Справа №630/1159/25 Провадження № 1-кп/630/51/25
В И Р О К

Іменем України

19 вересня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Люботин кримінальне провадження № 0000305 від 05.06.2025 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 382, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що постановою судді Люботинського міського суду Харківської області від 02 липня 2024 року (справа № 630/496/24, провадження № 3/630/185/24), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Постанова набрала законної сили 15 липня 2024.

Відповідно до статті ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення його до адміністративної відповідальності, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 04.06.2025 близько 19 годині 30 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «11183» д.н.з. НОМЕР_1 в Харківській області, м. Люботин, вул. Шевченка біля будинку 68/1, де був виявлений інспекторами СРПП відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, про що було складено постанову про адміністративне правопорушення.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на весні 2025 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, умисно, тобто достовірно знаючи, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, зв`язався з невстановленою в ході досудового розслідування особою для підроблення посвідчення, яке видається лише державною установою та надає право керування транспортними засобами.

Встановлено, що відповідно до п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.21 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, відповідно якого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій Al, А, В1, В, Cl, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії BE, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії на майданчиках для навчання з початкового керування та в умовах дорожнього руху на визначених територіальним сервісним центром МВС маршрутах.

Відповідно до п.23 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е- посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення. Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №844 від 16.09.2020 року «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Так, ОСОБА_4 , бажаючи управляти транспортними засобами категорії «В1» та «В», але при цьому не здавати теоретичний та практичний іспити на знання правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки в територіальному сервісному центрі МВС, спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою вступили в змову, спрямовану на виготовлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , за певну грошову винагороду.

З метою реалізації свого протиправного задуму, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та у групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно, надавши за попередньою змовою, невстановленій в ході досудового розслідування особі, свої персональні дані та фотокартку, чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.04.2025, ТСЦ 8041, категорії «В1» та «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому ОСОБА_4 , у квітні 2025 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.04.2025, ТСЦ 8041 категорії «В1» та «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В1» та «В», в якому відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/15806-ДД від 20.06.2025, встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 від 12.04.2025, ТСЦ 8041 категорії «В1» та «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника-України.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, виготовили завідомо підроблене посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «В1» та «В».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у квітні 2025 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 (один) рік та усвідомлюючи те, що його посвідчення водія вилучено, підробив посвідчення водія, з метою незаконного використання пред`являючи його, під час керування транспортними засобами, співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

Так, 04.06.2025 приблизно о 19:30, ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем «ВАЗ моделі «11183» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка в м. Люботин, Харківського району, Харківської області в бік виїзду з міста, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції.

Саме в цей час у ОСОБА_4 , виник прямий умисел, спрямований на використання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.04.2025, ТСЦ 8041 категорії «В1» та «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , під час перевірки поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області документів, пред`явив останнім, тобто незаконно використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, серії НОМЕР_2 від 12.04.2025, ТСЦ 8041 категорії «В1» та «В» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника-України, що підтверджується висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/15806-ДД від 20.06.2025.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, погодився з кваліфікацією діяння, та пояснив, що знав, що позбавлений права керувати транспортними засобами за постановою суду, і, коли в інтернеті побачив об`яву про виготовлення водійського посвідчення за 10 днів, він замовив таке посвідчення, отримав його на Новій пошті та сплатив через нову пошту за це посвідчення 13600 грн. Також, невідомий йому виробник вказав, що запис про старі права буде анульований і він у подальшому використав нелегально отримані права, але поліцейські виявили підробку. Зазначив, що закон не порушує, раніше до 2010 року мав судимість за наркотики, яка вже знята. Зараз він неофіційно працює на виробництві і не веде антисоціальний спосіб життя.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини вчиненого злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, проти чого не заперечували сторони кримінального провадження.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили; за ч.3 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, розлучений, утриманців не має, офіційно не працює, при цьому неофіційно підробляє на виробництві, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інші злочинами, які відносяться до нетяжких, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих обставин, наведені вище дані про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_4 раніше в силу ст.89 КК України не судимий та відсутні відомості, що він виявляє небезпеку для суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді позбавлення волі, та за ч.3 та ч.4 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим слід призначити за їх сукупністю покарання у вигляді позбавлення волі загальним строком на два роки, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати у розмірі 2674,20 грн за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-25/15806-ДД від 20.06.2025.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.258 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.3 ст. 358 КК Україниу виді одного року шести місяців обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК Україниу виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 06.06.2025 №630/700/25 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається у камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за квитанцією №87 - знищити.

Речовий доказ DVD-R диск з відео файлом з бодікамери співробітника СРПП відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000305.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 11183 д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у ОСОБА_5 - залишити користувачу.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1