1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7468/25 1-кс/335/3874/2025
24 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Відтак, на думку адвоката ОСОБА_3 , потреба у арешті, накладеному на майно ОСОБА_5 , відпала, і тому він підлягає скасуванню.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на викладені у ньому факти і норми права. Наполягала на тому, що вилучений мобільний телефон не може вважатись речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, оскільки відсутні підстави для підозри ОСОБА_6 у намаганні незаконно перетнути державний кордон України, і взагалі ніщо не свідчить про вчинення ним чи іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Проведений слідчим огляд мобільного телефону підтвердив лише той факт, що ОСОБА_6 вів електронне листування із своїм сімейним лікарем ОСОБА_7 , що не заборонено законом.
Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений телефон належав і перебував у користуванні ОСОБА_6 , що підтверджується відповідним протоколом огляду цього мобільного пристрою, а тому у ОСОБА_5 немає права вимагати скасування арешту. Крім того, проведеним оглядом встановлено, що вилучений мобільний телефон містить відомості про електронне листування між ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_7 , що становить доказове значення для даного кримінального провадження. Відтак, на думку слідчого, арешт був накладений обґрунтовано і потреба у ньому не відпала. Також слідчий вважав, що інтересам досудового розслідування зашкодило б і повернення вилученого телефону у користування ОСОБА_6 , оскільки в такому разі виявлена у телефоні інформація може бути знищена або спотворена. При цьому у мобільному пристрої, вилученому у самого ОСОБА_7 , таке листування відсутнє, а тому телефон ОСОБА_6 має істотне доказове значення.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.
У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
13.08.2025 за вказаною адресою був проведений санкціонований обшук, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 13 Pro» IMEI НОМЕР_1 , Imei 2 НОМЕР_2 , та медичну документацію на двох аркушах.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 18.08.2025 на вказаний мобільний телефон було накладено арешт.
Відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Раніше адвокат ОСОБА_3 вже зверталась з аналогічним клопотанням про скасування арешту мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 , і ухвалою слідчого судді від 17.10.2025 у задоволенні такого клопотання було відмовлено. Вказана ухвала в апеляційному порядку оскаржена не була.
Підставою для відмови у задоволенні клопотанні було те, що протоколу огляду від 08.09.2025 слідчим суддею встановлено, що вилучений мобільний телефон містить відомості про електронне листування між ОСОБА_6 і підозрюваним ОСОБА_7 з приводу підготовки документів для третіх осіб для отримання в подальшому підстав для відстрочки від мобілізації і, як наслідок, для виїзду за межі України, що становить доказове значення для даного кримінального провадження. Крім того, телефон містить листування між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , з якого випливає, що цей пристрій дійсно належить ОСОБА_6 і використовувався ним для задоволення своїх потреб.
Відтак, надані заявником документи на підтвердження того, що вилучений мобільний телефон був придбаний напочатку 2022 року ОСОБА_5 за рахунок коштів, отриманих нею в кредит, не спростовують того факту, що станом на час проведення обшуку і вилученого цього пристрою він належав саме ОСОБА_6 .
За таких обставин слідчий суддя погоджується з доводами слідчого ОСОБА_4 про те, що вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон є речовим доказом, і що у продовженні існування арешту не відпала потреба, а тому клопотання про його скасування не підлягає задоволенню.
Доводи представника заявника наведених вище висновків не спростовують.
Більше того, при повторному поданні клопотання про скасування арешту майна представник володільця майна не навів нових доводів і доказів, що не були б предметом оцінки слідчим суддею при постановлені ухвали від 17.10.2025.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 00 хв. 25.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1