Провадження № 1-кс/359/2182/2025
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

поручителя ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 року, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, одруженому, працюючому начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимому, маючому на утриманні малолітню дитину, інваліду третьої групи, учаснику бойових дій, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.11.2024 № 922 капітана ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважати таким, що з 21.11.2024 справи - посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем, який здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, що підтверджується положенням про перший відділ та функціональними обов`язками. Отже, ОСОБА_4 , як службова особа, уповноважена на доступ до ЄДРПВР та ІКС «Оберіг», зобов`язаний був діяти виключно у спосіб, передбачений Законом, а будь-яке рішення щодо зняття особи з розшуку допускається лише за наявності документально підтверджених підстав та оформлюється службовим рішенням з внесенням відповідних записів у Реєстр. Тобто ОСОБА_4 , як начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , безпосередньо відповідав за законність ведення військового обліку, достовірність та правомірність внесення змін до реєстрів, оповіщення та прийняття рішень щодо призову, розшуку і розподілу військовозобов`язаних.

Так, у ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.07.2025, виник умисел на прохання та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого службового становища.

25.07.2025 в період часу з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 повідомив останнього про те, що познайомився з громадянином ОСОБА_9 , який під час розмови, попросив його допомогти у знятті з розшуку в ІКС «Оберіг», на що ОСОБА_4 повідомив що дізнається про деталі і перетелефонує. Того ж дня, 25.07.2025, в період часу з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надане йому службове становище, за допомогою мобільного додатку «Telegram» зателефонував ОСОБА_8 , та вході розмови висунув протиправне прохання щодо надання йому 4000 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 25.07.2025 становить 100296 гривень), за зняття ОСОБА_9 з розшуку в ІКС «Оберіг».

На вказану пропозицію зі здійснення пособництва в прохання та одержанні неправомірної вигоди ОСОБА_8 погодився та діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до відведеної ролі пособника, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 30.07.2025, під час телефонної розмови висловив ОСОБА_9 прохання надати через нього службовій особі, яка займає відповідальне становище - начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 4400 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 25.07.2025 становить 181632 грн), за зняття ОСОБА_9 з розшуку в ІКС «Оберіг», при чому завищив розмір неправомірної вигоди на 400 доларів США в якості винагороди за незаконні посередницькі послуги з прохання та одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 .

Так, 30.07.2025, приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в автомобілі марки «AUDI» моделі «Q7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , поблизу магазину «Левада Буд» розташованого за адресою: Київська область, м. Переяслав, вул. Михайла Грушевського, 57, продовжуючи діяти умисно, як пособник, особисто отримав від ОСОБА_9 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) гривень та 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 30.07.2025 становить 100296 грн) з метою їх подальшого одержання, службовій особі, яка займає відповідальне становище, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 для забезпечення прийняття рішення щодо зняття ОСОБА_9 з розшуку в ІКС «Оберіг». Частину із отриманих коштів ОСОБА_8 , в гривні купюрами номіналом п`ятсот та тисяча гривень, в еквіваленті сумі 400 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 30.07.2025 становить 16504 гривень), залишив собі в якості винагороди за незаконні посередницькі послуги з прохання та одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 .

Цього ж дня, 30.07.2025, приблизно о 11 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в автомобілі марки «AUDI» моделі «Q7», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , поблизу магазину «Левада Буд» розташованого за адресою: Київська область, м. Переяслав, вул. Михайла Грушевського, 57, ОСОБА_8 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка не була обізнана про злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , раніше отриманні від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 67 500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень та 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 30.07.2025 становить 100296 грн.) для послідуючого їх надання ОСОБА_4 . У подальшому, не пізніше 04.09.2025, більш точний час встановити не вдалось, у невстановленому місці, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з метою особистого збагачення одержав, через невстановлену в ході досудового розслідування особу, яка не була обізнана про злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , для себе від ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду, а саме: грошові кошти в сумі 67 500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень та 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 99288 гривень) за вчинення в інтересах останнього, як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, для забезпечення прийняття рішення щодо зняття ОСОБА_9 з розшуку в ІКС «Оберіг». Після чого, 04.09.2025, о 17 год. 14 хв., внаслідок використання службових повноважень ОСОБА_4 , військовозобов`язаного ОСОБА_9 було знято з розшуку в ІКС «Оберіг».

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у проханні та одержанні службовою особою яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

03.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний заперечили відносно поданого клопотання. Зауважили, що обґрунтованість підозри не підтверджується жодними доказами. Крім того захисник зазначав, про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертав увагу на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має позитивну репутацію, характеристику, має міцні та сталі соціальні зв`язки.

В судовому засіданні депутат Київської обласної ради ОСОБА_6 заявив клопотання про передачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного та поручителя дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, 03.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України по наведеним вище обставинам.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 знаходить своє підтвердження зібраними у справі доказами: протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.07.2025; протокол огляду особи покупця від 30.07.2025; протоколом видачі грошових купюр для проведення оперативної закупки від 30.07.2025 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який дав добровільну згоду на проведення спеціального слідчого експерименту за фактом одержання неправомірної вигоди; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.07.2025, який вказав, що 30.07.2025 близько 09 год. 40 хв. поруч з магазином «Левада Буд», що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. М. Грушевського, передав ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) гривень та 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 30.07.2025 становить 100296 грн), за вплив на прийняття рішення посадовими особами КНП «Переяславської БЛІЛ», з метою виготовлення фіктивних документів про лікування ОСОБА_9 в кардіологічному відділенні зазначеного закладу та за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зняття з розшуку ОСОБА_9 у базі даних «Оберіг»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.09.2025; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль від 01.08.2025; протоколом обшуку від 18.09.2025, під час якого здійснено обшук квартири АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти які були помічені під час огляду від 30.07.2025 для передачі ОСОБА_8 ; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 18.09.2025; вимогою про судимість ОСОБА_4 від 18.09.2025; протоколом огляду предмету від 19.09.2025; наказом на призначення на посаду ОСОБА_4 , функціональними обов`язками ОСОБА_4 , витягом з положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Так, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, на підтвердження обґрунтованості підозри досудовим слідством зібрано ряд зазначених в клопотанні доказів.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , суд враховує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, при цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У Рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», а також правових позицій, викладених у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», та у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У справі «Ігнатов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 і 4, є серед основоположних прав, що захищають фізичну безпеку особистості і в цій якості її важливість має першорядне значення. Її головна мета полягає в тому, щоб не допустити свавільного або необґрунтованого позбавлення волі. Зокрема, можна ідентифікувати три основні засади у практиці Суду: вичерпний характер винятків, які повинні бути інтерпретовані строго і які не допускають широкого трактування відповідно до інших положень Конвенції (зокрема, статті 8-11 Конвенції); законності затримання, включаючи матеріальне та процесуальне право, що є вимогою ретельного дотримання принципу верховенства права. Одним з найбільш поширених видів позбавлення волі у кримінальному провадженні є досудове тримання під вартою. Таке тримання є одним із винятків із загального правила, що кожна людина має право на свободу (параграф 1 статті 5), та передбачено в підпункті (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також зіставляючи їх з вищевказаними вимогами кримінального процесуального закону і практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором під час судового засідання не наведено достатніх і належних переконливих доказів існування у сукупності всіх ризиків зазначених в клопотанні.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який має визначене місце проживання, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та запобігти вказаним ризикам.

Разом з тим достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя не вбачає.

З огляду на вказане, з урахуванням міцних соціальних зв`язків, перебування на утриманні малолітньої дитини, постійного місця роботи, позитивних характеристик, наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, що провадить розслідування кримінального провадження, прокурора та суду на визначений ними час; не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181-183, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України слідчий суддя

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

В задоволенні клопотання депутата Київської обласної ради ОСОБА_6 про передачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, що провадить розслідування кримінального провадження, прокурора та суду на визначений ними час;

- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала слідчого судді діє до 18 листопада 2025 року включно.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області.

Повний текст ухвали виготовлено 11.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1