Справа № 729/137/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/817/25
Категорія - ст. 366 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 на ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

задоволено клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закрито кримінальне провадження №0000004 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним та достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указів Президента України воєнного стану, під час призову громадян за мобілізацією у відповідності до п. 20 ч. І ст. 106 Конституції України, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, пройшов 11.06.2024 медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, за результатами якого постановою військово-лікарської комісії його визнано придатним за станом здоров`я до військової служби, за відсутності обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_7 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку шляхом вручення йому 12.06.2024 під розписку бойової повістки про відправку до 169 навчального центру та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17 год. 00 хв. 21.06.2024 для проходження військової служби за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи повідомленим про наслідки неявки, маючи можливість прибути до вказаного навчального центру та не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби за мобілізацією та умисно не прибув у визначені повісткою дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24 лютого 2022 року згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», термін дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 469/2024 воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тим самим, порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію».

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Задовольняючи клопотання обвинуваченого, суд послався на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з моменту вчинення злочину ніяких злочинів чи адміністративних правопорушень не вчиняв, має постійне місце проживання, здійснює догляд за хворим батьком, у зв`язку з чим має відстрочку від мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 ЗА «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку зі здійсненням постійного догляду за хворим батьком, який потребує постійного догляду, за що отримує допомогу, враховуючи дані, які його характеризують, дійшов висновку, що на час судового розгляду в житті обвинуваченого відбулися такі позитивні зміни, які з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа у майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною.

Не погодившись із таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що судом безпідставно застосовано положення ст. 48 КК України, оскільки не враховано, що обставини, які стали підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, а саме: необхідність догляду за хворим батьком, з яким обвинувачений постійно проживає, існували і на час вчинення ним кримінального правопорушення і надана у зв`язку із цим відстрочка від мобілізації терміном менше ніж на 2 місяці не свідчить про втрату обвинуваченим суспільної небезпечності і недоцільності застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із викладених підстав; обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, таке звільнення здійснюються виключно судом у порядку встановленому законом.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Отже, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон визначає істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, які викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчинено вперше, з моменту його вчинення і до розгляду справи судом ніяких злочинів чи адміністративних правопорушень обвинувачений не вчиняв, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно із даними довідки про отримання допомоги від 02.07.2025, ОСОБА_7 перебуває на обліку у відділі соціального, цивільного захисту населення, надзвичайних ситуацій та охорони здоров`я Бобровицької міської ради як фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за батьком ОСОБА_9 , з яким разом проживає та який згідно з висновком № 163 від 30.04.2025 потребує такої допомоги, у зв`язку з чим, 26.06.2025 ОСОБА_7 призначені відповідні соціальні виплати.

Зі змісту роздрукованого електронного додатку «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_7 надана відстрочка на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із здійсненням постійного догляду за хворим батьком, який потребує постійного догляду.

Суд звертає увагу, що вказана відстрочка надана тим же уповноваженим органом РТЦК та СП, яким було вручено бойову повістку, на що вказують роздруковані дані додатку «Резерв+». Такі обставини свідчать про таку зміну обстановки, внаслідок якої діяння втратило суспільну небезпечність, і обвинувачений на даний час перестав бути суспільно-небезпечною особою.

Враховуючи встановлені обставини, є наявними підстави, визначені у ст. 48 КК України, для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи із наведеного та приймаючи до уваги добровільну згоду ОСОБА_7 на звільнення від кримінальної відповідальності, а також його пояснення про те, що наслідки такого звільнення йому зрозумілі і він просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, суд дійшов вірного висновку, що кримінальне провадження підлягало закриттю, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4