Справа № 645/816/25
Провадження № 1-кп/645/301/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 09.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону регламентовано, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України», Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 проживає із ОСОБА_4 у одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язаний з нею спільним побутом, має взаємні права та обов`язки.

Так, у період з 03.03.2024 по 30.11.2024 ОСОБА_5 систематично вчиняв психологічне насильство над своєю матір`ю - ОСОБА_4 , за що був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме:

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.05.2024 у справі №645/1376/24 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.05.2024 у справі №645/1374/24 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 09.05.2024 у справі №645/1373/24 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень;

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних для себе висновків не зробив та продовжував чинити психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 , 07.01.2025, близько 17 год. 30 хв., знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно почав ображати ОСОБА_4 , нецензурною лайкою, принижуючи цим її честь та гідність як людини, погрожував фізичною розправою та виганяв її з приміщення квартири, тобто чинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 , спричинені психологічні страждання, які завдали шкоди її психічному здоров`ю у вигляді емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту, відпочинку та сну, втрати апетиту, заниження самооцінки до рівня пригніченого стану, погіршення фізичного та психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій та жаги до життя, у зв`язку із чим ОСОБА_4 була вимушена звернутись із заявою до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав.

Разом з цим, ОСОБА_5 продовжував чинити психологічне насильство відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ 986685 від 30.11.2024.

Також, 30.11.2024 року відносно ОСОБА_5 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №391123, згідно якого ОСОБА_5 з 30.11.2024 до 10.12.2024 було заборонено входити та перебувати у квартирі АДРЕСА_1 , а також у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_4 .

Так, своїми протиправними діями ОСОБА_5 по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство, тобто психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений пояснив, що дуже шкодує за вчинені по відношенню до матері дії. Обвинувачений наголосив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, нових злочинів обіцяє не вчиняти.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_5 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як воно встановлено в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити дані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

Вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України суд вважає доведеною.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має постійне місце проживання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та застосовує до нього обмежувальний захід згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України терміном на 1 місяць, виконання програми для кривдників, слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч.1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць, виконання якої покласти на Адміністрацію Немишлянського району Харківської міської ради.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1