УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 760/7205/22

провадження № 51-1824 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргупредставника потерпілого Міністерства оборони України ОСОБА_4 на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року щодо виправданого ОСОБА_5 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2024 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні. Цивільний позов Міністерства оборони України залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника потерпілого, у якій він, не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо ОСОБА_5 та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.

Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, вказуючи на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Однак всупереч вищевказаному представник потерпілого ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Подана касаційна скарга є суперечливою за своїм змістом, зважаючи на те, що представник у вступній її частині вказує на оскарження ним лише ухвали апеляційного суду, тоді як у прохальній частині скарги просить також про скасування вироку Вищого антикорупційного суду із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Наведене перешкоджає визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, скаржник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Натомість представник потерпілого надає свою оцінку доказам та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також представник вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, проте не зазначає, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні.

Частиною 6 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Саме ці документи з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 430 КПК України суддя-доповідач після відкриття касаційного провадження надсилає учасникам судового провадження разом з копією ухвали про відкриття касаційного провадження, інформацією про їхні права та обов`язки і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на касаційну скаргу.

Тобто кримінальний процесуальний закон покладає на Суд обов`язок направити копію касаційної скарги сторонам та іншим учасникам кримінального провадження з метою забезпечення реалізації ними своїх прав.

Разом з тим, з метою, зокрема, забезпечення автоматизації визначених законодавством процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, підвищення рівня доступності системи для осіб, які її потребують, а також інших потреб користувачів, було впроваджено Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або її окремі підсистеми (модулі) (далі - ЄСІТС) та внесено відповідні зміни до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно з ч. 2 ст. 35 КПК України процесуальні документи в електронній формі можуть подаватися учасниками кримінального провадження до суду з використанням ЄСІТС.

У разі подання касаційної скарги в електронній формі, скаржник зобов`язаний надати докази надсилання учасникам кримінального провадження відповідних документів із використанням ЄСІТС, а тим, які не мають електронного кабінету, докази надсилання документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, чого представником потерпілого зроблено не було.

У разі неможливості забезпечити надіслання копій касаційної скарги з додатками усім учасникам кримінального провадження скаржник має право направити їх до Верховного Суду у порядку ч. 6 ст. 427 КПК України у кількості, що відповідає числу учасників, з метою подальшого виконання Судом п. 1 ч. 1 ст. 430 КПК України.

Згідно зі ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілого Міністерства оборони України ОСОБА_4 на вирок Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року щодо виправданого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3