Справа № 761/722/26
Провадження № 1-кс/761/1713/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року в рамках кримінального провадження №0000129, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року (справа №761/21362/25) в рамках кримінального провадження №0000129, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 року.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що у провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 року за №0000129 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 1 КК України.

22.05.2025 року в рамках зазначеного кримінального провадження проведено обшук офісного приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_3 . У ході проведення вказаного обшуку вилучено, зокрема, відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2025 року у справі №761/21362/25 задоволено клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм жодним чином не пов`язані з вчиненням кримінального правопорушення, а ОСОБА_3 не має статусу підозрюваної у зазначеному кримінальному провадженні.

На підставі вищезазначеного, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року (справа №761/21362/25, провадження №1-кс/761/14548/2025) на відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Разом з тим, на адресу суду від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Як вбачається зі змісту вказаної заяви, прокурор не заперечує щодо задоволення клопотання та скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року, на відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності учасників.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2025 року накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_3 , зокрема, на відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2025 року арешт на майно накладено з метою збереження майна, яке постановою слідчого від 23.05.2025 року визнано речовими доказами та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачаються, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000129, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 року, не повідомлено про підозру.

Жодних доказів, які б спростовували доводи власника майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Крім того, слідчим суддею враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту такого майна.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на цей час підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, проти чого не заперечує прокурор.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 та часткового скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року, на відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Керуючись ст. 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року в рамках кримінального провадження №0000129, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 року - задовольнити.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року (справа №761/21362/25, провадження №1-кс/761/14548/2025), на відеореєстратор «HIKVISION», с/н с57790393 із зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1