСОБА_5 долучено до матеріалів кримінального провадження № 0003551 від 11.06.2025.

Кримінальне провадження № 0003551 від 11.06.2025 (як видно з наданих суду витягів з ЄРДР) розслідується за ч. 4 ст. 191 КК України щодо з`ясування обставин привласнення посадовими особами Національного парку «Білобережжя Святослава» грошових коштів шляхом фіктивного працевлаштування осіб та за ч. 1 ст.114-1 КК України.

Тому слідчий суддя, дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість скарги та необхідність відмови в її задоволенні, оскільки у кримінальному провадженні № 0003551 від 11.06.2025 (як видно з наданих суду витягів з ЄРДР) здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 191 КК України за фактами привласнення посадовими особами Національного парку «Білобережжя Святослава» грошових коштів.

Оскаржуване рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3