№ 133/3236/22
ВИРОК

Іменем України

26.11.2025р. м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 01.12.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» , Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, восени 2022 року в лісі, що знаходиться між с.МолодіжнеХмільницького району Вінницької області та с.Райки Бердичівського району Житомирської області під час збирання сухостою для розпалювання печі, виявив дикоростучі рослини коноплі.

Після цього ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, зірвав верхні частини виявлених ним рослин коноплі, таким чином незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

В подальшому знайдений наркотичний засіб канабіс ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де вирвані ним рослини конопель висушив та частину з них помістив до поліпропіленової сітки червоного кольору, а іншу частину подрібнив, після чого поклав до прозорого поліетиленового пакету, таким чином виготовив наркотичний засіб.

Після цього ОСОБА_4 почав незаконно зберігати за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, для власного вживання без мети збуту.

30.11.2022 року на підставі добровільної згоди, зазначеної у письмовій заяві ОСОБА_4 , працівниками поліції проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено поліпропіленову сітку червоного кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору та прозорий поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, зовні схожою на рослини конопель.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/18076- НЗПРАП від 12.12.2022 року надані на дослідження речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 138,38 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в Таблиці №1, в редакції діючій станом на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення) канабіс віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміриинаркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, невеликий розмір канабісу - цілих або різного ступеня подрібнення будь - яких частин рослини роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою, становить кількість масою до 5, 0 г.

Тобто, маса вилученого у ОСОБА_4 наркотичного засобу канабісу перевищує невеликий розмір, встановлений відповідними нормативними актами України з протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини його скоєння, докази щодо фактичних обставин справи не оспорював. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням процесуальних рішень та документів щодо процесуальних витрат, долі речових доказів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст встановлених під час дізнання обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений надав правдиві показання щодо фактичних обставин справи, які узгоджуються з обставинами, встановленими в судового розгляду та наведеними в обвинувальному акті.

При цьому суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» від 21 грудня 2023 року № 3528-IX рекомендовано Кабінету Міністрів України внести зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.

На виконання вищезазначених вимог закону постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 24 травня 2024 року № 653, яка набрала чинності 16 серпня 2024 року, внесено зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770, та у таблиці І у списку № 1 виключено таку позицію: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», а у таблиці ІІ у списку № 1 назву викладено в такій редакції: «Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» та доповнено позицією: «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».

Проте, такі зміни підзаконного нормативно-правового акту, а саме переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, посилання на який містять бланкетні диспозиції КК, із врахуванням рішення КСУ № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року, справа № 1- 3/2000, не змінюють словесно-документну форму кримінального закону і кримінально-правова норма залишається незмінною.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 24 травня 2024 року № 653 є підзаконним нормативно-правовим актом, а не законом про внесення змін до цього Кодексу, та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 3 КК цією постановою не вносились зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, постановою Кабінету Міністрів України, не є змінами до закону про кримінальну відповідальність, що виключає застосування ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України.

Такий висновок суду випливає із правової позиції, сформульованої у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.02.2025 року у справі № 552/4770/19.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю.

Його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно із ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як роз`яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку; ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно; має повну загальну середню спеціальну освіту; не одружений; не працюючий; на обліку у лікаря- психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Частиною 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння обвинуваченого, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Разом із цим, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2025 року у справі №133/2300/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.75КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Отже, кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, було вчинено ОСОБА_4 до постановлення вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2025 року.

За ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно із ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування в даній кримінально правовій ситуації положень ч.4 ст.70 КК України, суд виходить із того, що покарання у виді штрафу обвинувачений має відбувати реально.

Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі № 760/26543/17 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку. У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З огляду на викладене, суд вважає, що попередній вирок слід залишити незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням має зберігає свою законну силу.

Відтак, зважаючи на наведене та ураховуючи те, що покарання у виді штрафу за цим вироком обвинувачений має відбувати реально, то підстав для застосування положень ч.4 ст.70 КК в даній кримінально правовій ситуації суд не вбачає, а тому обидва вироки мають виконуватися самостійно.

Матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні не заподіювалася.

Процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, що становлять 1510 грн. 24 коп., відповідно до ч. 2 ст. 124, ч.1 ст.126 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженні, а саме поліпропіленова сітка червоного кольору, прозорий поліетиленовий пакет та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою (у перерахунку на суху речовину) 138,38 грама, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №2 ВП №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, на підставі п.3 ч.9 ст.100 КПК України підлягають знищенню.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що означені вище речові докази мають бути знищені, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на них ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.12.2022 року у справі №133/2891/22.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили чи інших заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2025 року у справі №133/2300/24 щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.12.2022 року у справі №133/2891/22 на поліпропіленову сітку червоного кольору, прозорий поліетиленовий пакет та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою (у перерахунку на суху речовину) 138,38 грама.

Речові докази по справі: поліпропіленову сітку червоного кольору, прозорий поліетиленовий пакет та особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою (у перерахунку на суху речовину) 138,38 грама, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №2 ВП №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп. стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя