Провадження № 1-кс/201/4672/2025
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001169 від 25.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 137, ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001169 від 25.08.2025 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.137, ч.2 ст.367 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 24 серпня 2025 року приблизно о 13:35 під час перебування малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території міського парку імені Т.Г. Шевченка у місті Дніпро, на неї впала інсталяція у вигляді дерев`яного стільця, унаслідок чого дитина отримала тяжкі тілесні ушкодження, що становили безпосередню загрозу її життю та здоров`ю.

У ході досудового розслідування допитано батька потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтвердив обставини події, зазначивши, що донька брала участь у танцювальному виступі в межах заходу «Park Dnipro Fest» у парку ім. Т.Г. Шевченка, де й сталася подія.

Також допитано представника КП «Міська інфраструктура» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив про те, що був присутній на місці події, бачив дитину після отримання травми та допомагав працівникам швидкої допомоги перенести її до карети швидкої.

У ході досудового розслідування на запит КП «Міська інфраструктура» надано відеозаписи з камер відеоспостереження від 24.08.2025 року, що були визнані речовими доказами (флеш-накопичувач Transcend, 32 ГБ). На відео зафіксовано момент травмування малолітньої ОСОБА_5

22 жовтня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, Монастирський острів, територія господарського двору парку ім. Т.Г. Шевченка, за добровільною згодою представника КП «Міська інфраструктура» ОСОБА_8 було вилучено предмет, схожий на дерев`яний стілець світло-коричневого кольору без покриття, який опечатано та доставлено для зберігання до Відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Шевченка, 7).

З огляду на характер отриманих потерпілою ОСОБА_5 ушкоджень та необхідність проведення відповідних судових експертиз, вилучений дерев`яний стілець має істотне доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказане майно, вилучене в ході огляду має особливо важливе доказове значення, тому з метою призначення відповідних експертиз по вилученим предметам та проведення необхідних слідчих дій, забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене в ході огляду майно.

Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, слідчий просить задовольнити подане клопотання та накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: дерев`яний стілець світло-коричневого кольору без покриття, вилучений 22.10.2025 року під час огляду території господарського двору парку ім. Т.Г. Шевченка (м. Дніпро, Монастирський острів) та доставлений для зберігання до Відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Слідчий надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_8 надав до суду заяву, якою просив розглянути подане клопотання без його участі та зазначив, що просить винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001169 від 25.08.2025 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.137, ч.2 ст.367 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що до ЧЧ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 24 серпня 2025 року на території міського парку ім. Т.Г. Шевченка внаслідок неналежного виконання обов`язків щодо охорони життя та здоров`я дітей травмувалася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинено тяжкі наслідки (ЄО 38043).

Також досудовим розслідуванням установлено, що до ЧЧ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 24 серпня 2025 року на території міського парку ім. Т.Г. Шевченка внаслідок службової недбалості травмувалася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви представника КП «Міська інфраструктура» ОСОБА_8 від 22.10.2025 року, останній надав згоду на проведення огляду місця події на території господарського двору парку ім. Т.Г. Шевченка (м. Дніпро, Монастирський острів).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.10.2025 року, 22 жовтня 2025 року під час проведення огляду місця події у період часу з 15 год 10 хв до 15 год 40 хв за адресою: м. Дніпро, Монастирський острів, територія господарського двору парку ім. Т.Г. Шевченка, було вилучено предмет, схожий на дерев`яний стілець світло-коричневого кольору без покриття.

Постановою слідчого слідчого відділення Відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.10.2025 року дерев`яний стілець світло-коричневого кольору без покриття визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001169 від 25.08.2025 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.137, ч.2 ст.367 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вилучений в ході проведеного огляду предмет може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001169 від 25.08.2025 року, на тимчасово вилучений в ході проведення 22.10.2025 року огляду місця події території господарського двору парку ім. Т.Г. Шевченка (м. Дніпро, Монастирський острів) предмет у вигляді заборони на володіння, користування та розпорядження, а саме: дерев`яний стілець світло-коричневого кольору без покриття.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1