Справа № 456/4681/25
Провадження № 1-кп/456/522/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 12.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Ланівка Стрийського району Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, що має на утриманні неповнолітніх дітей, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, який депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

В період з 10 вересня 2023 року по 06 червня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що викликало в неї загальну слабкість, головокружіння, страх, тривогу, прискорення серцебиття, коливання артеріального тиску з тенденцією гіпотонії, які призвели до порушення адаптації та короткочасної депресивної реакції.

Зокрема, 10 вересня 2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_8 домашнє насильство, в ході якого висловлювався в їх сторону нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями чинив на них психологічний тиск. Внаслідок чого, ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2023, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Надалі, ОСОБА_9 12.12.2023 близько 09:00 год., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Крім того, ОСОБА_10 12.12.2023 близько 16:00 год. повернувся за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , чим порушив тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 339150 та повторно вчинив шодо ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Внаслідок чого, ОСОБА_11 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Крім цього, ОСОБА_11 25.12.2023 близько 16.00 год. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме обзивав її нецензурними словами, голосно кричав, шарпав за одяг, словесно погрожував фізичною розправою, наніс ляпас по обличчю, чим чинив на неї моральний та психологічний тиск. Таким чином ОСОБА_4 вчинив адміністративнеправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходівгромадян, що становить 340 гривень.

Вказані дії були вчинені ОСОБА_4 безпричинно, в порушення вимоги ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , наявні всі підстави для обгрунтованого обвинувачення його у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_13 .

З огляду на обвинувальний акт, прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_4 систематично вчинявпсихологічного насильства щодо дружини, що призводило до її до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні клопотав, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити лише ті докази, які характеризують особу обвинуваченого, з долученням їх до матеріалів справи разом з письмовими доказами, що підтверджують вину.

Потерпіла, будучи допитаною в судовому засіданні, повідомила, що з обвинуваченим вони примирились, що після останнього факту вчинення щодо неї насильства, ОСОБА_4 змінився, щиро шкодує за все, ні щодо неї, ні щодо дітей нічого подібного не вчиняє та не ображає їх. Повідомила суд, що 20.11.2025 вони повторно одружились, відтак просила не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання.

В судових дебатах прокурор просив суд призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт тривалістю ста п`ятдесяти годин. Вказану міру покарання підтримала потерпіла.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, під час дачі показань підтвердив, що в період з 10 вересня 2023 року по 06 червня 2024 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні. Розуміє, що вказаними діями викликав в неї загальну слабкість, головокружіння, страх, тривогу, прискорення серцебиття, коливання артеріального тиску з тенденцією гіпотонії, які призвели до порушення адаптації та короткочасної депресивної реакції. Шкодує за скоєне, щиро розкаюється та просить пробачення в дружини та сім`ї. В останньому слові просив суворо не карати.

Сторона захисту не заперечувала на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити лише ті докази, які характеризують особу обвинуваченого. Водночас, клопотали про допит потерпілої ОСОБА_6 в частині характеристики особи обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений підтримали міру покарання запропоновану прокурором у виді громадських робіт.

Застереження щодо обсягу досліджених доказів.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням документів, що стосуються речових доказів та особи обвинуваченого.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.Складом кримінального правопорушення визнається сукупність закріплених у законі України про кримінальну відповідальність ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 126-1 КК України полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань.

Суб`єктивна в наявності вини у формі умислу.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Аналогічна норма закріплена у ч. 2 ст. 289 Цивільного кодексу України. Крім того, положеннями цієї статті, а також статей 288 та 297 Цивільного кодексу України закріплені права кожного на свободу, особисту недоторканість, повагу до честі та гідності. Забороняються будь-які форми фізичного чи психічного тиску на фізичну особу. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, що ОСОБА_15 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно, систематично протягом 2023 -2024 років вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 за місцем проживання в АДРЕСА_1 . Під час допиту, обвинувачений підтвердив обставини вчинення інкримінованого йому діяння, не заперечував кримінально-правову кваліфікацію його дій.

За клопотанням сторін кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, встановивши, що вони правильно розуміють зміст обставин пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та відсутність будь-яких сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним проводити дослідження всіх без винятку доказів, що були зібрані під час досудового розслідування.

Водночас, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2. ст. 263 КК України, стороною обвинувачення надано суду докази, які долучено до матеріалів кримінального провадження та враховано судом під час постановлення вироку, а саме:

?Постанову від 19.10.2023 в справі № 456/5000/23 про визнання ОСОБА_4 винним у вчинені домашнього насильства та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП;

?Постанову від 16.01.2024 в справі № 456/6488/23 про визнання ОСОБА_4 винним у вчинені домашнього насильства та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП;

?Постанову від 16.02.2024 в справі № 456/246/24 про визнання ОСОБА_4 винним у вчинені домашнього насильства та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП;

?Консультативний висновок спеціаліста № 3 від 13.06.2024 за наслідками обстеження потерпілої ОСОБА_6 ;

?Лист Служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому від 18.06.2024 вих № 01-15/371, яким повідомлено, що сім`я ОСОБА_6 перебуває на обліку як така, що перебуває у складних життєвих обставинах.

?Лист Управління соціального захисту населення Стрийської міської ради від 18.06.2024 вих. № 628/01.21 з долученим Актом з`ясування обставин вчинення домашнього насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення.

?Лист Стрийського міського центру надання соціальних послуг Стрийської міської ради вих. № 256 від 19.06.2024, яким підтверджено перебування на обліку потерпілої ОСОБА_6 , як такої, що потерпіла від домашнього насильства відносно неї її чоловіком ОСОБА_4

?Висновок судово-психіатричного експерта № 1361 від 26.08.2025, в якому зазначено що ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждає ні під час вчинення інкримінованого діяння ні під час проведення експертизи, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

?Лист КНП Стрийської міської ради «ТМО «Стрийська міська об`єднана лікарня» вих. № 229 від 24.06.2024, яким повідомлено що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в лікаря-нарколога, водночас перебуває на обліку в лікаря-психіатра.

?Лист ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 10826 від 09.08.2025 про перебування ОСОБА_4 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

?Заява ОСОБА_6 від 25.11.2025 про виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків щодо дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_16

?Довідка про відсутність судимостей № 28-20052025/46031;

?Характеристика ДОП відділу превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про відсутність скарг від сусідів та посередню характеристику ОСОБА_4 ;

?Лист Стрийського міськрайонного суду Львівської області вих № 01-03/136/25 від 21.11.25 про те що ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав стосовно своїх дітей ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

?Витяг № 590 яким підтверджується, що за адресою проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , зареєстровано ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20

?Свідоцтво про шлюб від 20.11.2025 серії НОМЕР_1 , відповідно до якого підтверджується що ОСОБА_4 повторно одружився з потерпілою ОСОБА_6 .

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 психологічного насильства щодо дружини, що призводило до її до психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

За змістом п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Суд приймає до уваги також той факт, що під час розгляду справи в суді обвинувачений з потерпілою повторно одружились, що свідчить про щирість його наміру змінитись на краще.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілою, ставлення винного до скоєного, характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обрано.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371,373- 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (ста п`ятдесяти) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_21