Провадження № 1-кп/127/435/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих: захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає та просив суд викликати у судове засідання потерпілих, захисника, обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представники захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку прокурора.

Захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку своїх захисників.

У ході підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішення, передбаченого п. п. 1 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

З урахуванням вказаного, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт суд вважає, що по даному кримінальному провадженню можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вказане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за доцільне визначити дату та місце проведення судового засідання, судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати суддею колегіально в складі трьох суддів. Викликати у судове засідання прокурора, потерпілих, їх представників, обвинувачених, їх захисників та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотань від учасників судового провадження про здійснення виклику певних осіб для допиту, витребування певних речей чи документів у ході підготовчого судового засідання не надходило.

Крім того, до початку судового розгляду, представником потерпілого ОСОБА_8 захисником ОСОБА_10 та представником потерпілого ОСОБА_9 захисником ОСОБА_11 , подано до суду цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням з обвинувачених. Форма та зміст даних позовних заяв відповідають вимогам встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, а тому суд вважає за доцільне прийняти подані цивільні позови до судового розгляду, в порядку ст. 128 КПК України.

Також у ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а тому можуть переховуватись від суду, можуть чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також їх представники - захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_14 просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_12 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не обґрунтовані, обвинувачений ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони. Просив змінити ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисту поруку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, клопотання захисників, приходить до наступного висновку.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2025, від 13.06.2025 та від 08.08.2025 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжувався.

Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2025, від 19.06.2025 та від 08.08.2025 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжувався.

При вирішенні заявленого клопотання прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а тому, він, усвідомлюючи, що йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 до затримання не працював, не мав стабільного джерела доходу, а тому він може продовжувати вчинювати злочини, оскільки ОСОБА_5 відомі місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а потерпілі під час розгляду клопотання прокурора просили суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, останній може чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У ході судового провадження захисником ОСОБА_12 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисту поруку.

При вирішенні заявленого клопотання захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі до поручителя з боку слідчого судді, суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для підозрюваного, обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Дослідивши ряд заяв про бажання взяття на поруки ОСОБА_5 , з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на сьогоднішній день продовжують існувати. У суду відсутні підстави вважати, що вказані ризики зменшились або повністю відсутні, крім того, суд не вбачає реальної можливості впливу на ОСОБА_5 , особами, які виявилися бажання взяти останнього на поруки, а також можливості забезпечення належної поведінки обвинуваченим ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_12 відсутні.

Також, щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а тому він, усвідомлюючи, що йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, він може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 до затримання не працював, не мав стабільного джерела доходу, а тому він може продовжувати вчинювати злочини, оскільки ОСОБА_6 відомі місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а потерпілі під час розгляду клопотання прокурора просили суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, останній може чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 також слід відмовити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвал суду не перестали існувати, а тому підстав для застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що в даному випадку забезпечення захисту інтересів суспільства превалює над правилом поваги до особистої свободи обвинувачених. Продовження обраного обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме характеру суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосований до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотань захисників слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 177, 178, 180, 183, 314, 315, 316, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області у залі судових засідань № 14 на 25 листопада 2025 року о 15:00 год.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, їх представників, обвинувачених, їх захисників, та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до судового розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди прийняти до судового розгляду.

У клопотанні захисника ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.01.2026 включно.

У клопотанні захисника ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.01.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині продовження строку тримання під вартою, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду у частині продовження строку тримання під вартою не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: