Справа № 487/8733/25
Провадження № 1-кс/487/5142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить БО БФ «З Божою допомогою», зареєстрованої за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Красівського, буд. 3, кв. 4, та на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні ОСОБА_4 ; виріз подушки безпеки з керма автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 з речовиною бурого кольору, змив на марлевий тампон з поверхні руля, ручки АКПП, ручки дверей автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , контрольний змив, із забороною розпорядження та відчуженні майном.

У клопотанні прокурор посилався на те, що вказаний транспортний засіб та інші вилученні речі зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Виникла необхідність в накладенні арешту на майно з метою збереження його речового доказу, запобіганню можливості його приховання, пошкодження, знищення або перетворення, відчуження.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудрове розслідування у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2025 близько 23 години 30 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (0,89 ‰), здійснюючи рух автодорогою М14, за напрямком від с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області до м. Миколаєва, знаходячись на 205км+266 м в напрямку с. Чорнобаївка, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу (безпечному руху нічого не заважало, контактів з іншими транспортними засобами не було), щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ними, внаслідок чого не впорався з керуванням, здійснивши наїзд на бетонний блок зі стовпом та антидроновою сіткою, що встановлені на правому узбіччі, з послідуючим виїздом за межі проїзної частини. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинула на місці події.

18.11.2025 слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, оглянутий транспортний засіб, який в подальшому був вилучений. Крім того, були вилучені виріз подушки безпеки з керма автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з речовиною бурого кольору, змив на марлевий тампон з поверхні руля, ручки АКПП, ручки дверей автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , контрольний змив.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є БО БФ «З Божою допомогою».

Постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб; виріз подушки безпеки з керма автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з речовиною бурого кольору, змив на марлевий тампон з поверхні руля, ручки АКПП, ручки дверей автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , контрольний змив, визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В якості підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, у клопотанні зазначено, що вищезазначене майно є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, яке підтверджує певні факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, буде предметом дослідження в ході проведення судових експертиз.

Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також необхідність проведення низки процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, слідчий суддя вважає, що накладення арешту є необхідним, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотаннч прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є БО БФ «З Божою допомогою» (місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Красівського, буд. 3, кв. 4), та на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні ОСОБА_4 , із забороною розпорядження та користування; виріз подушки безпеки з керма автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 з речовиною бурого кольору; змив на марлевий тампон з поверхні руля, ручки АКПП, ручки дверей автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; контрольний змив.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1