Справа №127/4724/25
Провадження № 1-кп/127/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 26.07.2024 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання: ОСОБА_3 ,

законного представника особи, стосовно якої розглядається клопотання: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

представника Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області: ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 26.07.2024 приблизно о 22:00 год. не маючи посвідчення водія категорії «А», керуючи технічно-справним мотоциклом марки «Lifan LF200-10M», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Келецької по проїзній частині проспекту Юності в м. Вінниці, в напрямку вул. А. Первозванного, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», свідомо перевищили дозволену швидкість руху в населеному пункті (приблизно 76,5 км/год), в зв`язку із чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом, щоб не наражати на небезпеку інших учасників дорожнього руху та вірно оцінювати дорожню обстановку, при виявленні небезпеки для його руху, з необережності, що виразилося кримінально протиправною самовпевненістю, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину поза розміткою пішохідного переходу, рухаючись зліва-направо відносно напрямку руху мотоцикла.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Закрита черепно-мозкова травма забій, набряк головного мозку, скальпована рана правої лобно-скроневої ділянки, забій органів черевної порожнини, множинні забійні садна та гематоми голови, тулуба та верхніх і нижніх кінцівок, закритий перелом лівої стегнової кістки в середній та нижній третині зі зміщенням, уламковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням на межі середньої та нижньої третини. Ускладнені венозною кровотечою», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення, і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, але за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи «В даній дорожній обстановці, водій мотоцикла марки «Lifan LF200-10M», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом екстреного гальмування, з зупинкою мотоцикла «Lifan LF200-10M», реєстраційний номер НОМЕР_1 до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В діях водія мотоцикла «Lifan LF200-10M», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Дії водія мотоцикла «Lifan LF200-10M», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:

?п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

?п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 вперше з необережності вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, яке не є корупційним кримінальним правопорушенням, який не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а саме добровільно відшкодував збиток потерпілій стороні, у зв`язку із чим примирився з останньою.

ОСОБА_3 не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності та надав свою письмову згоду на таке звільнення. В свою чергу, від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 надійшла письмова заява в якій вказано, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 вони не мають, а також їм було повністю відшкодовано завданий збиток батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , а тому вони не заперечують проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, про що надали свою письмову згоду.

У ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 підтримала подане клопотання, зазначила, що ОСОБА_3 та його законним представником повністю відшкодована шкода потерпілій стороні, ОСОБА_3 визнає вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся, а тому просила суд задовольнити подане клопотання.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 підтримали подане клопотання, зазначили, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають, завдана шкода їм повністю відшкодована, а тому просили суд задовольнити клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Особа стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_7 підтримали подане клопотання, просили суд його задовольнити, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України. ОСОБА_3 зазначив, що завдану шкоду повністю відшкодовано, він примирився із потерпілим, зробив для себе належні висновки та в подальшому такого вчиняти не буде.

Захисник ОСОБА_8 підтримала подане клопотання, просила суд його задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.

Представник Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 поклалась на розсуд суду.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

У ході підготовчого судового провадження встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, примирився із потерпілим та його законним представником, повністю відшкодував завдану шкоду.

Таким чином, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України підлягає задоволенню.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові № 598/1781/17 від 17.06.2020 зазначив, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 досяг повноліття, з останнього підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2024 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 370, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 26.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Речові докази, а саме:

?мотоцикл марки «Lifan LF200-10M», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_7 ;

?два оптичних диска, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 9 183,91 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2024 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її оголошення.

Суддя: