печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000607 від 10.02.2025, про продовження строку тримання під вартою,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; підозрюваний ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене із заступником Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Метою та підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України, а також наявність заявлених ризиків, які не зменшилися та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, проти задоволення клопотання заперечували, зазначаючи, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, оскільки його дії кваліфіковано не вірно. Ризики, передбачені ст. 177 КПК, на які посилається сторона обвинувачення не є актуальними, а застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є непомірним та надміру суворим, з огляду не задовільний стан здоров`я, а також на наявність міцних соціальних зв`язків, тому просили у задоволенні клопотання відмовити, застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Окремо захисники клопотали застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження,вивчивши клопотання слідчого та захисника, дослідивши в нарадчій кімнаті документи, якими вони обґрунтовуються, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000607, у якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 153 (в редакції Закону № 2295-VI), ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України.

22.10.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 від 11.12.2025до трьох місяців, тобто до 21.01.2026.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з ст. 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

За такого, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя також враховує, що було встановлено наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та які на даний час не змінилися, є реальними та достатніми для продовження останньому строку тримання під вартою.

Наведені в клопотанні про зміну запобіжного заходу, а також письмових запереченнях відомості про стан здоров`я, а також про особу підозрюваного не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі наданих сторонами матеріалів, слідчим суддею надано оцінку в сукупності всіх обставин, що враховуються при продовженні строку тримання під вартою, передбаченим ст.ст. 178, 199 КПК, та на переконання слідчого судді, такі відомості не спростовують висновків про існування ризиків у кримінальному провадженні.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність виправданих потреб у визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави, з огляду на право суду, що закріплене у п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ураховуючи наведені мотиви і положення закону, вважаю про наявність обґрунтованих підстав продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити, продовжити ОСОБА_4 , строк тримання під вартою до 21.01.2026.

Строк дії ухвали визначити до 21.01.2026.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12