В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження № 0001365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого в АТ «Укрзалізниця» на посаді слюсаря рухомого складу, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

та угоду про визнання винуватості,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2025 приблизно о 16:20 годині, малолітній свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи повз будинок № 7 по вул. Миколи Вороного в Покровському районі м. Кривого Рогу, де з невстановлених слідством обставин залишив мобільний телефон «РОСО М6 pro black 8/256 GB» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні, що належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_4 , 12.10.2025 року приблизно о 16:40 в період воєнного стану, проходячи повз будинок №7 по вул. Миколи Вороного в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачивши на асфальті мобільний телефон марки «РОСО М6 pro black 8/256 GB» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи що його дії носять протиправний характер, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, знаходячись біля вищевказаного будинку таємно заволодів мобільним телефоном марки «РОСО М6 pro black 8/256 GB» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №2534 від 21.10.2025 року становить 7297,20 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

24 жовтня 2025 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим строком.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором, і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за її відсутності та вона не заперечує щодо укладання вказаної угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на переконання суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, тому слід призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Відповідно до ч.3, 4 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З урахуванням даних, що характеризують обвинуваченого та беручи до уваги обставини вчиненого злочину, те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, суд вважає за можливе призначити іспитовий строк тривалістю 1 рік 1 місяць, цей строк, на думку суду, буде з урахуванням всіх обставин справи та особистості обвинуваченого, достатнім для перевірки внутрішньої направленості обвинуваченого на виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.10.2025 року між прокурором відділу Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001365 від 13.10.2025.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, якщо під час іспитового строку в 1 (один) рік та 1 (один) місяць він не вчинить іншого кримінального правопорушення та виконає обов`язки визначені судом.

Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «РОСО М6 pro black 8/256 GB» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 за належністю.

Матеріали кримінального провадження № 0001365, передані прокурором, долучити до матералів справи 212/12438/25 та залишити при кримінальному провадженні 1-кп/212/1370/25.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1