Справа № 309/3464/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/764/25 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 26.09.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 28.11.2025 включно без визначення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке 31.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508.

З клопотання вбачається, що у провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000508 від 31.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2025 приблизно о 12 год ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , після розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними виник раптовий конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_5 повалив ОСОБА_9 на підлогу та умисно спричинив останньому декілька ударів руками та ногами, взутими у кросівки, в область голови, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої тім`яної ділянки, крововиливу під м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні, перелому кісток склепіння черепу, перелому кісток основи черепу, субдуральної гематоми, епідуральної гематоми, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку, які згідно висновку експерта № 120-Х від 12.09.2025 кваліфіковані як тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер.

01.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 29.09.2025 без визначення застави.

-2-

Разом з тим, матеріали кримінального провадження № 0000508 від 31.07.2025, в якому повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, скеровані до суду з обвинувальним актом, однак підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні ще не проведено, а строк тримання ОСОБА_5 під вартою закінчується 29.09.2025.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час не відпали та не зменшилися. У зв`язку з чим, з огляду на дані про особу ОСОБА_5 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, непрацює, прокурор вважала, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просила продовжити останньому строк тримання під вартою на 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років, та існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні прокурора, і які на даний час не відпали та не зменшилися, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам. Також слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_5 неодружений, непрацюючий, має загальну середню освіту, раніше судимий, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у порядку ст. 283, 291 КПК України надіслано до Хустського районного суду Закарпатської області, підготовче судове засідання ще не проведено, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк 60 днів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 26.09.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора і застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового або нічного домашнього арешту. Стверджує, що злочину не вчиняв, а зазначені у клопотанні ризики відсутні. Крім того, не має намірів будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані учасники процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Також приймається до уваги думка підозрюваного ОСОБА_5 про можливість розгляду справи за відсутності його захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке 31.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000508 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.

01.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 29.09.2025 без визначення застави.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-4-

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01.08.2025, якою щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 29.09.2025, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 до 28.11.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги підозрюваного (обвинуваченого) стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків його тримання під вартою.

При цьому колегією суддів враховуються вимоги ч. 6 ст. 199 КПК України, відповідно до яких, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який закінчувався 29.09.2025, у визначений ч. 6 ст. 199 КПК України строк 26.09.2025.

Твердження підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

-5-

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та те, що підготовче засідання у даному кримінальному провадженні ще не проведено, виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено у порядку, визначеному ч. 6 ст. 199 КПК України, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.

-6-

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного (обвинуваченого) раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі доводам, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі підозрюваний (обвинувачений) ОСОБА_5 , були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному (обвинуваченому) строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний (обвинувачений) не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 26.09.2025 щодо нього, - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді