Справа № 559/4954/25
Провадження № 1-кп/559/353/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор, думку якого підтримала потерпіла, у підготовчому судовому засіданні зазначив, що вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та захисник погодилися із думкою прокурора про можливість призначення справи до розгляду.

З приводу можливості призначити справу до судового розгляду суд враховує наступне.

Дане кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Дубенському міськрайонному суду Рівненської області.

Суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурорами дотримані вимоги процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

Клопотань про повернення обвинувального акту або закриття кримінального провадження сторонами не заявлялися.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст.27 КПК України, відсутні.

Також прокурор подав письмове клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 , у якому покликався на те, що наразі щодо обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 75700 грн разом із покладеними обов`язками, а саме:

- проживати на території м. Дубно Рівненської області і не відлучатися з Дубенського району Рівненської області без дозволу суду;

- надати суду актуальні контактні дані - номер телефону, електронну пошту, а також негайно повідомляти слідчому, прокурору, суду, в провадженні яких знаходиться справа, про зміну місця свого проживання, номеру телефону, електронної пошти;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), в тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків закінчується 22.12.2025.

Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор покликалася на наявність обґрунтованого обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи існування ризику переховування обвинуваченого від суду, прокурор стверджувала про те, що: ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, а тому має змогу безперешкодно покинути територію України; обвинувачується у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачене у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; офіційно не працює; на розгляді у іншому суді перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.27, ч.2 ст.307 КК України.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурор зазначала про те, що ОСОБА_4 має низу судимостей за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про схильність до скоєння злочинів, крім того, він офіційно не працює, постійного джерела доходу не має.

З огляду на викладене, прокурор просила продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії покладених на нього вищевказаних обов`язків на два місяці.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, покликаючись здебільшого на викладені у ньому обставини, з огляду на що просила задовольнити клопотання та продовжити обвинуваченому покладені на нього процесуальні обов`язки строком на два місяці.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24.10.2025 щодо ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) діб до 22.12.2025 включно.

Встановлено розмір застави в 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави, визначено підозрюваному після звільнення з-під варти, такі обов`язки:

- проживати на території м. Дубно Рівненської області і не відлучатися з Дубенського району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- надати слідчому, прокурору, суду, в провадженні яких знаходиться справа, актуальні контактні дані - номер телефону, електронну пошту, а також негайно повідомляти слідчому, прокурору, суду, в провадженні яких знаходиться справа, про зміну місця свого проживання, номеру телефону, електронної пошти;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), в тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну..

07.11.2025 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Отже наразі щодо ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 75700 грн із покладеними на нього вищевказаними обов`язками.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотання суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно із ч. 5 ст. 194 КПК суд, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; 5) не відвідувати місця, визначені судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК ці обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень статей 194, 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають суду підстави вважати, що на стадії судового провадження, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд має перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Окрім цього, під час судового розгляду кримінального провадження, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК).

Так, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого на підставі ч. 5 ст. 194 КПК до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 7 ст. 194 та ч. 4 ст. 199 КПК).

Заслухавши думку сторін та дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Прокурор у клопотанні покликалася на те, що не зменшилися та продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, судом встановлено наявність ризиків, визначених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд вважає, що обвинувачений, який ніде не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, при цьому обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину в умовах воєнного стану, побоюючись покарання, може переховуватися від суду, з огляду на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а оскільки він є громадянином іншої держави, може безперешкодно покинути територію України, а також він може вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчать наявні в нього не зняті та не погашені судимості за умисні корисливі злочини.

Однак, суд не вбачає необхідності у задоволенні клопотання прокурора у редакції «проживати на території м. Дубно Рівненської області і не відлучатися з Дубенського району Рівненської області без дозволу суду», оскільки обов`язок «проживати у певному місці» не передбачений ст.194 КПК України та застосований слідчим суддею помилково, що необхідно виправити. Крім того, як встановлено судом, на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області перебуває і інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , тому він має обов`язок відвідувати судові засідання за викликом суду у м.Рівне. На переконання суду, надання дозволу кожного разу на відвідування судового засідання у м.Рівному є у даному випадку недоцільним.

Крім того, обов`язок «надати суду актуальні контактні дані - номер телефону, електронну пошту» на даний час є неактуальним, тому суд обмежується обов`язком - повідомляти суд про зміну місця свого проживання, номеру телефону, електронної пошти.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

- не відлучатися з Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання, номеру телефону, електронної пошти;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), в тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

На переконання суду, за вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави із покладенням відповідних обов`язків, буде співмірним з існуючим ризиком, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Окрім цього, суд вважає, що саме покладені на обвинуваченого обов`язки у сукупності із застосованим запобіжним заходом сприяють належній поведінці обвинуваченого та нівелюють ризик переховування від суду, тому продовження покладених раніше на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків є доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 27, 176-178, 183, 197, 314, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 13.00 год. 23.01.2026 року, враховуючи планову відпустку головуючого судді.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово суддею за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілої.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09.02.2026 строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді від 24.10.2025, а саме:

- не відлучатися з Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання, номеру телефону, електронної пошти;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), в тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_1