Справа № 297/1234/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

07 січня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11.10.2024 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18.12.2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11.10.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Клопотання мотивує тим, що на теперішній час ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: існує реальна ймовірність переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначені ризики зумовлені тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, характером насильницького діяння, відсутністю у обвинуваченого постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, а також тим, що судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершено.

29.12.2025 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на особисте зобов`язання. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, сторона захисту вказує, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, має постійне місце проживання на території України, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, у клопотанні наголошується, що обвинувачений фактично не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, а доводи сторони обвинувачення ґрунтуються на неповному та вибірковому дослідженні обставин події. Захисник звертає увагу суду на наявні у матеріалах справи відеозаписи, показання свідків та інші докази, які, на переконання сторони захисту, спростовують версію обвинувачення. На думку сторони захисту, подальше тримання обвинуваченого під вартою є непропорційним втручанням у його право на свободу та особисту недоторканність, гарантоване ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав повністю з підстав викладених у ньому. Щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечив повністю та просив відмовити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засідання категорично заперечила щодо клопотання прокурора, вважає таке безпідставним, а ризики недоведеними. Просила змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні залишила питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, клопотання прокурора та захисника, дійшов до наступних висновків.

10 листопада 2025 року Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08.01.2026 року.

Судом встановлено, що під час обрання та продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, карається позбавленням волі на строк 10 років, і є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України; незаконно впливати на свідків та інших осіб в кримінальному провадженні шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування оскільки покази дані на досудовому розслідуванні, судом до уваги не беруться; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є вмотивованим та таким, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Також, прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, карається позбавленням волі на строк до 10 років, і є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України; незаконно впливати на свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози та тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування, оскільки покази дані на досудовому розслідуванні, судом до уваги не беруться; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищенаведене, на думку суду, свідчить про обґрунтованість висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний момент не відпали та не зменшилися, і продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вказаним ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані.

Отже, продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.

Крім того, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд відхиляє з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у поданому клопотанні захисника не наведено жодних нових обставин, які виникли після ухвалення останнього судового рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, та які могли б свідчити про зменшення або відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків фактично зводяться до переоцінки доказів та заперечення обґрунтованості обвинувачення, що не є предметом розгляду під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу.

Посилання захисника ОСОБА_5 на практику Європейського суду з прав людини, суд бере до уваги, однак звертає увагу, що відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема у справах «Харченко проти України», «Єлоєв проти України», наявність обґрунтованої підозри та конкретних ризиків може виправдовувати тримання особи під вартою, за умови їх належної оцінки національним судом.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, характеру наслідків, стадії судового розгляду, зазначені ризики продовжують існувати та не спростовані стороною захисту належними й допустимими доказами.

Частина 3 статті 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з тим, суд вважає, що кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином, який пов`язаний із застосуванням насильства та та правопорушенням проти здоров`я людини, а отже, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, , з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме відсутність постійного місця роботи та стабільних соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки, сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не вбачає правових підстав для визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу у виді тримання їх під вартою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що заявлене прокурором клопотання є обґрунтованим, а подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відповідає принципам необхідності, пропорційності та спрямоване на забезпечення належного здійснення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11.10.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Закарпатській області, строком на 60 днів, до 07 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8