КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/8334/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року, -

за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2025 року задоволено клопотанняпрокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 року та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung S 23 ULTRA у чохлі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung NOVUTE чорного кольору;

- ноутбук марки HP «Omen» S/N: 5 CD32126L6.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2025 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена з істотними порушеннями норм кримінального процесуального законодавства України, порушує законні права та інтереси власника майна, є незаконною та необґрунтованою, і тому підлягає скасуванню.

Вказує, що відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.08.2025 року про проведення обшуку, судом було відмовлено в частині клопотання слідчого щодо вилучення електронних флеш носіїв, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, судом зазначено, що у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах, телекомунікаційних системах.

Зауважує представник, що відсутні докази, які б підтверджували направлення клопотання прокурором про арешт тимчасово вилученого майна у ОСОБА_6 , саме 29.08.2025 року.

Також апелянт вказує, що зазначене у клопотанні майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що воно є речовим доказом кримінальних правопорушень.

Наголошує і на тому, що в оскаржуваній ухвалі вказано, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, однак, це жодним чином не обґрунтовується та не підтверджується матеріалами справи.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження представник зазначає, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали вона змогла отримати лише 14.10.2025 року, про що міститься відповідна розписка в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила задовольнити її, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2025 року має бути поновлений представнику ОСОБА_7 , як пропущений із поважної причини, якою є тривалість отримання останньою копії повного тексту оскаржуваної ухвали, але її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування, зокрема, перевіряються факти здійснення посадовими особами Міністерства оборони України, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, при виконанні державного контракту № 370/3/5/2/1/305 від 07.10.2022 року укладеного між Міністерством оборони України та Державним підприємством МО України «Агенція оборонних закупівель» про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування 155мм самохідних артилерійських установок М109Ь. А також, перевіряються факти вчинення посадовими особами Міністерства оброни України, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами Збройних сил України та невстановленими службовими особами ряду державних оборонних підприємств в ході укладання та виконання державного контракту №370/3/5/2/1/305 від 07.10.2022 року (про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування 155мм самохідних артилерійських установок M109L) дій на шкоду обороноздатності України в період військового стану.

Так, у липні 2022 року Італійською стороною затверджено черговий пакет матеріально-технічної допомоги для потреб Збройних Сил України, до якого, окрім іншого, включено 122 одиниці САУ M109L (далі - САУ), а також запчастини до них, вартістю 592 тис. євро.

Між ДП МОУ «Агенція оборонних закупівель» (далі - АОЗ) приватною компанією "Ultra Defense Согр" (далі - UDC) (Виконавець 1), США, та державним підприємством Міністерства оборони Італії "Agenzia Industrie Difesa"(AID), Італійська Республіка укладено Зовнішньоекономічний контракт № 21/2-15-КІ-22 від 12.09.2022 (далі - ЗЕК).

Згідно умов п. 2.1 ЗЕК Виконавець 1 (UDC) надає через Замовника 1 (АОЗ) для Кінцевого споживача послуги військового призначення з ремонту M109L (Товари) та їх приведення у боєздатний стан на виробничих потужностях, які авторизовані оригінальним виробником Товару, відповідно до технічної документації виробника Товару (Послуги 1), найменування, кількість та вартість яких зазначені у Додатках № 1 та № 2 до Зовнішньоекономічного контракту ЗЕК, а Замовник 1 (АОЗ) зобов`язується прийняти та оплатити надані Послуги 1 на умовах і в строки, передбачені Зовнішньоекономічним контрактом.

Відповідно до п. 2.6. ЗЕК Виконавець 1 (UDC) є стороною, відповідальною за надання Послуг на умовах Контракту із залученням Підрядника, який буде брати участь у виконанні лише згідно умов окремого контракту № 1 від 08.09.2022, підписаного компанією «UDC.» та ДП МО Італійської Республіки «Agenzia Industrie Dilesa» (Defense Industries Agency, AID).

Так, послуги за контрактом розбиті на дві специфікації

Специфікація № 1 - 33 одиниці, 859 000 дол. СІЛА кожна, загальна вартість 28 347 000 США;

Специфікація №2-67 одиниць, 1 114 000 дол. СІЛА кожна, загальна вартівсть 74 638 000 дол. США.

07.10.2022 року за №370/3/5/2/1/305 укладено державний контракт між Міністерством оборони України (Замовник) та АОЗ, з надання послуг з ремонту і технічного обслуговування зброї та систем озброєння, а саме відновлювального ремонту до боєздатного стану 33 од. 155мм САУ M109L, договірною ціною Послуг - 1 069 713 345, 69 грн. (ціна за 1 одиницю - 32 415 555,93 грн.), у строк до 12.12.2022 року.

Згідно із п. 1.2 державного контракту, місцем надання Послуг визначено виробничі потужності, які авторизовані виробником Виробів (Італійська Республіка).

Як встановлено досудовим розслідуванням, фактичні роботи з відновлення САУ M109L виконувалися підприємством Marconi Industrial Services S.p.A. (Італійська Республіка) на підставі контракту укладеного останнім 21.10.2022 року з компанією «UDC», відповідно до якого загальна вартість ремонту 33 САУ складає 8 910 000 Євро.

Приймання-передача САУ здійснювалась з порушенням контрактних строків. Окрім того, під час приймання згаданих САУ після їх ремонту, були виявлені технічні несправності, які не дозволяли визнати САУ придатними для подальшого використання за призначенням для виконання бойових завдань.

Додаткові ремонтні роботи проводились на території України ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод» () упродовж лютого-червня 2023 року на підставі контрактів укладених останнім з компанією «UDC»:

- контракт № б/н від 02.02.2023 року між UDC (Замовник) та ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод» (Підрядник), яким, передбачено виконання Підрядником ремонтних робіт для усунення виявлених дефектів 13 одиниць САУ M109L, визначених у додатку № 1, а також проведення їх повного технічного обслуговування із заміною масла, азоту та інших рідин (далі - Робота), у строк - 45 календарних днів з моменту їх початку. Роботи виконуються із матеріалів Замовника. Загальна сума контракту складає 60 000 доларів США. 28.02.2023 складено акт № б/н приймання наданих послуг з ремонту вказаних 13 одиниць САУ M109L;

- контракт № 06/03-23 від 06.03.2023 року, між UDC та ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод», яким передбачено надання Підрядником послуг для усунення виявлених дефектів 9 одиниць САУ M109L, визначених у додатку №1, а також проведення їх повного технічного обслуговування із заміною масла, азоту та інших рідин (далі - Робота), у строк - 15 календарних днів з дати їх початку. Роботи виконуються із матеріалів Замовника. Загальна сума контракту (п. 3.2) складає 77 680 доларів США.

- контракт № 18/05-23 від 18.05.2023 року, між UDC (Замовник) та ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод» (Підрядник) яким передбачено надання Підрядником послуг для усунення виявлених дефектів 3 одиниць САУ M109L, визначених у додатку №1, а також проведення їх повного технічного обслуговування із заміною масла, азоту та інших рідин (далі - Робота), у строк - 15 календарних днів з дати отримання передоплати. Роботи виконуються із матеріалів Замовника. Загальна сума контракту (п. 3.2) складає 25 000 доларів США, або 914 215 грн. з ПДВ (761 845,83 грн. без ПДВ).

Отже 25 із 33 одиниць САУ були доремонтовані ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод».

Після ремонту ТОВ «Криворізький турбовентиляторний завод» вказані САУ були прийняті військовою частиною Збройних Сил України та скеровані до бойових підрозділів для подальшого використання за призначенням.

Інші 89 САУ що були в пакеті матеріально-технічної допомоги Італійської Республіки були передані Україні без проведення ремонту та в подальшому у силами військових частин ЗСУ були відремонтовані. Зокрема встановлено, що силами в/ч НОМЕР_1 було відремонтовано 48 САУ вартість ремонту 1 од. САУ у в/ч НОМЕР_1 складала від 297,241 тис. грн. до 4 436 тис. грн., що включала як вартість матеріалів так і вартість робіт.

Зазначено, що проведеною Головною інспекцією Міністерства оборони України на виконання доручень Міністра оборони України від 25.02.2023 року №3478/з/1 та від 27.03.2023 № 3478/з службовою перевіркою встановлено ризик втрати державного майна - запчастин на суму 592 тис. євро, місцезнаходження яких наразі невідоме.

Висновком службової перевірки також констатовано, що збільшення посередників для виконання державних контрактів ускладнює процес виконання таких угод, підвищує їх вартість, збільшує ризики стосовно не виконання та/або несвоєчасного виконання умов таких договорів, може завуальовувати протиправну діяльність та вважається однією з причин несвоєчасного виконання умов згаданого державного контракту.

З огляду на вищевикладене у слідства є підстави вважати, що укладення зовнішньоекономічного контракту № 21/2-15-КІ-22 від 12.09.2022 року та державного контракту 07.10.2022 за №370/3/5/2/1/305 було здійснено службовими особами Міністерства оборони України та ДП «Агенція оборонних закупівель», в інтересах компанії «Ultra Defense Согр», з перевищенням своїх службових повноважень та призвело до надмірних витрат на ремонт САУ, порушення термінів передачі озброєння, перешкодило законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, та завдало шкоду обороноздатності України в період військового стану.

В ході досудового розслідування зазначено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень може бути причетний представник компанії «UltraDefense Согр» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

28.08.2025 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 13.08.2025 року № 757/38199/25-к було відшукано та вилучено:

- мобільний телефон марки Samsung S 23 ULRA у чохлі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung NOVUTE чорного кольору;

- ноутбук марки HP "Omen" S/N: 5 CD32126L6.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 28.08.2025 року зазначені мобільні телефони та ноутбук визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, постановою слідчого від 29.08.2025 року у даному кримінальному проваджені призначено комп`ютерно-технічну експертизу, об`єктом якої є вказані мобільні телефони та ноутбук.

05.09.2025 року (клопотання датоване 29.08.2025 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 року, на майно, яке належить ОСОБА_6 , що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung S 23 ULTRA у чохлі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung NOVUTE чорного кольору;

- ноутбук марки HP «Omen» S/N: 5 CD32126L6.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.10.2025 року задоволено клопотанняпрокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 року та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung S 23 ULTRA у чохлі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung NOVUTE чорного кольору;

- ноутбук марки HP «Omen» S/N: 5 CD32126L6.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно (техніку), для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначила обставини вчинення кримінального правопорушення та надала достатню на її думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси фізичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що мобільні телефони та ноутбук, на які прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Слід зазначити, що у даному провадженні арешт майна накладено з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, що по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, не є переконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів представника стосовно того, що дозволу на вилучення технічних пристроїв, на арешті яких наполягає прокурор, ухвалою суду не було надано, та пропуску прокурором строку подачі клопотання про арешт майна, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Обмежень щодо права слідчого вилучати лише ті речі, які зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку, дана норма права не містить, а тому підстави вважати, що прокурором було порушено порядок проведення тимчасового вилучення майна, відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, обшук було проведено 28.08.2025 року. З клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно прокурор звернувся до Печерського районного суду міста 29.08.2025 року, дата зазначається на клопотанні та на штампі зазначеному на конверті, яким направлялось клопотання, тобто на наступний день після проведення обшуку та вилучення майна. (том 1, с.с. 1, 173)

Вказані відомості, що містяться у матеріалах провадження, засвідчують факт дотримання стороною обвинувачення визначених законом строків для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000783 від 30.09.2022 року та накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung S 23 ULTRA у чохлі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung NOVUTE чорного кольору;

- ноутбук марки HP «Omen» S/N: 5 CD32126L6, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4