УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000783 внесеного до ЄРДР 06.10.2025, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гармаки, Жмеринського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000783 внесеного до ЄРДР 06.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підготовче судове засідання суддею Вінницького міського суду Вінницької області призначено поза межами строку дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме після 06.12.2025, тому відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В ході судового розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, маючи незняту та непогашену судимість згідно з вироком Барського районного суду Вінницької області від 27.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, діючи спільно з ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 14.07.2025, затвердженого Законом України № 4524-ІХ від 15.07.2025 на 90 діб до 05.11.2025, 05 жовтня 2025 року близько 09:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території будівництва підстанції ПС 110/20КВ «Тяжилівська», розташованої по вул. Немирівське шосе, б/н, у м. Вінниці, вирішили викрасти майно, яке зберігалось у будівельних вагончиках, для чого вступили між собою у попередню змову.

Реалізовуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні будівельного вагончика № 1, діючи умисно, таємно, спільно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, взяли у ньому належне ОСОБА_7 майно, а саме: зварювальний апарат ТМ «Дніпро-М» моделі «V-18D» у корпусі чорного кольору згідно з висновком експерта від 24.10.2025 вартістю 4000 гривень 00 копійок; 70 кругів до болгарки ТМ «Ataman» розміром 230*2,0*22,23 мм загальною вартістю 2881 гривня 90 копійок; 50 кругів до болгарки ТМ «Ataman» розміром 125*1,2*22,23 мм загальною вартістю 893 гривні 50 копійок; 20 пар рукавиць текстильних ТМ «Werk» помаранчево-чорного кольору загальною вартістю 1294 гривні 40 копійок та 6 балонів монтажної піни ТМ «Mounter», вартість яких визначити не представилось за можливе, після чого, склали речі в пакет і поїхали з ними з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , об`єднані спільним кримінально- протиправним умислом, спрямованим на незаконне збагачення чужим майном, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, 05.10.2025 близько 13:00 год повернулися на територію будівництва підстанції ПС 110/20КВ «Тяжилівська» по вул. Немирівське шосе, б/н, у м. Вінниці, де шляхом вільного доступу проникли до приміщення будівельного вагончику № 2 та перебуваючи у ньому, взяли належні ОСОБА_7 перфоратор ТМ «Дніпро-М», моделі «RH100Q» згідно з висновком експерта від 24.10.2025 вартістю 3608 гривень 28 копійок та кутову шліфувальну машину ТМ «Дніпро-М» моделі «GL-280» вартістю 4873 гривні 31 копійка, після чого, склавши викрадені речі в пакет, вийшли з будівельного вагончика.

Продовжуючи реалізацію спільного кримінально-протиправного умислу на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за допомогою болгарки зрізав замок на вхідних дверях до будівельного вагончику № 3, розташованого на території будівництва підстанції ПС 110/20КВ «Тяжилівська» по вул. Немирівське шосе, б/н, у м. Вінниці та разом з ОСОБА_6 проникли всередину.

Перебуваючи у приміщенні будівельного вагончику № 3, діючи спільно, умисно, таємно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , будучи упевненими в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, заволоділи належними ОСОБА_7 зварювальним апаратом ТМ «Арго» моделі «ММА-260» згідно з висновком експерта від 24.10.2025 вартістю 2615 гривень 00 копійок та трьома упаковками електродів ТМ «Дніпро-М» серії «Ultra 6013» розміром 3 мм загальною вартістю 1009 гривень 20 копійок. Склавши викрадені речі в пакет ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли з приміщення зазначеного будівельного вагончику.

Надалі, разом з викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з території будівництва підстанції ПС 110/20КВ «Тяжилівська» зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Спільними кримінально-протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 21 175 гривень 59 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15:00 год 06.12.2025, визначено заставу у розмірі 181680 грн.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколами огляду місця події; протоколами визнання речовими доказами; протоколами допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи той факт, що в разі визнання винним в інкримінованих діяннях йому може бути призначена реальна міра покарання (п. 1);

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування (п. 3);

- з метою особистого збагачення ОСОБА_4 може вчиняти нові майнові злочини, оскільки не працює та не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, з 13.11.2023 перебуває на обліку в Барском ФДУ «Центр пробації» Вінницької області. (п. 5).

Застосування до обвинувачвеного ОСОБА_4 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання;

2) особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

3) домашній арешт не може бути застосований, враховуючи складність контролю за виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти вказаним наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у розумінні практики Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність місця роботи, наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, наявність незнятої і непогашеної судимості, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, оскільки вчинено тяжке кримінальне правопорушення, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу. Надав додаткові матеріали на підтвердження своїх доводів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , проте просила слідчого суддю зменшити підозрюваному розмір застави визначений йому ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно нього.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з тим, органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 06.12.2025.

Враховуючи наведене, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовження вчинення кримінальних правопорушень, здійснення незаконного впливу на свідків, а також особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначеною ухвалою слідчого судді від 09 жовтня 2025 року слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 січня 2026 року включно.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 09 жовтня 2025 року залишити без змін, у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 31 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя