Справа № 745/1047/25
Провадження № 1-кп/745/99/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000251 від 03.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з підстав передбачених п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До Сосницького районного суду надійшло клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з підстав передбачених п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для пред"явлення підозри, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що 02.11.2015 р. до Сосницького РВ надійшло повідомлення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 про те, що 19.10.2015 р. гр. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ангару розташованого в смт Сосниця по вул. Корнєва на території ОПС шляхом вільного доступу вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 50000 грн. Слідчим 03.11.2015 проведено огляд місця події, а саме території ангару в смт Сосниця, по вул. Корнєва. Допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 який відповідно до ст. 63 Коституції України відмовився від надання показів. В ході досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України надавалися доручення на встановлення свідків та очевидців вчинення злочину та місця знаходження викраденого майна. Проте проведеними оперативно - розшуковими заходами позитивного результату не отримано, особу, причетну до вчинення злочину не встановлено.

В клопотанні є заява прокурора про проведення судового розгляду без його участі та заява потерпілого, відповідно до якої він просить розглянути клопотання без його участі, проти закриття не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання з наступних міркувань.

03.11.2015 розпочато кримінальне проваджененя №0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в тому, що 19.10.2015 р. гр. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ангару розташованого в смт Сосниця по вул. Корнєва на території ОПС шляхом вільного доступу вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 50000 грн.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодній особі підозра не була повідомлена. В процесі досудового розслідування проводились слідчі дії, однак свідків злочину та місцезнаходження ОСОБА_6 не було встановлено.

Санкція ч.3 ст.185 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочину) передбачала покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Згідно ст. 12 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочину), кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно п.4 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочину), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, з часу вчинення злочину минуло більше 10 років, жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Відповідно до п.3-1 ч.1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Отже, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК України).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 15.02.2024 (справа № 687/1066/22).

У провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_4 не був допитаний через відмову давати покази на підставі ст.63 Конституції України (а.с.16-17), а в подальшому подав заяву від 02.02.2016 про закриття кримінального провадження, так як він претензій морального і матеріального характеру ні до кого не має (а.с.18), проте органом досудового розслідування не вирішено питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи. По кримінальному провадженню вжито заходи направлення на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , як особи на яку вказував потерпілий у заяві про вчинення злочину. Дані заходи виявились безрезультатними. В подальшому, в період часу з 19.11.2015 по 04.02.2021, тобто більше 5 років, жодних слідчих та розшукових дій взагалі не проводилось, в тому числі і на на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 .

Крім того, слідчим не надано оцінку заяві потерпілого про відмову від дачі показань, адже відповідно до ст.63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Тобто в даному випадку не встановлені підстави для відмови від надання показань потерпілим.

Окрім цього, у клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування, не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій, прокурор зробив висновок про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Указані вище обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок про закриття кримінального провадження є передчасним, поданим до настання умов, передбачених процесуальним законом.

З огляду на викладене вище, суд робить висновок про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. 284, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0000251 від 03.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з підстав передбачених п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1